Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/1909/14
Доповідач в 2-й інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді -
Ніткевича А.В.

суддів - Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря
Гацій І.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 24 грудня 2013 року у справі за
скаргою ОСОБА_2 на рішення та дії
державного виконавця,-

встановила:

В жовтні 2013 року скаржник ОСОБА_2
звернувся в суду із скаргою на дії
державного виконавця, просив суд
визнати протиправними дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Тетюка Р.М. щодо
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження № 40190138 від
15.10.2013 року за виконавчим листом №
464/879/13-ц, виданим 26.09.2013 року Сихівським
районним судом м. Львова про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
заборгованості за договором позики від
04.10.2010 року, скасувати вказану
постанову та постанову № 10190138 від
15.10.2013 року про арешт майна боржника та
оголошення заборони на відчуження.

В обґрунтування скарги покликається на
те, що 15.10.2013 року за заявою стягувача
про примусове виконання рішення суду,
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Тетюком Р.М.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 464/879/13-ц виданим 26.09.2013 року
Сихівським районним судом м. Львова
про стягнення з нього на користь ОСОБА_4
заборгованості за договором позики.
Крім цього, 15.10.2013 року цим же
виконавцем винесена постанова про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗУ "Про виконавче
провадження" виконавчі дії провадяться
державним виконавцем за місцем
проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходження його
майна. Він зареєстрований та проживає
АДРЕСА_1. Загальна сума заборгованості
за виконавчим провадженням складає 229
220,76 грн. Відтак вважає, що державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Тетюком Р.М. відкрито дане
виконавче провадження безпідставно.

Оскаржуваною ухвалою Сихівського
районного суду м. Львова від 24 грудня 2013
року в задоволенні скарги ОСОБА_2 на
рішення та дії державного виконавця -
відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2

Апелянт не погоджується з оскаржуваною
ухвалою, вважає, що така є незаконною та
постановлена з порушенням норм
матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що дії
старшого державного виконавця відділу
ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області
Тетюка P.M. щодо відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом є
неправомірними, а самі вищевказані
постанови такими, що грубо порушують
його права та суперечать нормам ЗУ «Про
виконавче провадження».

Відповідно до п. 1 ст. 20 ЗУ «Про
виконавче провадження» виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. Право вибору місця виконання між
кількома органами державної
виконавчої служби, що можуть вчиняти
виконавчі дії з виконання рішення на
території, на яку поширюються їх
функції, належить стягувачу.

Зазначає, що постійно перебуває,
проживає і зареєстрований на АДРЕСА_1,
що знаходиться у межах Сихівського
району м. Львова. Крім цього, загальна
сума заборгованості за виконавчим
листом №464/879/13-ц від 26.09.2013 р. становить
229 220,76 грн.

Відтак вважає, що відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом №464/879/13-ц від 26.09.2013 р. старшим
державним виконавцем відділу ПВР УДВС
ГУЮ у Львівській області Тетюком P.M.
суперечить нормі закону щодо
підвідомчості.

Відповідно до п. 4 ч. І ст. 26 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення.

Просить скасувати ухвалу районного
суду та постановити нову ухвалу, якою
скаргу задовольнити.

Апелянт ОСОБА_2 викликався в судове
засідання та не з»явився, повідомлення
про вручення поштового відправлення
повернулось в суд за закінченням
терміну зберігання (а.с. 38).

Державний виконавець Тетюк Р.М. будучи
повідомленим належним чином про день
та час розгляду справи, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення йому поштового відправлення
(а.с. 39), в судове засідання апеляційної
інстанції не прибув, не повідомив суд
про причину неявки.

На переконання колегії суддів,
матеріалів справи достатньо для
розгляду справи по суті, а тому вважає
за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305
ЦПК України, розглядати справу за
відсутності осіб, що не з»явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до
ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування
судового процесу технічними засобами
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, межі та
доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід відхилити,
виходячи з наступного.

Нормами Конституції України (ст.ст.
124,129) і ЦПК України (ст. 14) визначено, що
судові рішення, які набрали законної
сили, є обов'язковими до виконання
усіма органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.

Так, згідно із статтями 1-4, 24, 25, 50, 52
Закону України «Про виконавче
провадження» (надалі Закон) виконавче
провадження є завершальною стадію
судового провадження та примусового
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) і являє собою
сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у названому Законі,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначених згаданим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до нього, а
також рішеннями, що відповідно до
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України, відділів
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, обласних, Київського
та Севастопольського міських
управлінь юстиції, районних, міських
(міст обласного значення), районних в
містах відділів державної виконавчої
служби відповідних управлінь юстиції.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 15.10.2013 р. старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Тетюком Р.М
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, з виконання
виконавчого листа №1319/879/13-ц, виданого
26.09.2013 р. Сихівським районним судом м.
Львова про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 заборгованість за
договором позики від 04.10.2010р. в сумі 159 800
грн., несплачених відсотків за
користування позикою в сумі 133 063 грн. 78
коп. та 3% річних за прострочення
грошового зобов»язання в сумі 6 356 грн.
98 коп., одночасно винесено постанову
про накладення арешту на майно
боржника та оголошення заборони на
його відчуження (а.с. 3, 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 21 ЗУ "Про виконавче
провадження" на відділ примусового
виконання рішень управлінь державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, головного управління
юстиції в області, містах Києві та
Севастополі покладається виконання
рішень, за якими: боржниками є
територіальні підрозділи центральних
органів виконавчої влади, місцеві суди,
міські, районні або селищні ради чи
районні державні адміністрації та їх
структурні підрозділи, міські,
районні, міжрайонні, інші прирівняні до
них прокуратури, інші територіальні
підрозділи органів державної влади
та їх посадові особи; сума
зобов'язання становить від трьох до
десяти мільйонів гривень або
еквівалентну суму в іноземній валюті.

В свою чергу, у ч. 3 ст. 21 вказаного
Закону передбачено, що інші виконавчі
провадження, що перебувають на
виконанні в органах державної
виконавчої служби, можуть передаватися
до відділів примусового виконання
рішень в установленому Міністерством
юстиції України порядку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
дана норма законодавства не лише не
містить заборони щодо відкриття
виконавчого провадження відділами
примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
в інших випадках, які не передбачені ч. 2
ст. 21 ЗУ "Про виконавче провадження", але
і передбачає можливість передачі
відкритих виконавчих проваджень до
відділів примусового виконання
рішень управлінь державної виконавчої
служби Головних управлінь юстиції.

Разом з цим, судова колегія звертає
увагу на те, що апелянтом не
обґрунтовано, яким чином відкриття
провадження державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області порушує його
права, як боржника.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції прийшов до вірного
переконання, що відкриваючи виконавче
провадження, державний виконавець
відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській
області діяв у відповідності до Закону
України «Про виконавче провадження», в
межах повноважень державного
виконавця і його діями законні права чи
свободи апелянта не були порушені.

Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1
ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 24 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин