Справа № 763/2137/13
№ 2/763/2471/13
Р І Ш Е Н Н Я

І МЕНЕМ
У К Р А І Н И

17 вересня 2013 року Гагарінський
районний суд м. Севастополя у складі:

головуючого-судді Лугвіщик А.М.

при секретарі Жиліній М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Інвестиційно - фінансовий
консалтинг» до ОСОБА_1, Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
про відшкодування матеріальної шкоди,
завданої в результаті ДТП,

в с т а
н о в и в:

ПАТ «Інвестиційно - фінансовий
консалтинг» звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_1, Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
про відшкодування матеріальної шкоди,
завданої в результаті ДТП про
солідарне стягнення суми в розмірі 7
388,40 грн. відповідно до ст. 993 ЦПК
України, ст. 27 Закону України «Про
страхування» та судові витрати,
мотивуючи тим, що ОСОБА_2 був
притягнутий до адміністративної
відповідальності у зв'язку з
здійсненням ДТП, згідно якої був
пошкоджений автомобіль Асura MDX,
держномер НОМЕР_1, який застрахований
ЗАТ «СК «ВУСО». ЗАТ «СК «ВУСО» була
відшкодована шкода власнику
автомобіля.

У судове засідання представник
позивача надав заяву про слухання
справи у його відсутність, позов
підтримав і просив задовольнити
постановивши заочне рішення.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися.

Згідно ч. 1 п. 2 ст. 169 ЦПК України суд
відкладає розгляд справи в межах
строків, встановлених ст. 157 ЦПК
України, у разі першої неявки в судове
засідання сторони або будь-кого з інших
осіб, які беруть участь у справі,
оповіщених у встановленому порядку
про час і місце судового розгляду,
якщо вони повідомили про причини
неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів,
якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд вважає за можливе розглянути
справу по суті та постановити заочне
рішення відповідно до ст. 224 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов до ВАТ НАСК «Оранта» підлягає
задоволенню, у задоволенні позову до
ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Судом встановлено, що 18 вересня 2008 року
в місті Севастополі відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Асura MDX, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_4 та автомобіля АЗЛК
2140, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1, під
керуванням ОСОБА_2.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди було завдано шкоди автомобілю
Асura MDX, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1. Власником пошкодженого
автомобіля є ОСОБА_4

Згідно з довідкою відділу ДАІ в м.
Севастополі № 15/17208 від 01 жовтня 2008 року
дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 13.1 Правил
дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_2 об'єктивно встановлена
постановою Ленінського районного суду
м. Севастополя від 26 вересня 2008 року, на
підставі якої ОСОБА_2 був притягнутий
до адміністративної відповідальності
у вигляді адміністративного штрафу у
розмірі 17,00 грн.

Згідно ч. 2 ст 1187 ЦК України встановлено,
що шкода, завдана джерелом підвищеної ,
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. На підставі ст. 1166
ЦК України шкода, завдана майну
фізичної чи юридичної особи,
відшкодовується у повному обсязі
особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч.1 ст.
1188 ЦК України шкода завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується винною
особою. Таким чином, у власника
пошкодженого автомобіля виникло право
вимоги до ОСОБА_2 про відшкодуванню
завданого збитку.

Однак, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 на момент
дорожньо-транспортної пригоди була
застрахована в Відкритому
акціонерному товаристві «Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
за полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Відповідач ОСОБА_1 та відповідач ВАТ
НАСК «Оранта» заперечень не надали.

Згідно з п.1 ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті ДТП життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

На підставі ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних
витрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

01 вересня 2008 року між Закритим
акціонерним товариством «Страхова
компанія «ВУСО» та ОСОБА_4 був
укладений договір добровільного
страхування наземного транспорту
№--02.

Відповідно до рахунку-фактури ПП
«Будівельна компанія «Навігатор» № 101
від 26 вересня 2008 року вартість
матеріального збитку, заподіяного
ОСОБА_4, складає 7 388,40 грн. Отже, сума, що
підлягає виплаті в якості страхового
відшкодування за Договором
страхування, становить 7 338,40 грн., про що
було складено страховий акт № 7077-02 від
15 жовтня 2008 року.

Виплату страхового відшкодування було
здійснено платіжним дорученням № 17194
від 15 жовтня 2008 року в повному обсязі
ПАТ «Інвестиційно - фінансовий
консалтинг» на користь ОСОБА_4

Згідно з договором відступлення прав
вимоги від 23.12.2009 року Відкрите
акціонерне товариство
«Інвестиційно-фінансовий консалтинг»
набуло належне Закритому акціонерному
товариству «Страхова компанія «ВУСО»
право вимоги.

Таким чином, з ВАТ «НАСК «Оранта» на
користь ПАТ «Інвестиційно - фінансовий
консалтинг» підлягає стягненню сума
страхового відшкодування у розмірі 7
338,40 грн., у задоволенні вимог до ОСОБА_1
необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача ВАТ НАСК «Оранта» на
користь позивача підлягають стягненню
судові витрати по оплаті судового
збору в розмірі 73,38 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 120 грн.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з
відповідача ВАТ НАСК «Оранта» на
користь позивача, складає 7 531,78 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.
57, 60, 88, 179, 213-218, 294-296 ЦПК України, ст. 993,
1166, 1187, ЦК України, ст. 27 Закону України
«Про страхування», Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, суд

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Інвестиційно - фінансовий консалтинг»
шкоду у порядку регресу у розмірі 7 388,40
грн. та витрати по оплаті судового
збору в розмірі 73,38 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 120 грн., а
всього - 7 531,78 грн.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» в дохід
держави судовий збір у розмірі 156,02 грн.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційний суд м.
Севастополя через Гагарінський
районний суд м. Севастополя протягом
10-ти днів з дня його проголошення. У
разі постанови рішення у відсутність
позивача, апеляційна скарга надається
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення складено власноручно в
нарадчій кімнаті, в єдиному екземплярі.

Суддя Гагарінського районного суду

М. Севастополя А.М.Лугвіщик