У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Григоренко М.П., Ковальчук
Н.М.

Секретар судових засідань Демчук
Ю.Ю.

З участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне виділені матеріали
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
ухвалу Сарненського районного суду від
25 листопада 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої залиттям квартири,

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаними позовними вимогами.

В листопаді 2013 року подав суду заяву
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на квартиру
відповідачки.

Ухвалою Сарненського районного суду
від 25 листопада 2013 року заява позивача
задоволена. Накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві
власності ОСОБА_3

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3
вказує на незаконність ухвали суду.

Доводив, що вирішуючи заяву позивача
про забезпечення позову, суд не
заслухав її думки та думки її
представника. Не врахував, що вона
частково позовні вимоги ОСОБА_2
визнала.

Справа № 22ц/787/72/2014
Головуючий у 1-й інстанції Власик Н.М.

Суддя-доповідач Собіна І.М.

На даний час у зв"язку з арештом
квартири вона позбавлена можливості
взяти кредит у банку під заставу свого
майна з метою відшкодування заподіяних
внаслідок залиття квартири ОСОБА_2
збитків.

Окрім того, суд неправильно
застосував норму процесуального права
пославшись у своїй ухвалі на ст. 135 ЦПК
України, яка регулює не забезпечення
позову, а забезпечення доказів.

Просила оскаржувану ухвалу
скасувати і постановити нову ухвалу
про відмову ОСОБА_2 у задоволенні його
заяви про забезпечення позову.

В запереченні на апеляційну скаргу
ОСОБА_2 вказує, що під час вирішення
судом заяви про забезпечення позову,
були заслухані думки учасників
процесу, у тому числі і відповідачки та
її представника, а тому порушень ст. 168
ЦПК України допущено не було. Доводи
ОСОБА_3 про те, що вона частково визнала
позов та має намір отримати у банку
кредит для відшкодування йому завданих
збитків вважає голослівними.

Посилання суду в ухвалі на ст. 134, 135
ЦПК вважає опискою .скільки, судом
одночасно вирішувалось дві його заяви
про забезпечення позову та
забезпечення доказів шляхом
призначення двох експертиз.

По суті ухвала суду є законною,
справедливою і такою, що спрямована на
забезпечення виконання рішення суду в
майбутньому, просив залишити її без
змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України
передбачено, що суд за заявою осіб, які
беруть участь у справі, може вжити
передбачені цим кодексом, заходи
забезпечення позову.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК
встановлено, що позов забезпечується: 1)
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

З наданих матеріалів вбачається,
що 03 жовтня 2013 року внаслідок
несанкціонованого втручання в систему
центрального опалення в квартирі
АДРЕСА_1, яка є власністю ОСОБА_3,
сталось залиття квартири № 44, яка
належить позивачу та інших квартир
поверхами нижче.

В позовній заяві про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди ОСОБА_2 вказує, що
внаслідок протікання в його квартиру з
верхніх поверхів гарячої технічної
води пошкоджені стеля, стіни, підлога,
меблі, побутова техніка та інше майно.

В заяві про забезпечення позову
ОСОБА_2 просив накласти арешт на
двохкімнатну квартиру ОСОБА_3, оскільки
мало місце затоплення не тільки його
квартири, а й інших квартир в під"їзді
будинку.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 суд у
своїй ухвалі вірно виклав обставини та
правове обґрунтування, разом з тим
помилково вказав норми процесуального
права, які регулюють не забезпечення
позову, а забезпечення доказів.

За таких обставин, оскаржувана
ухвала підлягає зміні з виключенням із
мотивувальної та резолютивної частини
ухвали суду вказівки на ст. ст. 134, 135 ЦПК
України та посиланням на ст ст. 151, 152
ЦПК України.

Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст.
312, ст. ст. 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

Ухвалу Сарненського районного
суду від 25 листопада 2013 року змінити.

Виключити з мотивувальної та
резолютивної частин ухвали посилання
на ст. ст. 134, 135 ЦПК України, вказавши ст.
ст. 151, 152 ЦПК України.

В іншій частині ухвалу суду
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена сторонами в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів починаючи
з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
І.М.Собіна

Судді:
М.П.Григоренко

Н.М.Ковальчук