Київський районний суд м. Одеси
Провадження № 2/520/578/14
Київський районний суд м.Одеси
У складі судді Калашникової О.І.
При секретарі Малярчук О.М.
Розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Одеської міської ради про
визнання права власності на частину
квартири за набувальною давністю,
Позивачка звернулась до суду з
вимогами ухвалити рішення, яким
визнати за нею право власності за
набувальною давністю на 13 частину
квартири АДРЕСА_1, що належала на праві
власності ОСОБА_2, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1. У судовому засіданні
позивачка свої вимоги підтримала у
повному обсязі, стверджуючи, що з 1997
року вона володіє і користується
зазначеною частиною квартири
добросовісно і безперервно.
Представник Одеської міськради
до суду не з»явився, про час та місце
слухання справи сповіщений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив. За згодою позивачевої
сторони суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи.
Суд вислухав позивачку, свідків, вивчив
матеріали справи і встановив наступне:
На підставі свідоцтва про право
власності на житло від 11 травня 1993 року
квартира АДРЕСА_1 належала на праві
спільної часткової власності ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4. В натурі частки
співвласників не виділялись. Сім»я
ОСОБА_1 у зазначеній квартирі проживала
і мала реєстрацію з 1982 року. У 1997 році
після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 співвласник ОСОБА_2 виселився з
квартири і до дня смерті проживав у
квартирі АДРЕСА_2. Після смерті ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 13 частину квартири
АДРЕСА_1 спадкувала ОСОБА_1 Таким чином,
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_1-23 частини і ОСОБА_2-13
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - актовий
запис про смерть №2159 від 11.04.2009 року
Першого Приморського відділу РАЦС
Одеського міського управління юстиції.
Позивачка надала до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_2 5 травня 2009 року
державний нотаріус Третьої Одеської
державної нотаріальної контори
сповістив ОСОБА_1 про відмову у
прийнятті заяви з тих підстав, що на
момент відкриття спадщини ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 не перебували у
зареєстрованому шлюбі. Державним
нотаріусом Третьої державної
нотаріальної контори була відкрита
спадкова справа до майна ОСОБА_2 за
заявою брата спадкодавця - ОСОБА_5 і на
його ім.»я нотаріус оформив і видав
свідоцтво про право на спадщину на
квартиру АДРЕСА_2. ОСОБА_1 в судовому
порядку оспорювала зазначене
свідоцтво про право на спадщину і
рішенням апеляційного суду Одеської
області від 17.05.2013 року свідоцтво про
право на спадщину за законом від 16.02.2011
року на ім.»я ОСОБА_5 визнано недійсним
в 12 його частині. Рішенням також
визнано, що 12 частина квартири АДРЕСА_2
належить на праві власності ОСОБА_1
(зазначена квартира була набута ОСОБА_1
і ОСОБА_2 під час зареєстрованого
шлюбу).

У 2011 році ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом про визнання 13 частини
квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною
власністю колишнього подружжя та
визнання за нею права власності на
частину квартири. Рішенням Київського
райсуду м.Одеси від 10 грудня 2012 року
ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні
позову. У 2013 році ОСОБА_1 звернулась до
Одеської міськради з пропозицією взяти
на облік 13 частину квартири АДРЕСА_1, як
безхазяйне майно. Листом за №1746-П від
13.09.3013 року юридичний департамент
Одеської міськради надав ОСОБА_1
роз»яснення щодо порядку визнання
майна безхазяйним і роз»яснення щодо
оформлення права власності на нерухоме
майно відповідно до вимог ст.344 ЦК
України.

Посилаючись на вищезазначені
документи та документи, які
підтверджують витрати позивачки щодо
утримання квартири, ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом про визнання за нею
права власності на 13 частину квартири
АДРЕСА_1 і стверджувала, що у зазначеній
квартирі вона проживає з 1982 року, у 1993
році квартира на підставі ЗУ «Про
приватизацію житлового фонду»
перейшла у спільну часткову власність
дружини, чоловіка і дочки, у 1997 році
після розірвання шлюбу чоловік залишив
квартиру і мати з дочкою володіли і
користувались квартирою, у 2008 році
після смерті дочки мати спадкувала її
частину квартири і користується до
теперішнього часу квартирою
одноособово, колишній чоловік з 1997 року
ніколи спірною квартирою не
користувався, не виконував будь-яких
зобов»язань щодо утримання належної
йому 13 частини квартири, після його
смерті у 2009 році спадкоємець за законом
- брат ОСОБА_5 не заявляв про прийняття
спадщини у вигляді 13 частини спірної
квартири. Позивачка також пояснила, що
ОСОБА_2 останні роки свого життя тяжко
хворів, потребував сторонньої
допомоги, яку йому надавала вона
-позивачка, вона також приймала участь
у витратах на поховання ОСОБА_2
Пояснення ОСОБА_1 в судовому засідання
підтвердили свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8

При вищевикладених обставинах суд
дійшов висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню з таких підстав:

ст.344 ЦК України визначає, що «Особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом 10
років, набуває право власності на це
майно (набувальна давність), якщо інше
не встановлено цим Кодексом. Особа, яка
заявляє про давність володіння, може
приєднати до часу свого володіння
увесь час, протягом якого цим майном
володіла особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є». У даному
випадку позивачка довела, що з 1997 року
вона - ОСОБА_1 - добросовісно заволоділа
13 частиною квартири АДРЕСА_1, що
належала на праві власності ОСОБА_2, і
відкрито та безперервно володіє,
користується і утримує зазначене майно
до теперішнього часу.

Правовідносини, що виникли між
сторонами з приводу права власності на
нерухоме майно, регулюються нормами,
визначеними в ст.344 ЦК України.

Керуючись ст.ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за
набувальною давністю на 13 частину
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 65
кв.м., в тому числі житловою - 39,1 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до
Одеського апеляційного суду через
Київський райсуд м.Одеси протягом 10
днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив за
заявою відповідача, наданою протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя
Калашнікова О. І.