Справа № 710/1353/14-ц
провадження № 2/710/625/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2014 року Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді КРАВЧУКА В.М.

за участю секретаря ТКАЧЕНКО В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шпола Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який підтримав в судовому засіданні і просив визнати його батьком дочки ОСОБА_3, яка народилася 06 листопада 2013 року в м. Шпола, Черкаської області, та зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3, а саме в графі «батько» замість «Коваль Олександр Олександрович» зазначити «Лузан Олександр Миколайович», мотивуючи тим, що з січня 2012 року він почав зустрічатися з ОСОБА_2 та проживати з нею як подружжя. В грудні 2012 року ОСОБА_2 завагітніла від нього, однак поскільки вона навчалась в Мокрокалигірському ПТУ і не досягла на той час шлюбного віку, їхній шлюб не був зареєстрований. До та після народження дитини вони проживали з ОСОБА_2 однією сімєю. 06 листопада 2013 року у них народилася дочка ОСОБА_3. Відразу після народження, ОСОБА_2 подала заяву про реєстрацію народження дитини. Поскільки їхній шлюб не був зареєстрований, прізвище, імя та по батькові у Книзі реєстрації народжень записано у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. Походження народження дочки від нього підтверджується, на його думку, довідкою голови вуличного комітету про те, що вони проживали з відповідачкою однією сімєю та письмовими поясненнями свідків. Він забирав ОСОБА_2 з пологового будинку і вона раніше не заперечувала, що він являється батьком дитини. В звязку з цим, він вважає себе батьком дитини, тому звернувся в суд з даним позовом, який підтримав в судовому засіданні і просив його задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала і пояснила, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_3. Вона дійсно деякий час проживала з ОСОБА_1, однак завагітніла вона від іншого чоловіка, після того як пішла від ОСОБА_1 На її думку, підстави та докази для визнання позивача батьком її дитини відсутні, тому просила в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 06 листопада 2013 року відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народила дочку ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Шполянської ЦРЛ №744 від 15.09.2014 р.

Згідно свідоцтва про народження серія І-СР №178945, виданого 03 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, батьком дитини являється «Коваль Олександр Олександрович». Підтвердження про запис у Книзі реєстрації народжень батька дитини у відповідності до ст. 135 СК України суду не надані.

Позивачем в позовній заяві та в судовому засіданні було зазначено, що відповідачка ОСОБА_2 завагітніла в грудні 2012 року, однак згідно довідки Шполянської ЦРЛ №744 від 15.09.2014 р., ОСОБА_2 народжувала дочку ОСОБА_3 в терміні по плоду 35 тижнів вагітності, що суперечить твердженням позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Слід зазначити, що позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність кровного споріднення між позивачем і дитиною відповідачки, пояснення голови вуличного комітету та сусідів позивача про факт проживання позивача з відповідачкою в 2012 та 2013 роках, суд не може розцінювати як доказ походження дитини від позивача. Клопотання про призначення судово-генетичної експертизи для встановлення батьківства позивачем не заявлялося.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3 передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та надані докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, виходячи з встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, враховуючи, що позивачем не доведено наявність кровного споріднення між ним і дитиною ОСОБА_3, докази, які б спростовували той факт, що позивач не являється біологічним батьком дитини ОСОБА_3 суду не надані, тому суд вважає, що підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні, в звязку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, ст. 128 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства відмовити.

Повний текст рішення проголошено 03.11.2014 р. о 08-50 год. в приміщенні залу судових засідань №1 Шполянського районного суду Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Кравчук