Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 2029/2085/2012
Провадження № 2/644/418/14
Справа № 2029/2085/2012
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 жовтня 2014 року Орджонікідзевський районний суду м. Харкова у складі:
головуючого судді Ізмайлова І.К.,
при секретарі Яковлевій М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Харківської міської ради, ОСОБА_6 регіонального управління Державної прикордонної служби України, треті особи: Адміністрація Державної прикордонної служби України, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання ордеру недійсним, усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення та зобов'язання в наданні іншого жилого приміщення, -
ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 що діють в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення.
Уточнивши позов, зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.07.2010 р., виданим Орджонікідзевською районною у м. Харкові радою на підставі рішення виконкому № 137/4 від 06.07.2010 р. є власником кв. 89 у житловому будинку 122-А по пр. Косіора у м. Харкові. Право власності на спірну квартиру зареєстровано за нею у КП «ХМБТІ» 22.07.2010 р. відповідно до свідоцтва про право власності та технічного паспорту, складеного КП «ХМБТІ» 03.07.2010 р. квартира розташована на 1 поверсі, складається з 3 кімнат житловою площею 44,3 кв.м., загальною площею 69,5 кв.м.
Вона не може реалізувати своє право на вселення та проживання у власній квартирі оскільки фактично в квартирі мешкає відповідач зі своєю родиною.
Так 08.02.2005 року виконавчим комітетом Орджонікідзевською районною у м. Харкові радою, за зверненням ОСОБА_6 регіонального управління Державної прикордонної служби України прийнято рішення за № 43/1, відповідно до якого спірна квартира включена до числа службового.
Вважає, що у ОСОБА_6 регіонального управління Державної прикордонної служби України, на час включення спірної квартири до числа службового житла та на час видачі ордеру на це житло були відсутні будь-які права стосовно спірної квартири, в тому числі обліку квартири як службової та було відсутнє право на розпорядження та надання її у користування, ордер виданий з порушенням порядку та умов надання ордеру, що призвело до порушення її прав та інтересів.
Позивач у судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутністю позивача , а у разі неявки відповідача у заочному порядку.
Відповідачі ОСОБА_2 який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно в судове засідання не з'явились. Під час судового розгляду відповідачі подавали письмові заяви про визнання позову.
Представник відповідача ОСОБА_6 регіонального управління Державної прикордонної служби України надав письмові заперечення проти позову ОСОБА_1 зазначивши, що вселення ОСОБА_2 та членів його сім'ї у спірну квартиру відбулося на підставі ордера на вселення в службове житло, як військовослужбовця, тимчасово на час несення служби у відповідному населеному пункті для проживання військовослужбовців та членів їх сімей у випадку відсутності в них власного житла. На даний час відповідач не є військовослужбовцем і ОСОБА_7 регіональне управління Державної прикордонної служби України не має юридичних підстав по наданню житла.
Представник Харківської міської ради у судове засідання не з'явився причини неявки суду не повідомив.
Треті особи представник Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили.
За клопотанням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що позивач є власником трикімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 житловою площею 44,3 кв.м., загальною площею 69,5 кв.м., яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого Орджонікідзевською районною радою м. Харкова 13.07.2010 р. на підставі рішення виконкому № 137/4 від 06.07.2010 р. "Про видачу свідоцтва про право власності на квартиру № 89 у житловому будинку № 122-А по пр. Косіора у м. Харкові.
Свідоцтво про право власності на спірну квартиру видано ОСОБА_1 на підставі договору на будівництво житла в порядку пайової участі, укладеним з забудовником ТОВ „ПТК 15.02.2002 року з підписанням наступних додатків № 1 до договору та додаткової угоди від 09.03.2004 р.
Вартість квартири сплачено позивачкою ОСОБА_1 згідно до квитанцій прибуткового касового ордеру № 3/12 від 05.12.2002 р., № 17/6 від 25.12.2002 р., № 11/9 від 17.09.2003 р. та № 39 від 05.02.2004 р.
09 березня 2004 року забудовником ТОВ „ПТК передано ОСОБА_1 за актом приймання-передачі квартиру № 89 у житловому будинку № 122-А по пр. Косіора у м. Харкові.
Згідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» власником спірної квартири є ОСОБА_1
В той же час рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради м. Харкова за № 43/1 від 08.02.2005 року "Про включення житлової площі в число службової ОСОБА_6 регіональному управлінню Державної прикордонної служби України" вимоги ОСОБА_6 регіонального управління Державної прикордонної служби України задоволено та до числа службової житлової площі в будинку 122-А по пр. Косіора у м. Харкові включено і квартиру № 89.
Згідно даних ОСОБА_9 України в Харківській області ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані у гуртожитку розташованому у будинку 7 по Інженерному провулку у м. Харкові. (т. 1 а.с. 128)
Рішенням господарського суду Харківської області від 16 листопада 2005 року відмовлено в задоволенні позову Військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі ОСОБА_6 регіонального управління Державної Прикордонної служби України до ТОВ ІБФ „ВБК та ТОВ „ПТК про визнання права власності в тому числі і на АДРЕСА_3, в звязку з не доведенням позивачем факту передачі зазначеної квартири від ТОВ „ПТК на користь ТОВ ІБФ „ВБК і безпідставністю підписання акту приймання-передачі спірної квартири між ОСОБА_6 регіональним управлінням Державної Прикордонної служби України та ТОВ ІБФ „ВБК (т. 2 а.с.1-6)

Також рішенням господарського суду Харківської області від 25 вересня 2006 року відмовлено в задоволенні позову Військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі ОСОБА_6 регіонального управління Державної Прикордонної служби України до ТОВ ІБФ „ВБК про зобовязання передачі квартир в тому числі і на АДРЕСА_3. ( т. 2 а.с. 7-11)

Виходячи з вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню факт встановлений рішенням господарського суду Харківської області від 16 листопада 2005 року, 25 вересня 2006 року.

Так, за наявності зазначених рішень ОСОБА_7 регіональне управління Державної Прикордонної служби України не отримало на баланс спірну квартиру і права на розпорядження нею не мало.

За цих обставин суд приходить до висновку і про відсутність права у ОСОБА_6 регіонального управління Державної Прикордонної служби України на звернення до Орджонікідзевської районної у м. Харкові ради з вимогою про включення до числа службового житла квартири АДРЕСА_1.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимого в частині визнання недійсним ордера на службове жиле приміщення № 02080 виданий 07 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Ленінської районної ради м. Харкова на право зайняття ОСОБА_2 та членами його сім'ї квартири АДРЕСА_1, відповідно до ст. 59 ЖК України в зв'язку з порушенням прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення.

Отже за умови визнання ордеру на жиле службове приміщення недійсним, суд вважає зайвим визнавати рішення Орджонікідзевської районної у м. Харкові ради недійсною.

Під час розгляду справи судом встановлено що спірна квартира 89 належить позивачу на праві приватної власності та проживання в ній відповідачів порушує його права та інтереси; спірна квартира відповідно до ст. 4 ЖК України відноситься до приватного житлового фонду; відповідачі вселилися в спірну квартиру не самоправно, а на підставі службового ордеру; на час видачі відповідачу ОСОБА_2 службового ордеру та на час розгляду справи місце проживання відповідачів зареєстроване в гуртожитку за адресою: м. Харків, пров. Інженерний, б.7.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦК України однією з основ цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності та судовий захист цивільних прав. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, відповідно до ст. 16 ЦК України захист права власності здійснюється судом, та власник має право вимагати усунення будь-яких порушень його права та відшкодування завданих збитків.

Статтею ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, він має право вчиняти будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до цієї норми власник майна має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає користуванню ним.

Отже відповідач ОСОБА_2 який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають виселенню.

В той же час виселення громадян із жилих приміщень може здійснюватися виключно у випадках передбачених ч. 3 ст. 9 ЖК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 ЖК України у випадках визнання ордера на жиле приміщення недійсним з іншим підстав, крім випадку, передбаченого частиною першою цієї статті, громадяни, зазначені в ордері, підлягають виселенню з наданням іншого жилого приміщення або приміщення, яке вони раніше займали.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.11.2008 р. розірвано укладений між ТОВ "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК" та відділом будівництва та розквартирування Південно-Східного напрямку Прикордонних військ України як правопопередником ОСОБА_6 регіонального управління Державної Прикордонної служби України договір № 28 про дольову участь у будівництві будинку від 12.06.1997 р. в частині зобов'язань сторін які стосуються передання ТОВ "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК" ОСОБА_6 регіональному управлінню Державної Прикордонної служби України кварптир у житловому будинку № 122-А по пр. Косіора у м. Харкові.

Розірвано укладений між ТОВ "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК" та відділом будівництва та розквартирування Південно-Східного напрямку Прикордонних військ України як правопопередником ОСОБА_6 регіонального управління Державної Прикордонної служби України договір № 50 про дольову участь у будівництві будинку від 29.11.1999 р. в частині зобов'язань сторін які стосуються передання ТОВ "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК" ОСОБА_6 регіональному управлінню Державної Прикордонної служби України квартир у житловому будинку № 122-А по пр. Косіора у м. Харкові.

Стягнено з ТОВ "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК" на користь ОСОБА_6 регіонального управління Державної Прикордонної служби України 5103513,6 грн. збитків, 1252882,6 грн. компенсації вартості інвестиційних коштів, 87950,81 грн. пені з суми компенсації вартості інвестиційних коштів та 562366,39 грн. штрафу. (т. 2 а.с. 12-23)

Виходячи з того, що відповідачі ОСОБА_7 регіональне управління Державної Прикордонної служби України не надали даних про наявність службового житла суд вважає необхідним зобов'язати надати ОСОБА_2 та членам його сім'ї інше службове приміщення відповідно до вимог ст. 50 ЖК України.

Посилання відповідача про те, що ОСОБА_2 не проходить службу не може вплинути на зобов'язання відповідача надати інше службове житлове приміщення, оскільки ОСОБА_7 регіональне управління Державної Прикордонної служби України не зверталось до нього з позовом про виселення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 17, 27, 31, 60, 61, 209, 224 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 9, 117, 50, 59 ЖК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним ордер на службове жиле приміщення № 02080 виданий 07 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Ленінської районної ради м. Харкова на право зайняття ОСОБА_2 та членами його сім'ї квартири АДРЕСА_1.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права власності квартирою № 89 у будинку 122-а по пр. Косіора у м. Харкові.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 у квартиру яку зобов'язати надати ОСОБА_7 регіональне управління Державної прикордонної служби України у строк до 01 березня 2015 року за вимогами, що відповідають ст. 50 ЖК України

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І.К. Ізмайлов