Номер провадження № 22-ц/785/1133/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючого
Гончаренко В.М.

суддів: Короткова В.Д.,
Калараш А.А.,

з участю секретаря
Грубіян Г.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Лізинг інформаційних технологій» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій» на ухвалу
Біляївського районного суду Одеської
області від 24.09.2013 року, -

встановила :

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості за договором №120205014 про
надання в оренду на умовах фінансового
лізингу обладнання від 12.11.2010 року
посилаючись на те, що він не виконує
умови договору, в зв'язку з чим
заборгованість по ньому складає 62 538, 57
грн.

Ухвалою Біляївського районного суду
Одеської області від 24.09.2013 року
відмовлено ПАТ «Лізинг інформаційних
технологій» у відкритті провадження по
зазначеній справі.

16.10.2013 року ПАТ «Лізинг інформаційних
технологій», вважаючи оскаржувану
ухвалу такою, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, надав до суду
апеляційну скаргу про її скасування з
направленням справи до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на них,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне її задовольнити
частково з наступних підстав.

Відмовляючи ПАТ «Лізинг інформаційних
технологій» у відкритті провадження по
зазначеній справі, суд першої
інстанції посилався на підвідомчість
зазначеного спору господарському суду,
оскільки відповідач являється
фізичною особою - підприємцем.

Колегія суддів не може погодитись з
такою думкою суду першої інстанції та
вважає її помилковою.

Як вбачається з матеріалів справи,
12.11.2010 року Закрите акціонерне
товариство «Лізинг інформаційних
технологій» (в особі TOB Торгівельна
компанія "Європлюс", який діяв на
підставі довіреності №10091501 від 15.09.2010
року) та ОСОБА_2 уклали договір №120205014
про надання обладнання (телевізор) на
умовах фінансового лізингу /а.с.22/.

Суд першої інстанції помилково не
звернув увагу на те, що ОСОБА_2 укладав
зазначений договір, як фізична особа
для власних потреб, а не в якості СПД ФО
ОСОБА_2 (СТО, тюнінг) для використання у
господарській діяльності.

Договір №20205014 від 12.11.2010 року не є
господарським договором, як визначив
суд першої інстанції, а є договором
лізингу, яким ОСОБА_2 надано на умовах
фінансового лізингу телевізор для
власних потреб.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.
Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України
позивачем і відповідачем можуть бути
фізичні і юридичні особи, а також
держава.

З огляду на зазначене вбачається, що
відповідач отримав телевізор для
домашнього користування, а не з метою
подальшого продажу чи використання у
господарській діяльності, а тому,
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 та ч. 2 ст. 30
ЦПК України, позивачем використано
право, передбачене ст. 15 та 16 ЦК України,
на звернення за захистом порушених
прав та законних інтересів із позовною
заявою в порядку цивільного
судочинства

П. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

У відповідності до вимог ст. 122 ЦПК
України, суддя, вирішуючи питання про
відкриття провадження у цивільній
справі, перевіряє не тільки
відповідність позовної заяви вимогам,
встановленим процесуальним законом, а
й з'ясовує питання, чи поширюється на
спірні правовідносини юрисдикція суду
по розгляду справи в порядку
цивільного судочинства.

У відповідності до ст. 8 Конституції
України, особа має право звернутись до
суду для захисту конституційних прав і
свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції
України.

З позовної заяви вбачається, що позивач
звертається до суду за захистом своїх
цивільних прав, які вважає порушеними,
зокрема в такий спосіб, як стягнення
заборгованості з відповідача за
невиконання договірних зобов'язань.

Однак, суд першої інстанції
вищенаведене до уваги не взяв,
внаслідок чого дійшов хибного висновку
про наявність підстав для відмови у
відкритті провадження у справі, у
зв»язку з чим ухвала суду підлягає
скасуванню з направленням справи до
суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження.

Керуючись п. 3 ч.1 ст.312 ЦПК України,
колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій»
задовольнити частково.

Ухвалу Біляївського районного суду
Одеської області від 24.09.2013 року
скасувати, справу направити до суду
першої інстанції для вирішення питання
про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий
В.М.Гончаренко

Судді
В.Д.Коротков

А.А.Калараш