АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/936/14 Справа № 208/7161/13 Головуючий у 1 й інстанції - Гібалюк Т.Я. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Кочкової Н.О., Слоквенка Г.П.,

при секретарі - Кулику О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 листопада 2013 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дружину, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2013 року, позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути аліменти з відповідача ОСОБА_4 на її утримання в розмірі ? частини доходів відповідача. Позов мотивувала тим, що вона не працює, так як дитина хворіє, потребує матеріальної допомоги відповідача.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 листопада 2013 року позов задоволено частково, стягнено щомісяця, починаючи з 13 вересня 2013 р. до 05 лютого 2014 р. включно, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини доходів. В іншій частині позову- відмовлено

Також судом було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Як було встановлено судом 1 інстанції і вбачається із матеріалів справи, з 31 серпня 2002 р. по 2 вересня 2013 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач за рішенням суду сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини свого заробітку.

Судом також встановлено, що , Відповідно до довідки ЛКК від 10 грудня 2013 р.5 дитина ОСОБА_5 Вдаться під наглядом педіатра та отоларинголога. Хворіє. Через хвороби дитина не може відувати дитячий садок. Потребує домашнього догляду матері до 6 років.

Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до 6 років, та гребує матеріальної допомоги з боку відповідача.

Частково задовольняючи позовні вимоги та визначаючи розмір частки доходу відповідача, що підлягає стягненню як аліменти, суд першої інстанції вірно керувався ст.. 76 Сімейного Кодексу України та врахував, що відповідач вже сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки своєї заробітної плати, та з 20.11.2013 року був звільнений з місця роботи в звязку з скороченням штату.

Такі висновки суду відповідають нормам цивільного законодавства, та фактичним обставинам справи.

Вищенаведеним також спростовується довід апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції не було аргументовано рішення щодо зменшення розміру стягнення аліментів.

Решта приведених в апеляційній скарзі доводів позивача, не може бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом 1 інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, підстав для виходу за межі апеляційної скарги не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: