Справа № 434/8951/13-ц
Провадження № 2/434/1170/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

/Мотивована частина/

24 лютого 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська

у складі головуючого судді
Морозової С.М.

при секретарі
Іванової І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
цивільну справу за позовом Луганського
міського комунального підприємства
«Теплокомуненерго» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

Позивач просить суд стягнути з
відповідача суму заборгованості за
послуги з теплопостачання за період з
01.08.1998 року по 01.06.2013 року, суму втрат від
інфляційних процесів, 3 % річних, а
всього 7551,33 грн., посилаючись на
наступні обставини.

Позивач з 1998 року поставляв
відповідачу теплову енергію в квартиру
і між ними склалися фактичні договірні
відносини з приводу надання
житлово-комунальних послуг, але
відповідач не сплачував за спожиті
послуги, внаслідок чого склалася
заборгованість у розмірі 4786,77 грн., яку
відповідач відмовляється сплачувати в
добровільному порядку. У зв'язку з
простроченням виконання позивач
вимагає стягнути з відповідача також
суму заборгованості з урахуванням
індексу інфляції за весь час
прострочення у розмірі 2007,07 грн., 757,49
грн. - 3 % річних.

Відповідач позов не визнав, суду
пояснив, що фактично послуги з
теплопостачання позивачем не
надавалися, в квартирі була низька
температура, він кілька разів писав
скарги до ЛМКП «ТКЕ», але потім
перестав писати та сплачувати за ці
послуги.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши сторони, розглянувши справу
в межах заявлених позовних вимог і
наданих сторонами доказів, оцінивши
докази відповідно до вимог ЦПК України,
суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідач
мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1,
займає одну кімнату площею 19,50 кв.м. в
двохкімнатній квартирі на першому
поверсі, квартира має всі зручності:
центральне опалення, водопровід,
каналізація, ванна, ліфт.

Згідно договору дарування частки
квартири від 30.11.2002 року ОСОБА_2
подарував, а ОСОБА_1 прийняв у дар 61/200
частину квартири АДРЕСА_1.

З розрахунку заборгованості за житлово
- комунальні послуги абонента ОСОБА_1
вбачається, що за період з 01.08.1998 року по
01.06.2013 року заборгованість становить
7551,33 грн. За період з 01.09.2010 року по 01.06.2013
року загальна сума заборгованості
становить 1463,91 грн.; з них; основний борг
- 1405,33 грн., сума інфляційних нарахувань
18,87 грн., 3 % річних 39,71 грн.

Підприємством, яке надає послуги з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання до будинку, в якому
мешкають відповідачі, є Луганське
міське комунальне підприємство
«Теплокомуненерго».

Відповідно до договору № 13 від 15 травня
2007 року, укладеному між Луганським
міським комунальним підприємством
«Теплокомуненерго» /виробник/ і
міським комунальним підприємством
«Жилсервіс» /виконавець/, виробник бере
на себе зобов'язання по постачанню
теплової енергії і виробництву послуг
по опаленню і централізованому
забезпеченню гарячою водою споживачів,
які проживають у жилому фонді
комунальної власності територіальної
громади міста Луганська згідно з
діючими нормами до межі
експлуатаційної відповідальності.

Правовідносини з приводу постачання
теплової енергії, які виникли між
сторонами регулюються нормами ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» та
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
гарячої води і водовідведення,
затвердженими постановою КМУ № 630 від 21
липня 2005 року.

Ухвалою Артемівського районного суду
м. Луганська від 11.09.2013 року Луганському
міському комунальному підприємству
«Теплокомуненерго» у прийнятті заяви
про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за
послуги з теплопостачання за період з
01.08.1998 року по 01.06.2013 року - відмовлено.

У відповідності до ст.162 Житлового
Кодексу України, плата за користування
жилим приміщенням в будинку /квартирі/,
що належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
угодою сторін. Плата за комунальні
послуги береться крім квартирної плати
за затвердженими в установленому
порядку тарифами. Строки внесення
квартирної плати і плати за комунальні
послуги визначаються угодою сторін.
Наймач зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 ЗУ "Про
житлово-комунальні послуги" залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на: комунальні послуги
/централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо - та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо/.

Згідно ст.67 ЖК України до комунальних
послуг відноситься водо,
теплопостачання, плата за комунальні
послуги береться крім квартирної плати
за затвердженими у встановленому
порядку тарифами.

Ст.68 ЖК України передбачає, що споживач
послуг зобов'язаний своєчасно
оплачувати комунальні послуги.

Згідно ст.32 ЗУ «Про житлово-комунальні
послуги» плата за житлово-комунальні
послуги нараховується щомісячно
відповідно до умов договору. Розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст.ст.19, 24 ЗУ «Про
теплопостачання» споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
постачальній організації за фактично
отриману теплову енергію.

Ст.526 ЦК України передбачає, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутністю таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Недотримання таких вимог
призводить до порушення зобов'язань.

У відповідності до п.5 п.3 ст.20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», п.7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків, п.18
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення власник, наймач,
орендар квартири зобов'язаний щомісяця
не пізніше 20 числа вносити плату за
житлово-комунальні послуги /утримання
житлових будинків та прибудинкових
територій, централізоване опалення/.

За відсутністю письмового договору
права та обов'язки сторін регулюються
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженими Постановою Кабінету
Міністрів України № 630 від 21 липня 2005
року, а також норми Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», Житлового
Кодексу України, Цивільного Кодексу
України, що регулюють правові
відносини щодо сплати комунальних
послуг та загальні положення про
зобов'язання.

Судом встановлено, що фактично між
сторонами склалися договірні
відносини згідно з якими позивач надав
послуги з теплопостачання та гарячого
водовідведення, відповідач періодично
здійснював оплату наданих послуг,
тобто визнавав свій борг, що свідчить
про те, що договір про надання
населенню послуг з теплопостачання та
гарячого водовідведення з
відповідачами є фактично укладеним.

Доказів на підтвердження того, що
будинок, у якому проживає відповідач,
не обслуговується централізованим
теплопостачанням і його опалення
проводиться наймачем квартири в інший
спосіб, суду не надано.

Відсутність договірних відносин з
позивачем не звільняє споживача від
оплати фактично отриманих послуг з
теплопостачання.

Ст.625 ЦК України передбачає, що боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона /виконавець/ зобов'язується за
завданням другої сторони /замовника/
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну
грошову суму на користь кредитора
відповідно до цивільно-правового
договору або з інших підстав,
визначених законом, є грошовим
зобов'язанням.

Отже правовідносини, які склалися між
сторонами є грошовими зобов'язаннями, у
якому серед інших прав і обов'язків
сторін, на боржника покладено виключно
певний цивільно-правовий обов'язок з
оплати отриманих житлово-комунальних
послуг, якому кореспондує право вимоги
кредитора /ч.1 ст.509 ЦК України/, вимагати
сплату грошей за надані послуги.

Закріплена в п.10 частини третьої ст.20 ЗУ
«Про житлово-комунальні послуги»
правова норма щодо відповідальності
боржника за несвоєчасне здійснення
оплати за житлово-комунальні послуги у
вигляді пені не виключає застосування
правових норм, встановлених ст.625 ЦК
України.

Таким чином, виходячи з юридичної
природи правовідносин сторін як
грошових зобов'язань, на них
поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як
спеціальний вид цивільно-правової
відповідальності. Суд не приймає
доводи відповідача про те, що йому
надавалися послуги неналежної якості,
виходячи з наступного.

Підставою для проведення перерахунку
та відповідно зменшення або звільнення
споживача від сплати за комунальну
послугу є акт-претензія, процедура
складання якого встановлена ст.18 ЗУ
«Про житлово-комунальні послуги».

Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 лютого 2010 року № 151 затверджений
Порядок проведення перерахунків
розміру плати за надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення в разі ненадання їх або
надання не в повному обсязі, зниження
якості.

Цей Порядок визначає механізм
проведення перерахунків розміру плати
за надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення /далі
послуги/ в разі ненадання їх або
надання не в повному обсязі, зниження
якості.

У разі ненадання послуг або надання їх
не в повному обсязі, зниження якості,
зокрема відхилення їх кількісних і
якісних показників від нормативних,
виконавець проводить перерахунок
розміру плати за фактично надані
послуги шляхом зменшення розміру плати
за надання послуг з урахуванням вимог,
наведених у додатку.

Аналогічна норма міститься в Правилах
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою КМУ від 21
липня 2005 року № 630 /п.п16 п.32/.

Акт-претензія може бути підставою для
перерахунку здійснених платежів за
умови, якщо він буде надісланий
виконавцю послуг з визначеними законом
даними; після перевірки даних -
підписаний споживачем та
представником виконавця послуг, а в
разі неприбуття представника
виконавця для перевірки претензії,
підписаний не менш як двома
споживачами.

Враховуючи вищезазначені норми права,
відповідач для проведення перерахунку
повинен був представити
акти-претензії, оформлені відповідно
до вимог законодавства, однак
матеріали справи не містять доказів
того, що такі акти - претензії були
надіслані позивачу.

15.01.2007 року, 17.06.2010 року, 20.10.2009 року
позивачем були направлені листи на ім'я
директора ЛМКП «Теплокомуненерго» з
приводу того, що в нього неякісний
підігрів в квартирі, з приводу
відключення від систем
централізованого опалення та отримані
відповіді, що звернень на неякісні
послуги на адресу підприємства не
поступали, в квартирі порушена
циркуляція теплоносія по стояку
опалення, ремонт якого входить в
компетенцію МКП «Жилсервіс», для
законного відключення від системи ЦО
відповідачу необхідно звернутися до
відповідних організацій.

Суд не може прийняти до уваги ці листи,
як доказ для відмови від сплати послуг
за теплопостачання, оскільки з даних
листів не вбачається якась вина
позивача у вигляді неякісних послуг,
листи направлені поза межами строку, за
який просить позивач стягнути
заборгованість.

Посилаючись на те, що позивач надавав
неякісні послуги, відповідач не
підтвердив належними доказами, що
отримувані ним послуги не відповідають
якісним характеристикам.

Ст.360 ЦК України передбачає, що
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів /обов'язкових платежів/, а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Дослідивши матеріали справи та
враховуючи, що позивач надає послуги з
теплопостачання будинку, в якому
знаходиться квартира відповідача,
відповідач приймає та використовує
надані позивачем послуги, а також
частково сплачував надані послуги, але
неналежним чином виконує свої
зобов'язання по своєчасній сплаті за
послуги позивача, доказів того, що він
не отримував послуг позивача та не має
заборгованості перед позивачем суду не
надав, в позасудовому порядку
погашення вказаної заборгованості не
відбулося, наданий розрахунок
заборгованості відповідачем не
спростований, доказів на підтвердження
того, що будинок, у якому проживає
відповідач, не обслуговується
централізованим теплопостачанням і
його опалення проводиться власниками
квартир в інший спосіб, суду не надано,
суд вважає позов обґрунтований та
підлягаючим задоволенню.

Згідно ст.ст. 256, 257, 264 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється у три роки.

Позовна давність переривається у разі
вчинення особою дії, що свідчить про
визнання свого боргу або іншого
обов'язку, пред'явлення позову до
одного з кількох боржників, а також
якщо предметом позову є лише частина
вимоги, право на яку має позивач. Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново. Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Позовна заява щодо вимог, зазначених у
ч.1 ст.96 ЦПК України /про стягнення
заборгованості із комунальних послуг/,
може бути подана тільки у разі відмови
у прийнятті заяви про видачу судового
наказу або його скасування судом.

Оскільки позивач у вересні 2013 року
звернувся до суду з заявою про видачу
судового наказу, предметом розгляду
якого була вимога, тотожна вимозі
пред'явленого позову в даній справі,
строк позовної давності перервався і
період стягнення заборгованості з
відповідачів слід визначити з 01.09.2010
року по 01.06.2013 року та відмовити
позивачу у вимогах про стягнення
заборгованості за період з 01.08.1998 року
по 01.09.2010 року, а також інфляційних
витрат та три відсотка річних у зв'язку
з пропуском строку позовної давності.

Відповідно наданого позивачем
розрахунку, за період з 01.09.2010 року по
01.06.2013 року позивачем були нараховані
до сплати за теплопостачання 1463,91 грн.,
в тому числі основний борг 1405,33 грн.,
інфляційні нарахування 18,87 грн., 3 %
річних 39,71 грн.

Даний розрахунок проведений у
відповідності з нормами діючого
законодавства і відповідачем та його
представником не спростований, тому
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача вказану суму боргу з
врахуванням індексу інфляції та 3 %
річних від простроченої суми, а саме
стягнути 1463,91 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 256, 257, 264, 526, 625, 901, 903 ЦК України,
ст.67 ЖК України, Правилами надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженими Постановою Кабінету
Міністрів України № 630 від 21 липня 2005
року, Законом України «Про
житлово-комунальні послуги», ст.ст. 213-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Луганського міського комунального
підприємства «Теплокомуненерго»
заборгованість за період з 01.09.2010 року
по 01.06.2013 року у розмірі 1405,33 грн. -
основного боргу, 18,87 грн. - втрати від
інфляційних процесів, 39,71 грн. 3 % річних,
а всього 1463,91 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Луганського міського підприємства
«Теплокомуненерго» судовий збір у
розмірі 229,40 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити за пропуском строку
позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана на протязі 10 днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Луганської області шляхом подачі
скарги через Артемівський районний суд
м. Луганська.

Суддя