Справа 237/816/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я Провадження № 2/237/694/14
І М Е Н Е М УКРАЇНИ
27 травня 2014 року м. Мар`їнка
Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Приходько В.А.
при секретарі Стрепетовій М.Є.
за участю позивачки ОСОБА_1
розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Мар'їнки Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ державної виконавчої служби Мар»їнського РУЮ про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки.
Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Пояснила, що діти повністю знаходяться на її утриманні, відповідач аліменти не платить, матеріально не допомагає, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною і потребує матеріальної допомоги.
Відповідач з позовом погодився частково і суду пояснив, що у нього дійсно утворилась заборгованість по аліментам. Коли він працював на шахті, то виплачував аліменти по 75% від заробітної плати, але в травні 2013 року йому довелось звільнитися із-за отриманої ним побутової травми, оскільки він не зміг виконувати роботу на шахті. На теперішній час він ніде офіційно не працює, заробляє випадковими заробітками, тому і утворилась заборгованість. Він неодноразово намагався домовитись з позивачкою про те, що він платитиме аліменти по можливості, але вона не погоджується. Хоча її матеріальний стан значно кращій, ніж у нього, вона вдруге вийшла заміж, її чоловік працює, в них народилась спільна дитина, позивачка отримує державну допомогу на третю дитину. Він намагається платити аліменти і погасити заборгованість, а виплачувати неустойку не згоден, оскільки не спеціально не платить аліменти, а так в нього склались життєві обставини.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Матеріалами справи і дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що шлюб між сторонами розірваний. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 12 вересня 2012 року ОСОБА_2 зобовязаний щомісячно сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітків, а також на її утримання в розмірі 1/5 частини з всіх видів заробітків до 23 грудня 2014 року.
В зазначеному випадку стягнення аліментів з відповідача, а також заборгованність по виплатам на користь позивача проводиться на підставі рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист. Зазначений виконавчий лист своєчасно було предявлено до виконання до відділу державної виконавчої служби, де він і знаходиться на виконанні.
Відповідно до ст. 196 СК України, яка передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Тому, згідно ст. 196 СК України, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_2 відповідальність за прострочення сплати аліментів, та стягнути з нього на користь позивачки неустойку за несвоєчасну виплату аліментів на утримання дітей в сумі 374 гривні 30 копійок, та неустойку за несвоєчасну виплату аліментів на утримання позивачки в сумі 117 гривень 39 копійок, оскільки такі вимоги позивачки ґрунтуються на законі.
Тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам в зазначеному вище розмірі відсутні, оскільки чинним законодавством не передбачено можливості стягнення заборгованості по аліментам, присудженим за рішенням суду, в судовому порядку, тобто повторне покладення на платника аліментів аліментного зобов'язання.
За змістом ст.368 ЦПК України, рішення суду, яке набрало законної сили виконується на підставі виконавчого листа і є підставою для відкриття виконавчого провадження. Порядок звернення стягнення на грошові кошти в тому числі і боргу здійснюється за правилами Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до вказаних положень Закону заборгованість по аліментах визначається державним виконавцем і стягується за виконавчим листом виданим на підставі рішення про стягнення аліментів.
При зверненні до суду з вказаною позовною заявою позивачкою не був сплачений судовий збір, при цьому вона посилалась на ст. 5 ЗУ «Про сплату судового збору», яка передбачає звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.
З цим суд погодитись не може, оскільки даний спір передбачає стягнення певної суми та не відноситься до позовів про стягнення аліментів, оскільки ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» має вичерпний перелік пільг щодо сплати судового збору, та дана категорія справи відноситься до позовів майнового характеру, оскільки самі аліменти вже були стягнені, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.
Суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в частині стягнення неустойки по аліментним зобов»язанням, оскільки при до слідженні довідки наданої відділом ДВС Мар»їнського РУЮ дійсно встановлено, що Дмитров несвоєчасно та не в повній мірі сплачує аліменти.
Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 84, 180, 182, 191, 192, 198-200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 15, ч.4 174, 208, 213-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ державної виконавчої служби Мар"їнського РУЮ, про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за несвоєчасну виплату аліментів на утримання дітей в сумі 374 (триста сімдесят чотири) гривні 30 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за несвоєчасну виплату аліментів на утримання позивачки в сумі 117 (сто сімнадцять) гривень 39 копійок
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Дата документу 10.06.2014