Провадження № 2/161/557/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

25 лютого 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі :

головуючої - судді
Кирилюк В.Ф.

при секретарі
Поліщук Д.Р.

з участю : позивача
ОСОБА_1

відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка
діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
ушкодження здоров'я малолітніми
особами,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_4
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження
здоров'я малолітніми особами.

Свій позов обґрунтовує тим, що 17.07.2013
року близько 14 години в дворі будинку
№50 по вул.Станіславського в місті
Луцьку малолітні діти
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, подряпали обличчя
її малолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та кидали в неї яблуками,
чим спричинили їй легкі тілесні
ушкодження. У зв'язку з цим, дільничим
інспектором Луцького МВ УМВС України у
Волинській області з малолітніми
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в присутності батьків
було проведено профілактичну бесіду
виховного характеру. Вказує, що
неправомірними діями малолітніх
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 її дочці було
заподіяні легкі тілесні ушкодження у
вигляді подряпин на обличчі, в зв'язку з
чим вона перетерпіла фізичні болі та
страждання, що викликало у неї як
матері психологічний шок, страждання
та переживання за її зовнішній вигляд і
можливість в майбутньому на усе життя
залишитися зі шрамами на обличчі. При
цьому принижено честь та гідність її
дитини, котра зазнала фізичного
насильства.

Покликаючись на викладені обставини,
просить стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в її
користь 1500 грн. заподіяної моральної
шкоди.

В судовому засіданні позивач
підтримала позов з підстав, наведених в
позовній заяві. Просила позов
задовольнити.

Відповідачі позов не визнали. Суду
пояснили, що їх діти тілесних ушкоджень
малолітній ОСОБА_4 не наносили.

Заслухавши пояснення сторін, свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову ОСОБА_1 в інтересах малолітньої
дитини ОСОБА_4 слід відмовити з
наступних підстав.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до п.5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» від 31.03.1995 року №4 обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати,чимпідтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі
чи в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

З пояснень сторін, матеріалів
справи судом встановлено, що ОСОБА_1
18.07.2013 року звернулась в чергову
частину Луцького МВ УМВС України у
Волинській області з проханням
провести профілактичну бесіду з
малолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які,
17.07.2013 року, перебуваючи у дворі будинку
за місцем проживання кидали в її
малолітню дочку ОСОБА_4 яблуками та
подряпали їй обличчя.

З акту судово-медичного обстеження від
18.07.2013 року № 989 вбачається, що при
обстеженні ОСОБА_4, 2006 року народження,
в ділянці правої щоки виявлені дві
подряпини, які виникли від травмуючої
дії тупого твердого предмета з дещо
загостреним травмуючим краєм, за
ступенем тяжкості відносяться до
легких тілесних ушкоджень (а.с.9,10).

Згідно висновку Луцького МВ УМВС
України у Волинській області від 18.07.2013
року №6223 17.07.2013 року малолітні ОСОБА_4
та ОСОБА_5, ОСОБА_6, перебуваючи в дворі
будинку за місцем проживання, граючись,
кидали один в одного яблуками. Про те,
що подряпали обличчя ОСОБА_4 останні
заперечили(а.с.11).

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні не
ствердила, що тілесні ушкодження її
внучці заподіяли саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
оскільки в дворі будинку, де вони
грались, 17.07.2013 року присутня не була.

Свідок ОСОБА_8, який 17.07.2013 року був
присутній в дворі будинку, де грались
діти, ствердив, що тілесних ушкоджень
ОСОБА_5 та його внук ОСОБА_6 малолітній
ОСОБА_4 не наносили.

Характеристики дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6
за місцем навчання та відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 за місцем проживання,
позитивні(а.с.27,28,32,33).

Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Доказування не
може грунтуватися на припущеннях.

Отже, позивачем не доведено, що тілесні
ушкодження її дочці заподіяли ОСОБА_5
та ОСОБА_6, що між їх діями та заподіяною
шкодою є причинний зв'язок та вина, тому
в задоволенні позову ОСОБА_1, яка діє в
інтересах малолітньої ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
ушкодження здоров'я малолітніми
особами слід відмовити.

На підставі ст.ст.23,1167 ЦК України,
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року №4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»,
керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 214,215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, яка діє в
інтересах малолітньої ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
ушкодження здоров'я малолітніми
особами - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду
В.Ф.Кирилюк