Справа № 466/9922/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Мокрицькій
А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Третя Львівська державна
нотаріальна контора про визнання
права власності в порядку спадкування,
-

в с т а
н о в и в :

27.12.13 р. позивач звернулася до суду з
позовом, в якому просила суд
постановити рішення, яким визнати за
нею право власності в порядку
спадкування за заповітом на 15/59
ідеальної частки будинку АДРЕСА_1 та на
5/23 частки земельної ділянки по смерті
ОСОБА_3.

Позовні вимоги мотивує тим, що її мати
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. За
життя остання склала заповіт, яким
заповіла належне їй на праві власності
майно позивачу та відповідачу. А саме
ОСОБА_1 заповіла одну житлову кімнату
будинку АДРЕСА_1, позначену на
поверхневому плані літерою 1-2, площею
10,5 кв.м. та приналежну частину
земельної ділянки площею 0,0060 га., а
відповідачу ОСОБА_2, який являється її
онуком, заповіла решту належного їй
житлового будинку та земельної ділянки
по вищевказаній адресі. У зв'язку з тим,
що ОСОБА_2 безпідставно утримує у себе
усі оригінали правовстановлюючих
документів на вказані будинок та
земельну ділянку, позивач не в змозі
оформити спадкове право, тому змушена
звернутись до суду.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 підтримала позовні
вимоги, покликаючись на викладені в
позові факти та обставини, просила
позов задовольнити. Пояснила, що
зважаючи на текст заповіту, складеного
спадкодавцем, у нотаріальній конторі
неможливо отримати свідоцтво про
право на спадщину, оскільки у заповіті
було зазначено не частку від майно, що
підлягає спадкуванню, а конкретні
приміщення у будинку. Крім того,
оригінали правовстановлюючих
документів спадкодавця знаходяться у
відповідача та він не надає їх у
розпорядження позивача чи нотаріуса,
відтак позивач позбавлена можливості
оформити свої права на успадковане
майно.

Відповідач в судове засідання не
з'явився з невідомих суду причин, хоча
належним чином повідомлявся про час,
дату та місце слухання справи, про
причини неявки суд не повідомив.
Оскільки в матеріалах справи достатньо
доказів для розгляду справи без його
участі, позивач не заперечує проти
заочного розгляду справи, суд у
відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК
України вважає за можливе заслухати
справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши думку представника
позивача, з"ясувавши дійсні обставини
справи, дослідивши зібрані по справі
докази, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла мати позивача ОСОБА_3, що
стверджується копією свідоцтва про
смерть від 06.01.11р..

За життя, останній належав на праві
власності житловий будинок АДРЕСА_1 та
земельна ділянка для обслуговування
будинку площею 0,0276 га, що стверджується
свідоцтвом про право власності на
вказаний житловий будинок від 12.05.2005р.
серії ЯЯЯ № 077425 та державним актом про
право власності на земельну ділянку
серії ЯГ № 5150745, кадастровий № НОМЕР_1 :
05 : 004 : 0088.

Згідно заповіту від 16.05.07р., складеного
за життя ОСОБА_3, остання заповіла
належне їй майно сторонам по справі. А
саме, позивачу ОСОБА_1 заповіла одну
житлову кімнату будинку АДРЕСА_1,
позначену на поверхневому плані
літерою 1-2, площею 10,5 кв.м. та приналежну
частину земельної ділянки площею 0,0060
га., а відповідачу ОСОБА_2, який
являється її онуком, заповіла решту
належного їй житлового будинку та
земельної ділянки по вищевказаній
адресі.

Рішенням Шевченківського райсуду м.
Львова від 28.11.12 р. ОСОБА_1 було
встановлено додатковий строк для
прийняття спадщини та як вбачається з
матеріалів копії спадкової справи, що
витребувана судом, позивач звернулась
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини.

Як вбачається з висновку № 25-13 від
04.11.13р., складеного судовим експертом
ОСОБА_5, ідеальна частка позивача
ОСОБА_1 у власності житлового будинку
по АДРЕСА_1 становить 15/99 частки, а
земельної ділянки - 5/23.

Судом також встановлено, що позивач не
має можливості юридично оформити
спадщину, у зв'язку з тим, що відповідач
ОСОБА_2 безпідставно утримує у себе усі
оригінали правовстановлюючих
документів на спадкові будинок та
земельну ділянку.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

В силу дії ст. 1268 ЦК Україна,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57,60, 61, 209, 214 , 224-226
ЦПК України, ст.ст. 392, 1233,1268, 1269, 1278 ЦК
України, суд,-

в и р і ш
и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 1962 року народження
право власності в порядку спадкування
за заповітом на 15/59 ідеальної частини
житлового будинку АДРЕСА_1 та на 5/23
частини земельної ділянки по смерті
ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Заочне рішення може бути
переглянуте Шевченківським районним
судом м. Львова за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Позивачем може бути оскаржене
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова в апеляційному порядку
до апеляційного суду Львівської
області через Шевченківський районний
суд м. Львова, шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк, з
дня проголошення рішення суду.

Суддя: І. Є. Зима