АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2321/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Мороз В. П. Доповідач - Варенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Григорченка Е.І., Городничої
В.С.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою Комунального
підприємства "Житлово-експлуатаційне
підприємство №49" Дніпропетровської
міської ради

на рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 18 грудня
2013 року

у цивільній справі за позовом
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№49» Дніпропетровської міської ради до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року позивач - Комунальне
підприємство «Житлово-експлуатаційне
підприємство № 49» Дніпропетровської
міської ради, звернувся до суду з
позовом до відповідачів про стягнення
заборгованості, посилаючись на те, що
відповідачі мешкають за адресою:
АДРЕСА_2 починаючи з січня 2009 року по
червень 2013 року оплату за надані
послуги не здійснювали, у зв'язку з чим
виникла заборгованість у розмірі 3077,67
грн. З урахуванням викладеного, просив
суд стягнути з відповідачів солідарно
заборгованість за послуги в сумі 3077,67
грн. та судові витрати покласти на
відповідачів.

Рішенням Індустріального районного
суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено в
повному обсязі.

З даним рішенням суду не погодився
позивач і, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове рішення про задоволення
його позовних вимог.

Вислухавши учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу необхідно задовольнити з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції посилався
на те, що позивачем не надано повного
розрахунку заборгованості, актів
виконаних робіт, планів-графіків
виконання робіт, що не дає можливості
повно, всебічно та об'єктивно дослідити
матеріали справи.

Ненадання послуг Комунальним
підприємством «Житлово-експлуатаційне
підприємство № 49» Дніпропетровської
міської ради з ремонту конструктивних
елементів інженерних
внутрішньобудинкових мереж та
електротехнічного обладнання будинку
АДРЕСА_1 підтверджується
актами-претензіями.

З такими висновками суду погодитись
неможливо, оскільки, при вирішенні
спору суд не врахував вимоги норм
процессуального, матеріального права
та дійсні обставини справи, які мають
значення для вирішення цього спору.

Судом встановлено, що у квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі (том
1 а.с.5).

На ім'я відповідача ОСОБА_2 відкрито
особовий рахунок по даній квартирі (том
1 а.с.6).

Відповідачі не виконують обов'язку
щодо оплати в повному обсязі наданих
послуг з утримання будинку та
прибудинкової території з січня 2009
року, внаслідок чого у них утворилась
заборгованість, яка станом на 30 червня
2013 року складає 3077,67 грн., що
підтверджується розрахунком
заборгованості, наявним в матеріалах
справи (том 1 а.с.8-9). Саме дана сума
підлягає стягненню з відповідачів
солідарно на користь позивача,
оскільки згідно зі ст.162 ЖК України,
наймач зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги, а згідно ст.160 ЖК України, члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним у будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму. Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.
Статтями 20,21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг. Зокрема,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення зі
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання.

Посилання відповідачів на порушення
строку позовної давності не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки до
квітня 2011 року відповідачі здійснювали
оплату комунальних послуг не в повному
обсязі.

Доводи відповідачів щодо ненадання
позивачем послуг; наявності
актів-претензій, в яких зазначено про
неналежне надання позивачем
комунальних послуг, не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки КП «ЖЕП №
49» надає відповідачам комунальні
послуги, від яких відповідачі в
установленому порядку не відмовлялися.

Нормами ЖК України, Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» не
передбачено, що виконавець повинен
щомісячно надавати акти щодо фактично
наданих послуг споживачу.

Відповідно до ч.1,3 ст.18 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги», у
разі порушення виконавцем умов
договору споживач має право викликати
його представника для складання та
підписання акту-претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо, акт-претензія
складається споживачем та
представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами.

У матеріалах справи відсутні
акти-претензії, складені та підписані в
установленому законом порядку. Крім
того, надані відповідачами акти -
претензії датовані червнем 2013 року,
тобто складені після звернення
позивача до суду з заявою про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості з відповідачів.

Відповідно до частини 5 ст.18
вищевказаного Закону, спори щодо
задоволення претензій споживачів
вирішуються в суді. Відповідач ОСОБА_2
пояснив, що мешканці будинку не
зверталися до суду з приводу будь-яких
спорів.

Таким чином, акти-претензії за червень
2013 року, які суд першої інстанції
вважав належним чином складеними - не
можуть бути прийняті як належні докази.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
позивача задовольнити, рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 18 грудня 2013 року
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційне
підприємство №49» Дніпропетровської
міської ради задовольнити; стягнути
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційне підприємство
№49" Дніпропетровської міської ради
заборгованість за житлово-комунальні
послуги за період з 01 січня 2009 року по 30
червня 2013 року у розмірі 3077 (три тисячі
сімдесят сім) грн. 67 коп.

Згідно зі ст.88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
розмірі по 76 грн. 46 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Житлово-експлуатаційне
підприємство №49" Дніпропетровської
міської ради - задовольнити.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 18 грудня
2013 року скасувати.

Позовні вимоги Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційне
підприємство №49» Дніпропетровської
міської ради - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь Комунального
підприємства "Житлово-експлуатаційне
підприємство №49" Дніпропетровської
міської ради заборгованість за
житлово-комунальні послуги за період з
01 січня 2009 року по 30 червня 2013 року у
розмірі 3077 (три тисячі сімдесят сім)
грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційне підприємство
№49" Дніпропетровської міської ради
судові витрати у розмірі по 76 грн. 46 коп.
з кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:

Судді: