22-ц/775/1635/2014(м)
Категорія 50 Головуючий у 1 інстанції Адамова Т.С.
Суддя-доповідач Кочегарова Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Кочегарової Л.М.,

суддів: Ігнатоля Т.Г., Попової С.А.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів з відповідача у розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 14 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку та доходів, починаючи з 20 березня 2014 року і до закінчення донькою навчання, але не більше, ніж до 23-х років. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. Звернено до негайного виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні вимог позивачки, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що оскільки його донька є повнолітньою, то суд не вправі був стягувати аліменти на користь колишньої дружини і позивачка не надала достатньо доказів того, що донька потребує матеріальної допомоги від батька у зв'язку із продовженням навчання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_6, які просили задовольнити апеляційну скаргу, заперечення ОСОБА_4, яка просила апеляційну скаргу відхилити, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з відмовою ОСОБА_4 у позові за таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими

3) невідповідність висновків суду обставинам справи

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05 жовтня 1999 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки КСН «Новий Східний» від 13 березня 2014 року ОСОБА_5, проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 потребує матеріальної підтримки у зв'язку із продовженням навчання, а відповідач має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу в розмірі 1/8 частини його заробітку до закінчення донькою навчання, але не більше, ніж до 23 років.

Повністю погодитися з висновками суду не можна.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_5 є студенткою ІІ курсу ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» економічного факультету, форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2013 року по 01 лютого 2015 року. Ці обставини підтверджуються довідками № 14/401 від 04 березня 2014 року та № 14/468 від 23 липня 2014 року.

Згідно із частиною 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, законом визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину на час навчання, але не більше ніж до 23 років.

Між тим, зі справи вбачається, що ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_7 аліментів, суд вирішив питання про стягнення цих коштів на користь позивачки ОСОБА_4 Проте доказів того, що ОСОБА_5, яка є повнолітньою особою з самостійною дієздатністю, уповноважувала свою матір ОСОБА_7 на звернення до суду в своїх інтересах та надала згоду на отримання матір'ю аліментів від відповідача на навчання, матеріали справи не містять.

Крім того, стягуючи аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суд не вирішив питання про залучення до справи повнолітньої ОСОБА_5 та не з*ясував її відношення до позову.

За таких обставин, ухвалене у справі рішення підлягає скасуванню з відмовою ОСОБА_7 у позові про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 на час навчання.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, ст.309 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 жовтня 2014 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_5, на час її навчання, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.М. Кочегарова

Судді: Т.Г. Ігнатоля

С.А. Попова