Справа № 500/558/13- ц
Провадження № 2/500/168/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 лютого 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

при секретарі: Івановій Ю.П.

за участю позивачки: ОСОБА_1,

відповідачки: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїлі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання права власності на
спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

31.01.2013 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до
виконкому Ізмаїльської міської ради,
ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
- комунальне підприємство «Ізмаїльське
міжміське бюро технічної
інвентаризації», про визнання частково
недійсними розпорядження за №364 від
30.12.1992 року та свідоцтва про право
особистої власності за №961 від 20.01.1993
року, видане на ім'я ОСОБА_5 Також
просили встановити факт, що має
юридичне значення, а саме, що внаслідок
приватизації квартира АДРЕСА_1,
належала на праві спільної часткової
власності ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, у
розмірі по 1/3 частині кожному, а також
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину зазначеної квартири, за ОСОБА_3
- на 1/3 частини. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що нотаріальною
конторою відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом, у
зв'язку із тим, що між спадкоємцями
існує суперечка та вони не згодні з
розподілом часток спадкового майна.

15.05.2013 року ухвалою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
провадження у справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_3 до виконкому Ізмаїльської
міської ради та ОСОБА_4, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, - комунальне
підприємство «Ізмаїльське міжміське
бюро технічної інвентаризації», про
визнання частково недійсним
розпорядження, свідоцтва про право
особистої власності, визнання права
власності на спадкове майно та
встановлення факту, що має юридичне
значення, зупинено до залучення до
участі у справі правонаступника чи
законного представника (а.с.86).

17.12.2013 року ухвалою Ізмаїльського
міськрайонного суду провадження у
справі відновлено та залучено до
участі у справі в якості
правонаступника відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_2 (а.с.104).

15.01.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із
зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1
про визнання за нею, як спадкоємцем за
законом першої черги, права власності
на спадкове майно, яке залишилося після
смерті чоловіка ОСОБА_4, та складається
з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, 3/20
частини житлового будинку АДРЕСА_2, а
також 1/2 частини земельної ділянки
площею 0,0311 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_2, кадастровий номер
:01:024:0148, переданої для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд (а.с.115,
116).

15.01.2014 року ухвалою суду зустрічна
позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на спадкове
майно прийнята до спільного розгляду з
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до виконкому
Ізмаїльської міської ради та ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору, - комунальне
підприємство «Ізмаїльське міжміське
бюро технічної інвентаризації», про
визнання частково недійсним
розпорядження, свідоцтва про право
особистої власності, визнання права
власності на спадкове майно та
встановлення факту, що має юридичне
значення (а.с.122).

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги уточнила, остаточно
просила визнати за нею право власності
на майно, яке залишилося після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5, та
складається з 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1, 6/20 частин житлового будинку
АДРЕСА_2, та земельної ділянки площею
0,0311 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_2, кадастровий номер
:01:024:0148, переданої для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.
Позовні вимоги в частині визнання
частково недійсним розпорядження,
свідоцтва про право особистої
власності та встановлення факту, що має
юридичне значення, просила залишити
без розгляду. Зустрічний позов визнала
у повному обсязі. Наслідки визнання
позову їй роз'яснено відповідно до ч.2
ст.174 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_3 заявив клопотання про
залишення без розгляду його позовних
вимог до виконкому Ізмаїльської
міської ради та ОСОБА_2, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, - комунальне
підприємство «Ізмаїльське міжміське
бюро технічної інвентаризації, про
визнання частково недійсним
розпорядження, свідоцтва про право
особистої власності, визнання права
власності та встановлення факту, що має
юридичне значення.

Відповідачка ОСОБА_2 уточнила
зустрічні позовні вимоги, остаточно
просила визнати за нею право власності
на майно, яке залишилося після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, та
складається із 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1. Первісний позов та обставини
позову визнала у повному обсязі.
Наслідки визнання позову їй роз'яснено
відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України.

28.01.2014 року ухвалою суду залишені без
розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 до виконкому Ізмаїльської
міської ради та ОСОБА_2, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, - комунальне
підприємство «Ізмаїльське міжміське
бюро технічної інвентаризації», про
визнання частково недійсним
розпорядження, свідоцтва про право
особистої власності та встановлення
факту, що має юридичне значення.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, суд на підставі фактів,
встановлених у судовому засіданні,
дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1,
6/20 частин житлового будинку АДРЕСА_2, та
земельна ділянка площею 0,0311 га,
розташована за адресою: АДРЕСА_2,
кадастровий номер :01:024:0148,
передана для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
належала на праві особистої власності
ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про
право власності за №961 від 20.01.1993 року,
договором купівлі-продажу від 18.05.1978
року, державним актом на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№372662, виданим 12.11.2009 року,
інформаційною довідкою з Реєстру прав
власності на нерухоме майно за №17459457
від 07.02.2014 року та листом комунального
підприємства «Ізмаїльське міжміське
бюро технічної інвентаризації» за
вих.№187 від 11.02.2014 року (а.с.12, 68, 70, 134, 136,
154, 157-159).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, виданого відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
вищезазначене майно.

Спадкоємцями за законом першої черги
відповідно до ст.1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_5 є її дочка ОСОБА_1, що
підтверджено свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданим
Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, а також
син ОСОБА_4, що підтверджено повторним
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_3, виданим Ізмаїльським міським
бюро ЗАГС (а.с.15, 121).

За життя спадкодавець заповіту не
залишала, що підтверджено Витягом із
спадкового реєстру №3021775 від 18.04.2012
року, згідно якого інформація про
заповіт, складений та посвідчений від
імені ОСОБА_5, відсутня (а.с.20).

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який не проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, повинен подати в нотаріальну
контору заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на час відкриття
спадщини не проживали разом із
спадкодавцем ОСОБА_5, однак у
встановлений законом строк звернулися
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, що підтверджується
Витягом із спадкового реєстру №30217586
від 18.04.2012 року, та заявами про
прийняття спадщини (а.с.20, 21).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_4, виданого відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області
03.05.2013 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року (а.с.82).

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
вищезазначене майно.

Спадкоємцем за законом першої черги
відповідно до ст.1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу серії НОМЕР_5, виданим
відділом реєстрації актів
громадянського виконкому Ізмаїльської
міської Ради народних депутатів
Одеської області 28.07.1994 року (а.с.93).

За життя спадкодавець заповіт не
залишав, що підтверджено листом
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори Одеської області за вих№2729/01-16
від 11.12.2013 року (а.с.103).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

На час відкриття спадщини ОСОБА_2
проживала разом із спадкодавцем
ОСОБА_4, що підтверджується копією
паспорту серії НОМЕР_6, виданого
Ізмаїльським МВ УМВС України в
Одеській області 14.10.2000 року, та
будинковою книгою (а.с.90-92, 94-98).
ОСОБА_2 від прийняття спадщини на 3/20
частини житлового будинку АДРЕСА_2, а
також земельну ділянку площею 0,0311 га,
розташовану за зазначеною адресою,
відмовилася. Інших спадкоємців, які
заявили права на спадкове майно, не
встановлено.

Письмовою відповіддю Ізмаїльської
державної нотаріальної контори за
№933/02-14 від 18.04.2012 року сторонам
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, оскільки між
спадкодавцями існує суперечка та вони
не згодні з розподілом часток
спадкового майна (а.с.19).

Приймаючи до уваги, що іншої форми
захисту прав на спадкове майно, окрім
визнання права власності на нього,
сторони не мають, а також ту обставину,
що вони безумовно визнали позови і їх
визнання не порушує права свободи чи
інтереси інших осіб, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги за
первісним та зустрічним позовами
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 61, 88, 174, 197, 209, 212-215, 218
ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно, яке залишилося після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5, та
складається із:

1/2 частини квартири АДРЕСА_1;

6/20 частин житлового будинку АДРЕСА_2;

земельної ділянки площею 0,0311 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_2,
кадастровий номер :01:024:0148,
переданої для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії ЯИ
№372662, зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі 12.11.2009 року за
№52.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на спадкове
майно, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
спадкове майно, яке залишилося після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, та
складається із 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: