АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/982/14
Справа № 619/5975/13-ц
Категорія : про відшкодування шкоди
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Даниленка В.М.,
Малінської С.М.

при секретарі - Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
12 грудня 2013 року

по справі за позовом прокурора
Дергачівського району Харківської
області до ОСОБА_2 про відшкодування
витрат , -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2011 року позивач -
прокурор Дергачівського району
Харківської області звернувся до суду
з вказаним позовом, в якому просив
стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в
особі Державної екологічної інспекції
в Харківській області збиток у розмірі
298 600,00 грн. В обґрунтування позовних
вимог позивач посилався на те, що 02
березня 2011 року прокуратурою району
було порушено кримінальну відносно
керівника КП «Наукове» ОСОБА_2, за
фактом незаконного видобування
корисних копалин загальнодержавного
значення та перевищення службових
повноважень за ознаками складу
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 240, ч. 3 ст.
365 КК України та 31 березня 2011 року
ОСОБА_2 було пред'явлено обвинувачення
у скоєнні зазначених злочинів.
Постановою Дергачівського районного
суду Харківської області від 08 серпня
2011 року справу за обвинуваченням
ОСОБА_2 припинено та на підставі п «г»
ст. 1 Закону України «Про амністію»
ОСОБА_2 звільнено від кримінальної
відповідальності.

Заочним рішенням Дергачівського
районного суду Харківської області від
17 січня 2012 року позовну заяву прокурора
Дергачівського району Харківської
області задоволено повністю, стягнуто
з ОСОБА_2 на користь держави в особі
державної екологічної інспекції в
Харківській області збиток у розмірі
298600,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним заочним
рішенням 14 листопада 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду з заявою про
перегляд його у зв'язку з ново
виявленими обставинами.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2
зазначила, що прокуратурою
Дергачівського району Харківської
області 17 лютого 2011 року проведено
перевірку у порядку нагляду за
дотриманням вимог Водного кодексу
України посадовими особами
Комунального підприємства «Наукове».
Начальнику КП «Наукове» ОСОБА_2 було
пред'явлене обвинувачення в тому, що з 01
червня 2010 року по 01 лютого 2011 року,
порушуючи вимоги ст.ст.44,49 Водного
кодексу України, не маючи на цей період
часу дозволу на спеціальне
водокористування, самовільно
здійснювала забір підземної води 10000 м3
на побутові та інші потреби для
водопостачання житлових будинків, що
знаходяться на балансі КП «Наукове».
Справа слухалася двічі: перший раз
ОСОБА_2 звинуватили за ч. 2 ст. ст.367, ч. 2
ст. 240 КК України, винесена постанова
від 08 серпня 2011 року відповідно до якої
застосований Закон України «Про
амністію» від 08 липня 2011 року і ОСОБА_2
звільнена від кримінальної
відповідальності. В цій кримінальній
справі прокурором був заявлений
цивільний позов на суму 298600,00 гривень,
що був залишений судом без розгляду, в
обвинувальному висновку також була
зазначена ця сума, яку розрахувала
державна інспекція з охорони
навколишнього середовища Харківської
області 25 лютого 2011 року, розрахунок
збитків здійснив старший державний
інспектор з охорони навколишнього
природного середовища Харківської
області Фарафонов Д.В. Вказана
постанова була скасована апеляційним
судом Харківської області. При другому
слуханні кримінальної справи після
деякої зміни обвинувачення на ч. 1 ст.ст.
365, ч.2 ст. 240 КК України, також був
застосований Закон України «Про
амністію» 2011 року, ОСОБА_2 звільнили від
кримінальної відповідальності,
цивільний позов прокуратури був
залишений без розгляду. Під час другого
розгляду кримінальної справи, за яким
була винесена постанова суду від 24
липня 2012 року розрахунок збитків,
завданих державі був проведений перед
слуханням справи 18 липня 2012 року і
становив вже не 298600,00 гривень, а 93347,53
гривні, тобто сума зменшилася у три
рази. При цьому розрахунки від 25.02.2011
року і від 18.07.2012 року робила одна і таж
особа - фахівець, старший державний
інспектор з охорони навколишнього
середовища Харківської області
Фарафонов Д.В. В першому розрахунку від
25.02.2011 підземну воду, що становив у 2010
році 29,86 грн. за 1 куб. м. підземної води,
і сума збитку була визначена, як 298600,00
гривень. У другому розрахунку був
застосований той самий тариф 29,86 за 1
куб м. підземної води, але з урахуванням
понижуючого коефіцієнту 0,3 ( (ст.325 п.9
Податкового кодексу України) сума
збитку вже становить 93347,53 гривні, тобто
менше в три рази.

Рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
12 грудня 2013 року заяву ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами
задоволено. Скасовано заочне рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 17 січня 2012 року
по цивільній справі за позовом
прокурора Дергачівського району
Харківської області в інтересах
держави в особі державної екологічної
інспекції у Харківській області до
ОСОБА_2 та прийняти нове судове рішення.
Позов прокурора Дергачівського району
Харківської області в інтересах
держави в особі державної екологічної
інспекції у Харківській області
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь держави в особі державної
екологічної інспекції у Харківській
області збиток у розмірі 93347,53 грн. В
іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 933,48 грн.

Не погодившись частково з
вказаним рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_2 звернулася на нього з
апеляційною скаргою, в якій з
посиланням на порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
просила скасувати прийняте рішення в
частині постановлення нового рішення
та постановити по справі нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог прокурора.

Вислухав доповідь судді, пояснення
осіб, які приймали участь у розгляді
справи, перевіривши надані по
справі докази, обговоривши доводи
апеляційної скарги судова колегія
приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 62 Конституції
України, особа вважається невинуватою
у вчиненні злочину і не може бути
піддана кримінальному покаранню, доки
її вину не буде доведено в законному
порядку і встановлено обвинувальним
вироком суду.

Відповідно до ч. 3 ст.10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Згідно вимог ч.1 ст.11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Частина 4 ст. 61 ЦПК України,
передбачає, що вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Згідно з ст. 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України -в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2
підлягає задоволенню частково, а
рішення суду першої інстанції
зміні.

Судом першої інстанції та
матеріалами справи встановлено
наступне.

У 2007 році було створено комунальне
підприємство « Наукове», яке належить
до комунальної власності
Черкасько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області.

Відповідно до довідки АБ № 125429 з
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій КП
«Наукове» займається наступними
видами діяльності: водопроводні,
каналізаційні та протипожежні роботи,
збирання, очищення та розподілення
води.

Распорядженням № 50 по
Черкасько-Лозовській сільській раді
Дергачівського району Харківської
області від 25 листопада 2008 року ОСОБА_2
було призначено на посаду начальника
КП « Наукове» з 25.11.2008 року.

КП « Наукове», у передбачений
законодавством термін надавало звіти
про використання води за 2010 рік ( а.с.
23-26) до Дергачівської міжрайонної
податкової інспекції та управління
водних ресурсів, стосовно наданих
даних, посадовими особами відповідних
органів проводилася камеральна
перевірка.

Відповідно довідки КП « Наукове»
від 17.02.2011 року встановлено, що КП
«Наукове» з артсвердловини за період з
01.06.2010 року по 01.02.2011 року було забрано
води у кількості 10,0 тис. куб. метрів (
а.с. 36).

02 березня 2011 року прокуратурою
району було порушено кримінальну
справу відносно керівника КП «Наукове»
ОСОБА_2, за фактом незаконного
видобування корисних копалин
загальнодержавного значення та
перевищення службових повноважень за
ознаками складу злочинів, передбачених
ч. 2 ст. 240, ч. 3 ст. 365 КК України та 31
березня 2011 року ОСОБА_2 було пред'явлено
обвинувачення у скоєнні зазначених
злочинів. Постановою Дергачівського
районного суду Харківської області від
08 серпня 2011 року справу за
обвинуваченням ОСОБА_2 припинено та на
підставі п «г» ст. 1 Закону України «Про
амністію» ОСОБА_2 звільнено від
кримінальної відповідальності.

Постановою Дергачівського
районного суду Харківської області від
24 липня 2012 року справу за
обвинуваченням ОСОБА_2 припинено та на
підставі п «г» ст. 1 Закону України «Про
амністію» ОСОБА_2 звільнено від
кримінальної відповідальності.
Цивільний позов на суму 93347,53 грн.
залишений без розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
вина відповідача у заподіянні позивачу
збитків підтверджується постановами
Дергачівського районного суду
Харківської області від 08 серпня 2011
року та 24 липня 2012 року про закриття
кримінальної справи та відповідно
презумується згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК
України.

Проте, такі висновки рішення
суду не відповідають обставинам справи
та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Враховуючи те, що норми ст. ст. 10,11
ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи кореспондуються з
диспозитивним правом сторін надавати
докази, п.4 ч. 3 ст. 129 Конституції України
визначає одним з принципів судочинства
свободу в наданні сторонами суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, судова колегія вважає,
що сторонам були створені належні
умови для надання доказів та вважає за
можливе розглянути справу за наявними
у справі доказами.

Постанови про закриття
кримінальної справи на підставі
Закону України «Про амністію» не
можуть бути в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України
підставою, щоб вважати доведеним
розмір збитків, який зазначив прокурор
у позовній заяві, заподіяних
відповідачем .

При ухваленні рішення суд не
прийняв до уваги, що КП « Наукове» є
підприємством, що знаходиться у
комунальній власності. Відносно
відповідача не був ухвалений
обвинувальний вирок. За таких
обставин розмір заподіяних збитків
належить доказувати на загальних
підставах.

Методика розрахунку розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі в наслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів затверджена Наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України № 389 від
20.07.2009 року

Як вбачається з матеріалів справи, у
КП «Наукове» строк дії дозволу на
спеціальне водокористування сплинув 31
травня 2010 року. За період з 01.06.2010 року
по 01.02.2011 року підприємством було
забрано з артсвердловини води у
кількості 10,0 тис. куб. метрів ( а.с. 36).
Оскільки КП « Наукове» відноситься до
підприємств комунально- житлового
господарства і тому до них
застосовується понижуючий коефіцієнт
0,3., що передбачено п.9 ст. 325 Податкового
Кодексу України. Таким чином, судова
колегія приходить до висновку, що судом
першої інстанції не правильно було
враховано розрахунок, зроблений
старшим державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища Харківської області,
оскільки матеріали справи не містять
доказів, на підтвердження того, що з
свердловини було забрано 1178 м. куб. Крім
цього, до матеріалів справи позивачем
було долучено два розрахунки, датовані
18.07.2012 року, відповідно до яких розмір
збитку складає 14400,68 грн. та 78946,85 грн.,
однак судом не було надано оцінки и не
вказано, чому було враховано більшу
суму при встановленні розміру збитку.

За таких обставин відсутні
підстави вважати позовні вимоги
доведеними у відповідності з діючим
цивільно-процесуальним законом.

Приймаючи до уваги викладене,
оцінив всі обставин справи та надані
докази як окремо, так і в сукупності,
судова колегія приходить до висновку
про необхідність змінити рішення
районного суду та позовні вимоги
задовольнити частково і стягнути з
відповідача 1213,20 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317,
319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
12 грудня 2013 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави в особі державної екологічної
інспекції у Харківській області збиток
у розмірі 1213,20 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір у розмірі
229,40 грн.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає чинності
з моменту проголошення, але може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів
з дня проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -