Справа № 466/6958/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 січня 2014 року

Шевченківський районний суд м. Львов

у складі: головуючого - судді
Едера П.Т.

при секретарі
Репета К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» про
відшкодування майнової шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,-

у с т а н
о в и в:

11.09.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
Шевченківського районного суду з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
майнової шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що йому на праві
власності належить автомобіль марки
«Хюндай-Соната», д.н.з. НОМЕР_1.

25.09.2012 року в м. Львові навпроти будинку
№44 по вул. Липинського відповідач
ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки
«Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2, здійснив
зіткнення з автомобілем марки «Мазда»,
д.н.з. НОМЕР_3, який по інерції
відкотився та наніс механічні
пошкодження його автомобілю марки
«Хюндай-Соната», д.н.з. НОМЕР_1.
Відповідно до висновку експерта від
01.10.12 №П-00986 загальна вартість
відновлюваних робіт по ремонту його
автомобіля становить 19596,00 гривень. При
оформленні дорожньо-транспортної
пригоди громадянин ОСОБА_2 пред'явив
поліс цивільної відповідальності
серії АВ №4926556 від 09.07.2012 року, виданий
АТ «Українська охоронно-страхова
компанія». З моменту вчинення
дорожньо-транспортної пригоди майнова
шкода йому не відшкодована, на
неодноразові звернення до керівництва
АТ «Українська охоронно-страхова
компанія» жодної відповіді не отримав.

В подальшому позивач уточнив позовні
вимоги, при розгляді справи
співвідповідачем залучено АТ
«Українська охоронно-страхова
компанія». Позивач просив ухвалити
судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2
1000,00 грн. безумовної франшизи та 2202,09
грн. податку на додану вартість на
відшкодування майнової шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди. Стягнути з АТ «Українська
охоронно-страхова компанія» 11000,42 грн.
відшкодування майнової шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та 2091,60 грн. пені за
прострочення виплати страхового
відшкодування, 442,87 грн. процентів за
прострочення виплати страхового
відшкодування.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав повністю, надавши
пояснення аналогічні тим, що викладені
в поданому до суду позові та утлчненні
до нього. Просив з урахуванням уточнень
позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
заявлені до нього вимоги визнав та
погодився з необхідною виплатою
заявленої суми.

Представник відповідача Приватного
акціонерного товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» у судове
засідання повторно не з'явився, хоча
про час та місце судового засідання
повідомлявся належним чином, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення судової
повістки. Крім того, від Приватного
акціонерного товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» на адресу
суду надійшло письмове заперечення
проти позовних вимог та уточнених
проти позовних вимог, у якому просить
суд в задоволенні позову відмовити
повністю, та відкласти судове
засідання у зв'язку із неможливостю
представника АТ «Українська
охоронно-страхова компанія», з'явитись
в суд через його перебування у іншому
процесі. Суд вважає, що розгляд справи є
можливим за відсутності представника
відповідача АТ «Українська
охоронно-страхова компанія», оскільки
належно допустимого доказу поважної
причини неявки у судове засідання
належно повідомленого відповідача
суду не надано і таку процесуальну
поведінку сторони відповідача, суд
розцінює, як навмисне затягування
розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача ОСОБА_2, з'ясувавши дійсні
обставини справи, права та обов'язки
сторін, повно та всебічно дослідивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підставний та
підлягає до задоволення виходячи з
таких підстав та мотивів.

Так, судом встановлено та підтверджено
письмовими доказами наступне.

Як вбачається з оглянутої в судовому
засіданні справи про адміністративне
правопорушення №1909/2640/12, 3/1909/846/12,
відповідач ОСОБА_2 25.09.2012 року
о 20.25 год. в м. Львові по вул.
Липинського, 44, керуючи транспортним
засобом марки «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2,
скоїв ДТП. Так, не вибравши безпечної
швидкості руху, не дотримався
безпечної дистанції допустив
зіткнення з автомобілем марки «Мазда»,
д.н.з. НОМЕР_3, який по інерції
відкотився й наніс пошкодження
автомобілю марки «Хюндай - Соната»,
д.н.з. НОМЕР_1, який рухався попереду.
Згідно постанови Кременецького
районного суду Тернопільської області
від 02.11.2012 р. ОСОБА_2 визнано винним у
скоєнні правопорушення, передбаченого
ст. 124 КУпАП, та призначено йому
стягнення у вигляді сплати штрафу в
розмірі 340 (триста сорок) гривень.

В результаті даної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілю марки «Хюндай-Соната», д.н.з.
НОМЕР_1, який належить на праві
власності на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серія
НОМЕР_4 позивачу ОСОБА_1 спричинено
технічні пошкодження.

Відповідно до звіту про оцінку
вартості відновлюваного ремонту
транспортного засобу № П-00986, загальна
вартість відновлюваних робіт по
ремонту автомобіля позивача марки
«Хюндай-Соната», д.н.з. НОМЕР_1 становить
19596,00 гривень.

Згідно полісу цивільної
відповідальності серії АВ №4926556 від
09.07.2012 року, виданого АТ «Українська
охоронно-страхова компанія»
цивільно-правова відповідальність
відповідача ОСОБА_2 застрахована у цій
страховій компанії, забезпечений
транспортний засіб «Хюндай», д.н.з.
НОМЕР_2.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Відповідно до Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», що регулює дані відносини у
сфері обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
зокрема ст. 36 передбачає прийняття
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
страховиком та порядок його виплати.

Так, п.п. 36.1. наведеної норми встановлює,
що страховик, керуючись нормами Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку.

Згідно з п. 2 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності» у
випадках, якщо відшкодування витрат на
проведення відновлювального ремонту
транспортного засобу здійснюється
безпосередньо на рахунок потерпілої
особи, сума, що відповідає розміру
оціненої шкоди, зменшується на суму
визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість та безумовної франшизи за
договором.

В судовому засіданні встановлено, що АТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» було перераховано позивачу
5394,00 гривень відшкодування
матеріальної шкоди. АТ «Українська
охоронно-страхова компанія» визнала
залишкову суму позову - 11000,42 гривень (
19596,51 грн. за вирахуванням - 2202,09 грн.
податку на додану вартість - 1000,00 грн.
безумовної франшизи - 5394,00 грн. частково
перерахованих коштів).

Внаслідок вищезазначеної
дорожньо-транспортної пригоди
позивачу було спричинено матеріальну
шкоду в загальній сумі 19596,51 гривень з
яких 17394,42 гривень вартість
відновлювального ремонту та 2202,09
гривень - сума податку на додану
вартість.

Відповідно до положень статті 1166
Цивільного кодексу України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно умов полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності серії АВ №4926556 від
09.07.2012 року, передбачена франшиза, яку
згідно п.п. 36.6. Закону має бути
компенсована особою, відповідальною за
завдані збитки.

Відповідно до п. 5 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності»
за кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

З урахуванням наведеної норми суд
вважає правомірною та обґрунтованою
вимогу позивача про стягнення пені,
згідно представленого розрахунку. АТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» протягом тривалого часу не
виплачувалось страхове відшкодування,
тому вважаю, що з АТ «Українська
охоронно-страхова компанія» слід
стягнути пеню в сумі 2091,60 гривень на
користь позивача.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Оскільки зобов'язання страховиків у
разі настання страхового випадку
зводиться до здійснення страхової
виплати, то таке зобов'язання є
грошовим і в разі прострочення його
виконання настає відповідальність,
передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, зокрема сплата боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення.
Проценти річних, так само як і
інфляційні втрати на суму боргу,
входять до складу грошового
зобов'язання і на відміну від пені не є
санкцією за порушення грошового
зобов'язання, а виступають способом
захисту майнового права та інтересу,
який полягає у відшкодуванні
матеріальних витрат кредитора від
знецінення грошових коштів унаслідок
інфляційних процентів і отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування отриманими ним грошовими
коштами, належними до сплати
кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника та незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за порушення виконання
зобов'язання. Таким чином, інфляційні
нарахування на суму боргу та три
проценти річних є наслідком
невиконання грошового зобов'язання.

Таким чином, з АТ «Українська страхова
компанія» слід стягнути інфляційні
нарахування та три проценти річних в
сумі 442,87 гривень користь позивача.

Оцінюючи наявні у справі докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача є підставними,
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 22, 979, 1166, 1187, 1192
Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11,
60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

в и
р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
1000,00 (одну тисячу гривень, 00 копійок)
безумовної франшизи та 2202,09 грн. (дві
тисячі двісті дві гривні, 09 копійок)
податку на додану вартість на
відшкодування майнової шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» на
користь ОСОБА_1 11000,42 грн. (одинадцять
тисяч гривень, 42 копійки) на
відшкодування майнової шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» на
користь ОСОБА_1 2091,60 грн. ( дві тисячі
дев'яносто одну гривню, 42 копійки) пені
за прострочення виплати страхового
відшкодування та 442,87 грн. (чотириста
сорок дві гривні 87 копійок) процентів
за прострочення виплати страхового
відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 57,35 грн.
(п»ятдесят сім гривень 05 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 172,05 грн.
(сто сімдесят дві гривні 05 коп.).

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подання в десятиденний термін з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: П. Т. Едер