Справа №470/1365/13-ц 25.02.2014 25.02.2014 25.02.2014
Провадження №22-ц/784/592/14
Справа № 22-ц/784/592/14
Головуючий першої інстанції:
Суддя-доповідач апеляційного
суду: Коломієць В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Шолох З.Л.,

суддів Довжук Т.С., Коломієць
В.В.,

при секретарі Орельській Н.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на заочне рішення Березнегуватського
районного суду Миколаївської області
від 18 грудня 2013 року, ухвалене у справі
за позовом публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ
«Дельта Банк») до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення кредитної
заборгованості.

Позивач зазначав що 31 серпня 2007 року
між ТОВ «Комерційний банк «Дельта»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк», та ОСОБА_2 був укладений договір
№003-1494-310807 на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки. Відповідно до вказаного
договору відповідачці відкрито
картковий рахунок НОМЕР_1 з кредитною
лінією на загальну суму 30000грн. та
встановлено ліміт кредитної лінії в
сумі 3000 грн. В свою чергу відповідачка
зобов'язалась щомісяця у строки,
визначені Правилами, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
та відсотки за користування кредитом.
Порушуючи умови кредитного договору,
відповідачка не виконує взяті на себе
зобов'язання, не провадить щомісячні
платежі по кредиту. Станом на 17 жовтня
2013 року заборгованість за кредитним
договором становить 3 451 грн. 77 коп, яка
складається з простроченого тіла
кредиту. Посилаючись на викладене,
позивач просив стягнути з ОСОБА_2
вказану суму заборгованості.

Заочним рішенням Березнегуватського
районного суду Миколаївської області
від 18 грудня 2013 року у задоволенні
позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати заочне рішення та
ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено і
таке підтверджується матеріалами
справи, що 31 серпня 2007 року між ТОВ
«Комерційний банк «Дельта»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк», та ОСОБА_2 був укладений договір
№003-1494-310807 на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки. Відповідно до вказаного
договору відповідачці відкрито
картковий рахунок НОМЕР_1 з кредитною
лінією на загальну суму 30000грн. та
встановлено ліміт кредитної лінії в
сумі 3000 грн. з терміном кредитування 364
календарних дня. В свою чергу
відповідачка зобов'язалась щомісяця у
строки, передбачені договором,
здійснювати погашення частини суми
заборгованості та відсотки за
користування кредитом за ставками, які
зазначені в Тарифному пакеті Visa
Класичний, що міститься в Додатку № 1 до
договору та з яким відповідачка була
під розпис ознайомлена.

Згідно виписки з рахунку ОСОБА_2 та
розрахунку її кредитної
заборгованості 3 та 5 вересня 2007 року
відповідачкою було знято з рахунку
2500грн. та 400грн відповідно. На погашення
кредиту відповідачкою внесено: 04.09.2007р.
- 150грн., 30.10.2007р. - 50грн., 10.12.2007р. - 170грн.,
04.02.2008р. - 170грн. Отже, погашення кредиту
відбувалось із порушенням
передбачених договором строків та
розміру платежів.

За наданим позивачем розрахунком
станом на 17 жовтня 2013 року
заборгованість за кредитним договором
становить 3 451 грн. 77 коп, яка
складається з простроченого тіла
кредиту.

Встановлені судом обставини свідчать
про обґрунтованість вимог позивача
відповідно до положень ст.ст. 526 1054 ЦК
України.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК
України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

У кредитному договорі, що був укладений
сторонами, строк виконання
зобов'язання чітко визначений:
щомісячно, в строк, визначений
Правилами, погашати частину суми
заборгованості за Кредитною лінією,
яка виникла за попередній звітній
місяць, а також здійснювати погашення в
повному обсязі заборгованості за
Овердрафтом, процентами та пенею, які
виникли за попередній звітній місяць
(п.2.5). Даний договір не містить умов про
збільшення загального строку позовної
давності.

Останній платіж в рахунок погашення
кредитної заборгованості був
здійснений відповідачкою 4 лютого 2008
року. Ніяких дій, які б свідчили про
переривання перебігу позовної
давності, відповідачкою не було
вчинено.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся з даним позовом до
ОСОБА_2 02 грудня 2013 року.

Враховуючи викладене, судом правильно
встановлено, що ПАТ «Дельта Банк»,
звертаючись до суду з даним позовом,
пропустив без поважних причин позовну
давність тривалістю у три роки,
установлену ст.257 ЦК України.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог,
суд не звернув належної уваги на
положення ч.4 ст. 267 ЦК України про те, що
сплив позовної давності є підставою
для відмови у позові за умови, якщо про
застосування її було заявлено стороною
у спорі.

Між тим, від ОСОБА_2 такої заяви про
застосування строку позовної давності
не надходило.

До того ж в порушення вимог ч.2 ст.214 ЦПК
України суд першої інстанції не
врахував висновки Верховного Суду
України, викладені у постанові від 20
листопада 2013 року у справі № 6-126цс13,
прийнятої за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 цього
Кодексу, відповідно до яких п. 7 ч. 11
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, у системному зв'язку з
самою частиною 11 статті 11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Зазначена правова позиція відображена
у новій редакції пункту 31 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», зміни до якої було
внесено постановою пленуму від 07
лютого 2014 року № 7. До того ж роз'яснено,
що враховуючи, що ЦК не передбачає
заборони пред'явлення окремих вимог у
зв'язку з пропущенням строку позовної
давності, при вирішенні таких спорів,
суди повинні враховувати положення ЦК
про позовну давність.

За такого, відсутні правові підстави
для відмови у задоволенні позову ПАТ
«Дельта Банк».

У зв'язку з викладеним, відповідно до п.
4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову
ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк»
підлягає стягненню відшкодування
судових витрат в сумі 229грн.40коп.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити.

Заочне рішення Березнегуватського
районного суду Миколаївської області
від 18 грудня 2013 року скасувати і
ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 3 451 грн. 77
коп. (три тисячі чотириста п'ятдесят
одна гривня сімдесят сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» відшкодування судових
витрат в сумі 229грн. 40коп. (двісті
двадцять дев'ять гривень сорок
копійок).

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді