Дата документу 26.02.2014
Справа № 501/2006/13-ц
21.02.2014 р. Іллічівський міський суд
Одеської області в складі:
головуючого - судді Ледньової Т.В.
при секретарі - Пращук А.М.
представників позивача - ОСОБА_1,
відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,
представника відповідача - ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Іллічівську Одеської
області справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконавчого комітету
Іллічівської міської ради Одеської
області про визнання недійсним
реєстраційного посвідчення, визнання
незаконним рішення виконавчого
комітету, визнання недійсним свідоцтва
про право власності на житлові будинки,
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, визнання права власності в
порядку спадкування за законом,
витребування майна, -
17.05.2013 р. до Іллічівського міського суду
Одеської області надійшов вказаний
позов (т. 1 а.с. 3-12), який під час судового
розгляду неодноразово уточнювався (т. 2
а.с. 1-6, 38, 86, 87-95).
В судове засідання позивач не
з'явилась, надавши заяви про розгляд
справи у її відсутності (т. 1 а.с. 246, т. 2
Представники позивача ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги в
редакції заяви від 24.12.2013 р. (т.2 а.с. 87-95)
- визнати недійсним реєстраційне
посвідчення від 09.11.2009 р., видане КП
«Бюро технічної інвентаризації» за
реєстровим №429 сторінка №284 в
реєстровій книзі №М6;
- визнати незаконним та
скасувати рішення виконавчого
комітету Іллічівської міської ради
Одеської області №737 від 29.11.2012 р. про
видачу ОСОБА_3 свідоцтва про право
власності на житлові будинки садибного
типу з прибудовами, господарчими
будівлями і спорудами за адресою:
- визнати недійсним
свідоцтво про право власності на
житлові будинки, видане виконавчим
комітетом Іллічівської міської ради
- визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 11.03.2013 р., укладений
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
за реєстровим №1104;
- визнати за ОСОБА_6
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право
власності в порядку спадкування за
законом на житлові будинки, господарчі
будівлі та споруди, а саме на:
житловий будинок літ. «А» садибного
типу з прибудовами літ. «а, а1»
загальною площею 30,3 кв. м, у т.ч. житлова
житловий будинок літ. «К» садибного
типу з прибудовою літ. КІ» загальною
площею 155,2 кв. м, у т.ч. житлова - 77,6 кв. м;
господарчі будівлі: навіс літ. «Б»,
сарай літ. «В», підвал літ. «З»,
споруди: №1, 4 - огорожі, №2, 5 - хвіртки, №3
- цистерну, №6 - ворота, за адресою:
- витребувати із чужого незаконного
володіння ОСОБА_4 житлові будинки,
господарчі будівлі та споруди за
адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_6;
- зобов'язати ОСОБА_4 звільнити житлові
будинки за адресою: : АДРЕСА_3
- припинити право власності ОСОБА_4 на
житлові будинки, господарчі будівлі та
житловий будинок літ. «А»
садибного типу з прибудовами літ. «а,
а1» загальною площею 30,3 кв. м, у т.ч.
житлова - 12,0 кв. м;
житловий будинок літ. «К»
садибного типу з прибудовою літ. КІ»
загальною площею 155,2 кв. м, у т.ч. житлова
господарчі будівлі: навіс літ.
«Б», сарай літ. «В», підвал літ. «З»,
споруди: №1, 4 - огорожі, №2, 5 -
хвіртки, №3 - цистерну, №6 - ворота, за
- скасувати у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно запис
про реєстрацію права власності за
ОСОБА_8 на житлові будинки, господарчі
будівлі та споруди, а саме:
житловий будинок літ. «А» садибного
типу з прибудовами літ. «а, а1»
загальною площею 30,3 кв. м, у т.ч. житлова
житловий будинок літ. «К» садибного
типу з прибудовою літ. КІ» загальною
площею 155,2 кв. м, у т.ч. житлова - 77,6 кв. м;
господарчі будівлі: навіс літ. «Б»,
сарай літ. «В», підвал літ. «З»,
споруди: №1, 4 - огорожі, №2, 5 - хвіртки, №3
- цистерну, №6 - ворота, за адресою:
- стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, виконавчого комітету
Іллічівської міської ради Одеської
області на користь ОСОБА_6 судові
витрати, підтверджені квитанціями.
В обґрунтування позовних вимог
представники позивача посилались на
ті обставини, що ОСОБА_6 є спадкоємицею
ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 р., що
відповідачем ОСОБА_3 було оформлене
право власності на спірні будівлі на
підставі рішення Іллічівського
міського суду Одеської області від
22.10.2009 р., яке скасовано рішенням
апеляційного суду Одеської області від
15.01.2013 р., що 11.03.2013 р. ОСОБА_3 продав
спірні будинки та споруди ОСОБА_4; що
спірні будівлі належали ОСОБА_9 на
підставі свідоцтва про право
власності від 25.10.1996 р., свідоцтва про
право власності на спадщину за законом
від 25.10.1996 р., що самочинні споруди були
збудовані за життя ОСОБА_9 на земельній
ділянці, наданій їй у приватну
власність за рішенням виконкому
Малодолинської сільської ради № 22 від
16.02.1998 р., за кошти, належні ОСОБА_9
Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнав, посилаючись в письмових
запереченнях (а.с. 18-21 т. 2) та у виступі в
суді на те, що з 2007 р. він та його сім'я
доглядали за ОСОБА_9, за згодою якої він
збудував на земельній ділянці, де була
розташована тимчасова забудова, без
правовстановлюючих документів,
двоповерховий будинок, на який оформив
документи після смерті ОСОБА_9 з
урахуванням договору довічного
утримання, укладеного між ним і ОСОБА_9
03.08.2008 р.; що довіреністю ОСОБА_10 він не
користувався, т.я. за згодою ОСОБА_9
оформляв документи на своє ім'я; що він
є першим і єдиним власником
новостворених спірних будівель і
продав їх 11.03.2013 р. ОСОБА_4
Відповідач ОСОБА_4 та його представник
ОСОБА_5 не визнали позовні вимоги,
посилаючись в письмових запереченнях
(т. 1 а.с. 72-74) та у виступах в судовому
засіданні на ті обставини, що згідно
договору купівлі-продажу від 11.03.2013 р.
ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_3 спірні
будівлі, що продавець стверджував, що
він є першим та єдиним власником цього
майна, що нотаріусом були перевірені ці
обставини; що позивач не надала доказів
про право власності ОСОБА_9 на
зазначені об'єкти і немає права
витребувати у ОСОБА_4 майно, т.я. ОСОБА_4
є добросовісним набувачем.
Представник відповідача - виконкому
Іллічівської міської ради до судового
засідання не з'явився, надавши
письмові пояснення з клопотанням про
розгляд справи у його відсутності (а.с.
123-125 т. 2). Із вказаних пояснень слідує,
що приймаючи рішення від 29.11.2012 р. про
видачу свідоцтва ОСОБА_3 виконком діяв
в межах своїх повноважень і на підставі
діючого законодавства та враховував
рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 22.10.2009 р., яке
набрало чинності 03.11.2009 р. і на момент
розгляду заяви ОСОБА_3 не було
скасоване рішенням апеляційного суду,
та декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації, зареєстровану
інспекцією ДАБК в Одеській області
31.10.2012 р.

Представник третьої особи - КП «Бюро
технічної інвентаризації» м.
Іллічівська неодноразово не з'являвся
до суду, надавши клопотання про розгляд
справи у його відсутності (т. 1 а.с. 79, 80,
83, 230, т. 2 а.с. 7, 117, 154).

Представник третьої особи -
Іллічівського міського управління
юстиції неодноразово не з'явився до
судового засідання, надавши письмові
пояснення (т. 2 а.с. 118-121), із яких слідує,
що процедура скасування державної
реєстрації речових прав визначена
Порядком, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України №3502/5 від
12.12.2011 р.

Заслухавши пояснення представників
сторін, відповідачів, з'ясувавши
обставини справи та дослідивши надані
докази, суд приходить до висновку, що
встановлені слідуючі факти та
правовідносини:

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (т. 1 а.с.
148, т. 2 а.с. 22).

Із копії заяви на а.с. 24 т. 1 вбачається,
що по спадковій справі №304/2009 до
Іллічівської міської нотаріальної
контори надійшла заява ОСОБА_6 про
прийняття спадщини за законом після
смерті тітки ОСОБА_9, що після смерті
ОСОБА_9 залишилося спадкове майно, яке
складається із квартири АДРЕСА_1,
господарчих та побутових будівель та
споруд, земельної ділянки, що
знаходяться в с. Малодолинському м.
Іллічівська, грошей у сумі 136350 грн.
згідно договору позики між ОСОБА_11 та
ОСОБА_2 від 31.10.2006 р.

Позивач та її представник при розгляді
цієї справи не надали суду інші копії
матеріалів спадкової справи, докази
щодо родинних відносин ОСОБА_6 з
померлою ОСОБА_9, наявності інших
спадкоємців, наслідків розгляду
вищевказаної заяви в нотаріальному
порядку.

Із ухвали апеляційного суду Одеської
області від 29.05. 2013 р. по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_12 про
усунення від права спадкування за
законом (т.2 а.с. 98-99) вбачається, що після
смерті ОСОБА_9 заяву про прийняття
спадщини подав і ОСОБА_12, який є
племінником померлої.

На підставі копії рішення виконкому
Малодолинської сільської ради № 75 від
29.08.1996 (т.1 а.с. 102-103) було видано
свідоцтво за реєстровим №429 про право
власності ОСОБА_13 на житловий будинок з
належними до нього спорудами за
адресою: АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 105).

25.10.1996 р. державним нотаріусом ОСОБА_14
були видані свідоцтва про право
власності ОСОБА_9 на 1/2 частину в
спільному майні подружжя, про право на
спадщину по закону після смерті
чоловіка ОСОБА_13 на 1/2 частину
вищевказаного будинку (т. 1 а.с. 16, 108, 109).
Із цих свідоцтв слідує, що ОСОБА_9
належали житловий будинок житловою
площею 12 кв. м з господарчими спорудами:
«Б» - навіс, «В», «Г», «Д», «Ж» - сараї,
«З» - підвал, «И» - вбиральня, « 1-3» -
дворові споруди, які розташовані в с.
Малодолинське м. Іллічівська по пров.
Гвардійському, 13.

Відповідно до цих свідоцтв органом
технічної інвентаризації було видано
реєстраційне посвідчення на ім'я
ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 18).

Рішенням виконкому Малодолинської
сільської ради за № 22 від 16.02.1998 р. було
передано ОСОБА_9 в приватну власність
раніше виділену в постійне безкоштовне
користування земельну ділянку для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд розміром 0,10 га у
АДРЕСА_4 (а.с. 17 т. 1).

Із копії рішення виконкому
Іллічівської міської ради за №107 від
28.02.2008 р. слідує, що було впорядковано
нумерацію об'єктів, розташованих по
пров. Гвардійському с. Малодолинського
Іллічівської міської ради, і адреса
будинку ОСОБА_9 була змінена на АДРЕСА_2
(а.с. 19, 111 т. 1).

Після смерті ОСОБА_9 було оформлено
технічний паспорт на житловий будинок
за адресою: АДРЕСА_2 с. Малодолинське (т.1
а.с. 2-22). Із цього паспорту та копії
інвентаризаційної справи БТІ (т. 1 а.с.
88-211) вбачається, що були збудовані
самочинно у 2007 р. (тобто за життя
ОСОБА_9.) двоповерховий будинок літ. «К»
з прибудовою і що за життя ОСОБА_9 не
були оформлені документи на нову
забудову і не проведена державна
реєстрація права власності на ці
об'єкти.

Вищевказані докази та копія договору
позики (т. 2 а.с. 96), копія боргової
розписки (т.2 а.с. 97), копії кошторису,
акту (т.2 а.с. 159-160, 161-169) свідчать, що всі
спірні споруди були збудовані за життя
ОСОБА_9 та на її кошти.

Відповідач ОСОБА_3 не довів свої
заперечення щодо відсутності у ОСОБА_9
будь-яких правовстановлюючих
документів на спірні будівлі, щодо
того, що він будував самочинні споруди
з дозволу, за дорученням ОСОБА_9 і з
домовленістю про оформлення цих
споруд на його ім'я.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» (діючого на час завершення
будівництва самочинних споруд,
зазначених в техпаспорті станом на
04.09.2009 р. на а.с. 20-22 т.1) права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що
до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті. Тобто, умовою для переходу
в порядку спадкування права власності
на об'єкти нерухомості, в тому числі
житловий будинок, інші споруди є
набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку; якщо за життя
спадкодавець не набув права власності
на житловий будинок, то спадкоємець
також не набуває права власності у
порядку спадкування (до спадкоємця
переходять лише визначені майнові
права, які належали спадкодавцеві на
час відкриття спадщини). Право
власності на об'єкти самочинного
будівництва може бути визнано за
спадкоємцем, що має право вимагати
визначення такого права, виключно за
умови наявності документів про право
власності на землю або про право
користування земельною ділянкою, що
видані на імя спадкодавця або
спадкоємця, та актів введення будівлі в
експлуатацію, якщо їх наявність
необхідна відповідно до вимог
законодавства, чинного на час
завершення будівництва.

Сторона позивача не надала суду дозвіл
на будівництво, затверджений проект,
акт введення в експлуатацію будівель,
зазначених у вищевказаному
техпаспорті як самочинні.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України при
здійсненні спадкодавцем самочинного
будівництва до спадкоємців переходить
право власності на будівельні
матеріали, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва.

Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.03.2012 р. № 6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7
«Про судову практику у справах про
спадкування» слідує, що права
спадкоємців щодо самочинно
збудованого майна визначаються
відповідно до ст.ст. 376, 1216, 1218 ЦК
України, що якщо право звернутися з
вимогою про визнання права власності
на об'єкти самочинного будівництва
належало спадкодавцеві відповідно до
ч.ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України, воно також
належить спадкоємцеві, який прийняв
спадщину.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги, викладені у п.п. 5, 6 7 (а.с.
94 т. 2) не підлягають задоволенню. При
цьому суд бере до уваги і наступне:

Главою 86 ЦК України, а також
спеціальним законодавством, зокрема
Законом України «Про нотаріат»,
підзаконними нормативними актами,
визначено нотаріальний порядок
оформлення права на спадщину, що
відповідає встановленій
законодавством сукупності функцій,
притаманній юрисдикційній діяльності
судів та нотаріусів (п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у
справах про спадкування»). Отже, у разі
якщо відсутність умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину не підтверджена
належними доказами (а саме відмовою
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
на спадщину, це може бути підставою для
відмови у позові. Крім того, позивач не
довела того, що вона є єдиним
спадкоємцем, і до оформлення права
власності на самочинні споруди ОСОБА_6
не є належним позивачем про
витребування цього майна від його
добросовісного набувача ОСОБА_4 з
підстав, передбачених ст. 388 ЦК України.
При цьому суд також звертає увагу і на
те, що вимоги відносно земельної
ділянки, на якій знаходяться спірні
будівлі, не були підтримані у цьому
провадженні. Із доказів на а.с. 77-78, 84-85,
86-87, 155, 188, 251, 252, 253 т. 1 слідує, що земельна
ділянка, на якій знаходяться спірні
споруди, належала ОСОБА_3 на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯЛ №211523,
виданого відділом Держкомзему у м.
Іллічівськ Одеської області на
підставі рішення Іллічівської міської
ради Одеської області від 27.11.2009 р.,
заяви про розподіл земельної ділянки
від 27.05.2010 р., посвідченої у
нотаріальному порядку; що за договором
купівлі-продажу від 11.03.2013 р. ділянка
площею 0,1325 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2 була відчужена ОСОБА_3
ОСОБА_4

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 22.10.2009 р. було
задоволено позов ОСОБА_3 до
Іллічівської міської ради Одеської
області, визнано договір довічного
утримання від 03.08.2008 р., укладений між
ОСОБА_9 та ОСОБА_3, посвідчений
нотаріально, - дійсним, визнано за
ОСОБА_3 право власності на об'єкти
нерухомості, які розташовані на
земельній ділянці площею 0,2019 га за
адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 141-144, 202-205, т. 2
а.с. 128-131).

На підставі цього рішення суду було
видане 09.11.2009 р. реєстраційне
посвідчення (т. 1 а.с. 206, т. 2 а.с. 132) та
прийнято рішення виконкому
Іллічівської міської ради за №737 від
29.11.2012 р. «Про видачу ОСОБА_3 свідоцтва
про право власності на житлові будинки
садибного типу з прибудовами,
господарчими будівлями і спорудами за
адресою: АДРЕСА_2 с. Малодолинське м.
Іллічівська (т. 2 а.с. 126)».

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 15.01.2013 р. було задоволено
апеляційну скаргу ОСОБА_6 та скасовано
рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 22.10.2009 р., ухвалено
нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_3 до Іллічівської міської ради
про визнання договору дійсним та
визнання права власності на житлові
будинки з господарчими будівлями та
спорудами відмовлено (т. 1 а.с. 26-27).

Після скасування рішення суду від
22.10.2009 р. ОСОБА_3 уклав договір
купівлі-продажу 11.03.2013 р. (т.1 а.с. 75-76),
відповідно до якого передав у
власність ОСОБА_4 житлові будинки, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_2, які в
цілому складаються з житлового будинку
літ. «А» садибного типу з прибудовами
літ. «а, а 1» загальною площею 30,3 кв. м, у
тому числі житлова площа 12 кв. м, з
житлового будинку літ. «К» садибного
типу з прибудовою літ. «К1» загальною
площею 155,2 кв. м, у тому числі житлова
площа 77,6 кв. м, господарчі будівлі:
навіс літ. «Б», сарай літ. «В», підвал
літ. «З», вбиральня літ. «И»; споруди: №1,
4 - огорожі, №2, 5 - хвіртки, №3 - цистерну,
№6 - ворота, зазначена нерухомість
розташована на земельній ділянці
площею 0,1325 га. Із вказаного договору
вбачається, що на спірні будівлі ОСОБА_3
було видане свідоцтво про право
власності №36698 від 11.12.2012 р. виконавчим
комітетом Іллічівської міської ради
згідно рішенню №737 від 29.11.2012 р. (т. 1 а.с.
213).

Суд погоджується з доводами
сторони позивача, що ОСОБА_3 не було
дотримано вимог ст. 658 ЦК України, т.я. на
час продажу спірних будівель ОСОБА_4
він не був власником спірних будівель і
не мав законних підстав
розпоряджатися майном померлої ОСОБА_9,
і що відповідно до положень ст. ст. 203, 215,
236 ЦК України вищезазначений договір
купівлі-продажу підлягає визнанню
недійсним.

За таких обставин суд приходить
до висновку, що вимоги, перелічені у п.п.
1, 2, 3, 4, 8, 9 позовної заяви на а.с. 94 т. 2
підлягають задоволенню у повному
обсягу.

На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача
ОСОБА_3 на користь позивача витрати по
оплаті судового збору в розмірі 230 грн.
(т. 1 а.с. 2, 42), з позивача - на користь
держави судовий збір у розмірі 2918 грн.
(з урахуванням того, що за клопотанням
позивача була відстрочена сплата
судового збору до вирішення справи, що
у задоволенні вимог про визнання права
власності на майно вартістю 291800 грн. (т.
2 а.с. 75 об.) відмовлено).

Керуючись ст.ст. 203, 215, 236, 331, 376, 388, 658, 1216,
1218 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 209, 212,
214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Визнати недійсним реєстраційне
посвідчення від 09.11.2009 р., видане КП
«Бюро технічної інвентаризації» м.
Іллічівська за реєстровим номером 429
реєстрової книги №М6 сторінка №284.

Визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Іллічівської міської ради Одеської
області №737 від 29.11.2012 р. «Про видачу
ОСОБА_3 свідоцтва про право власності
на житлові будинки садибного типу з
прибудовами, господарчими будівлями і
спорудами за адресою: АДРЕСА_2

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на житлові будинки, видане
11.12.2012 р. виконавчим комітетом
Іллічівської міської ради за №36698.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 11.03.2013 р., укладений
між ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) та ОСОБА_4 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_3), посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 за
реєстровим номером 1104.

Припинити право власності ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на
житлові будинки, господарчі будівлі та
споруди, а саме на:

- житловий будинок літ. «А» садибного
типу з прибудовами літ. «а, а1»
загальною площею 30,3 кв. м, у т.ч. житлова
- 12,0 кв. м;

- житловий будинок літ. «К» садибного
типу з прибудовою літ. «К1» загальною
площею 155,2 кв. м, у т.ч. житлова - 77,6 кв. м;

- господарчі будівлі: навіс літ. «Б»,
сарай літ. «В», підвал літ. «З»,
вбиральня літ. «И»;

- споруди №1, 4 - огорожі, №2, 5 - хвіртки,
№3 - цистерну, №6 - ворота

за адресою: АДРЕСА_2

Скасувати у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно запис про
реєстрацію права власності за ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на
вищевказані житлові будинки,
господарчі будівлі та споруди за
адресою: Одеська обл., АДРЕСА_2

У задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_6 - відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на
користь позивача ОСОБА_6 витрати по
оплаті судового збору в розмірі 230 грн.
(т.1 а.с.2, 42).

Стягнути з позивача ОСОБА_6 на користь
держави судовий збір у розмірі 2918 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя