Справа № 466/301/13
Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/762/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р.
Категорія справи: 57
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і
Ванівського О.М.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю позивача ОСОБА_3 і його
представника - адвоката ОСОБА_4;
Ящинського А.Л. - представника ТзОВ
„Темпо",

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду міста Львова від 14 листопада 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, в кінцевій редакції
позовних вимог якого просив суд
зобов'язати відповідачів, а саме:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЛТД «Темпо», фізичну
особа-підприємця (ФОП) ОСОБА_7, ФОП
ОСОБА_8 і ФОП ОСОБА_9, усунути перешкоди
в користуванні майном та земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 „шляхом
припинення виробничої діяльності по
виготовленню меблів у належних ТзОВ
«ЛТД «ТЕМПО» виробничо-складських
приміщеннях на АДРЕСА_2".

Позовні вимоги мотивував тим, що є
власником будинку та земельної
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, поряд з
якими, а саме - за адресою: АДРЕСА_2,
розміщені нежитлові приміщення, що
належать ТзОВ «ЛТД «Темпо», в яких
фізичні особи-підприємці ОСОБА_7,
ОСОБА_8 і ОСОБА_9 здійснюють
господарську діяльність по
виготовленню меблів. До 2009 року
згадане ТзОВ здійснило самочинну
реконструкцію вказаних нежитлових
приміщень за рахунок чого значно
збільшилась не лише їх площа, а й
виробничі потужності. На даний час
використання виробничо-складських
приміщень під виробничі потреби
позбавляє позивача можливості
належно користуватись належним йому
будинком та земельною ділянкою,
зокрема: позивач позбавлений права на
належні, безпечні та здорові умови
проживання. Крім того, враховуючи
санітарні вимоги, частина земельної
ділянки позивача фактично виконує
функцію санітарно-захисної зони для
відповідачів (а.с. 4-7, 79-82).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні
позову відмовлено за його
безпідставністю (а.с.175-177).

Дане рішення оскаржив позивач ОСОБА_3

Апелянт просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги, покликаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Вважає неправомірним висновок суду про
безпідставність твердження позивача
про виконання частиною його земельної
ділянки функції санітарно-захисної
зони для будівель за адресою АДРЕСА_2,
оскільки згідно вимог Державних
санітарних правил планування та
забудови населених пунктів,
затверджених Наказом міністра охорони
здоров'я України, санітарно-захисна
зона для меблевих підприємств
становить 50 метрів, що ТзОВ «ЛТД
«Темпо» не витримано, оскільки
відповідно до Звіту про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
виробничо-складських приміщень ТОВ ЛТД
«Темпо» на АДРЕСА_2, ділянка
запроектованого об'єкта межує з
найближчими одноповерховими житловими
будинками АДРЕСА_1 віддаленими від
будівлі запроектованого виробництва
на відстань 12-27 метрів.

Звертає увагу на те, що «в матеріалах
справи відсутні докази нотаріального
посвідчення факту передачі оригіналу
… висновку» державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
Міністерства охорони здоров'я України
№ 05.03.02-07/12654 від 22.03.2006 року, яким
погоджено (затверджено) проектні
матеріали «Організація
санітарно-захисної зони для
виробництва м'якої меблі ПП ОСОБА_10»,
який на той час був орендарем приміщень
по АДРЕСА_2, в частині визначення
можливості функціонування об'єкта на
зазначеній ділянці та погоджено
скорочення розміру санітарно-захисної
зони і встановлення її розміром 25 м від
джерела забруднення навколишнього
середовища підприємства до найближчої
житлової забудови, що відповідає
вимогам «Державних санітарних правил
планування та забудови населених
місць», а є лише нотаріально посвідчена
заява ОСОБА_10 «в якій він заявляє про
таку передачу».

Вважає, що судом неправомірно було
відхилено клопотання позивача про
зупинення провадження у даній справі
до вирішення іншої справи за його
позовом до ТзОВ «ЛТД «Темпо» - про
демонтаж самовільно перебудованих
виробничих приміщень (а.с. 184-187).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта і його представника на
підтримання доводів апеляційної
скарги та заперечення цих доводів зі
сторони представника ТзОВ „ЛТД
„Темпо", перевіривши матеріали справи
та законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін;
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості і що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом та стверджується
матеріалами справи, ТзОВ ЛТД «ТЕМПО»
придбало об'єкти нерухомого майна, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, по
договору від 25 червня 1997 року з метою
використання їх у господарській
діяльності ТзОВ ЛТД «ТЕМПО».

22.03.2006 року Міністерством охорони
здоров'я України було надано Висновок
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи № 05.03.02-07/12654, яким було
погоджено (затверджено) проектні
матеріали «Організація
санітарно-захисної зони для
виробництва м'якої меблі ПП ОСОБА_10
(якому вищевказані приміщення по
АДРЕСА_2 ТзОВ ЛТД „Темпо" на той час
здавало в оренду) по АДРЕСА_2» в частині
визначення можливості функціонування
об'єкта на зазначеній ділянці. Термін
дії висновку необмежений.

У зв'язку із тим, що орендні відносини
між ТзОВ ЛТД «ТЕМПО» та ОСОБА_10
припинилися, 17.05.2012 року останнім було
передано ТзОВ ЛТД «ТЕМПО» по акту
передачі-приймання оригінал
вищевказаного Висновку з додатком
технічної документації для подальшої
роботи по виробництву меблів без зміни
технологічного процесу, що
стверджується нотаріально посвідченою
заявою ОСОБА_10 від 18.05.2012 року.

Вище згаданим Висновком було погоджено
проектні матеріали «Організація
санітарно-захисної зони для
виробництва м'якої меблі ПП ОСОБА_10 по
АДРЕСА_2» в частині скорочення розміру
санітарно-захисної зони і встановлення
її розміром в 25 м від джерела
забруднення навколишнього середовища
підприємства до найближчої житлової
забудови: як такі, що відповідають
вимогам «Державних санітарних правил
планування та забудови населених
місць. ДСП №173-96» (п. 5.7, додаток № 4; а.с.
55-60).

Як вбачається з Акту Державної
санітарно-епідеміологічної станції
Шевченківського району міста Львова
від 29 жовтня 2012 року, в результаті
перевірки дотримання санітарного
законодавства ТзОВ ЛТД «Темпо» було
виявлено, що ТзОВ ЛТД «ТЕМПО» по
АДРЕСА_2 здійснює виробничу діяльність
по виготовленню меблів; територія
підприємства утримується в
задовільному санітарному стані,
заасфальтована, викладена бруківкою;
збір дощових стоків організований за
допомогою влаштування ринв від
нежитлової будівлі; згідно висновку
держсанепідекспертизи на «Документи у
яких обґрунтовуються обсяги викидів,
для отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами» №
05.03.02-07/64390 від 20.12.2007 року, виданого
Львівською облСЕС, та дозволу на викиди
№ -24 від 27.12.2007 року, виданого
Державним Управлінням охорони
навколишнього природного середовища,
перевищень гранично-допустимих
концентрацій шкідливих речовин в
атмосферному повітрі не виявлено (а.с.
61).

26-29 квітня 2013 року головним
спеціалістом Шевченківського відділу
ЛМУ ГУ ДСЕС у Львівській області Явною
О.В. було складено акт перевірки
дотримання санітарного законодавства
ТзОВ ЛТД «Темпо», за результатами якої
встановлено, що станом на 26.04.2013 року
вказане підприємство виробничої
діяльності по виготовленні меблів не
здійснює, а всі виробничі приміщення
здає в оренду 3-м орендарям, вид
діяльності яких - виробництво меблів
(крісел). На час перевірки власником
підприємства було представлено
висновок держсанепідекспертизи
проектних матеріалів № 05.03.02-07/12654 від
22.03.2006 року «Організація
санітарно-захисної зони для
виробництва м'яких меблів ПП ОСОБА_10 по
АДРЕСА_2 в частині визначення
можливості функціонування об'єкта на
зазначеній ділянці», згідно якого
скорочено розмір СЗЗ і встановлено її
розмір 25м від джерела забруднення
навколишнього середовища підприємства
до найближчої житлової забудови, який
виданий МОЗ України, та переданий ТзОВ
ЛТД "ТЕМПО" актом передачі від 17.05.2012
року: згідно акту даний висновок для
вказаного вище виробництва є
актуальним. Окрім цього, директором
підприємства представлено висновок
держсанепідекспертизи на "Документи, у
яких обґрунтовуються обсяги викидів,
для отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами" №
05.03.02-07/64390 від 20.12.07р., виданий
Львівською облСЕС, та дозвіл на викиди
№ -24 від 27.12.07р., виданий Державним
Управлінням охорони навколишнього
природного середовища, згідно якого
перевищень гранично-допустимих
концентрацій шкідливих речовин в
атмосферному повітрі, в т.ч. - від
лакофарбової дільниці, на межі СЗЗ не
виявлено. В ході обстеження були
проведені заміри шкідливих речовин на
межі СЗЗ, однак за результатами
обстеження перевищень
гранично-допустимих коефіцієнтів
шкідливих речовин на межі СЗЗ також
виявлено не було (протокол № 1 від 29.04.2013
року). А в результаті проведення
замірів рівнів непостійного шуму від
роботи ТзОВ ЛТД «ТЕМПО» було
встановлено, що рівні шуму не
перевищують гранично допустимих
значень ( протокол № 41 від 26.04.2013 року).

З урахуванням вище наведеного, колегія
суддів приходить до висновку про
недоведеність позивачем належними і
допустимими доказами його тверджень
про позбавлення відповідачами його
прав на належні, безпечні і здорові
умови проживання та користування
належними йому на праві власності
житловим будинком і земельною
ділянкою.

Відтак колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дав належну оцінку
всім обставинам і доказам по справі в
їх сукупності та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому приходить
до висновку про те, що підстави для його
скасування відсутні і апеляційну
скаргу на нього, яка не спростовує
висновків рішення суду, слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити та залишити рішення
Шевченківського районного суду міста
Львова від 14 листопада 2013 року без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскарженою
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Суддя:

Судді: