Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої судді Войнаренко Л.Ф.

при секретарі Клименко В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в
м.Вишгороді справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів ,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась із даним
позовом до ОСОБА_2, в якій просить
постановити рішення, яким розірвати
шлюб, зареєстрований 9 червня 2001 року
виконкомом Саражинецької сільської
ради Погребищенського району
Вінницької області, актовий запис №3,
що підтверджується копією свідоцтва
про шлюб. Від сумісного проживання є
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. З відповідачем
з 2013 року не підтримує шлюбно-сімейні
відносини. Причиною розпаду являється
те, що у них зовсім різні погляди на
сім'ю, на виховання сина, на подружню
вірність, що призвело до того, що вона
втратила до чоловіка почуття любові та
поваги. Крім того, відповідач не надає
матеріальної допомоги їй на утримання
сина , тому просить розірвати шлюб та
стягнути аліменти на утримання сина в
розмірі 14 частини з усіх видів його
заробітку доходу, але не менш 30 %
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до
досягнення сином повнолітня, а також
стягнути по 500 грн щомісячно витрат для
розрахунку за наймане житло щомісяця
до змінення житлових умов.

В судовому засіданні позивачка та
її представник позовні вимоги
підтримали і просять задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав
частково, суду пояснив, що він не
заперечує проти розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на сина, однак
просить врахувати розмір його
заробітку, а також те, що він сплачує
кредит.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Сторони на примирення не
погодились.

Заслухавши пояснення сторін та
вивчивши матеріали справи, вбачається,
що подальше збереження сім'ї неможливе,
шлюб носить формальний характер, суд
приходить до висновку про доцільність
задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено,
що згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, серія НОМЕР_2
батьками вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 а.с.6.

Відповідно до ст.180 Сімейного
Кодексу України батьки зобов"язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

З пояснень сторін вбачається, що
ОСОБА_3 перебуває на утриманні матері.

Суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 в цій частині обгрунтовані,
підлягають задоволенню.

Стосовно заявлених позовних
вимог щодо стягнення щомісячно з
відповідача додаткових витрат для
розрахунку за наймане житло в розмірі
500 грн. суд приходить до висновку, що
суду не надано жодного доказу про те, що
таке житло наймається та про ціну
договору найму, а за таких обставин в
задоволенні позову в цій частині суд
відмовляє.

Керуючись ст.60,208-210,212-215,218 ЦПК
України, на підставі ст.110,112,180,185
Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 9 червня 2001 року
виконкомом Саражинецької сільської
ради Погребищенського району
Вінницької області, актовий запис №3,
розірвати.

Після реєстрації розірвання
шлюбу присвоюються прізвища: йому-
«ОСОБА_2» , їй - «ОСОБА_1».

Стягувати щомісячно на користь
ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
працюючого водієм електромонтером в КП
«Вишгородський РЕМ» , на утримання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в
розмірі 14 частини заробітку доходу, але
не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 16 січня 2014 року до
повноліття ОСОБА_3, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 понесені судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 243
двісті сорок три грн..60 коп.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_1
- відмовити.

Стягнути на користь держави з
ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243 двісті
сорок три грн..60 коп.

На рішення суду може бути
протягом десяти днів подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду Київської
області через Вишгородський районний
суд Київської області.

Суддя
Л.Ф.Войнаренко