САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.
Справа № 206/7637/13-ц
Провадження № 2/206/166/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2014 р. Самарський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Поштаренко О.В.,

при секретарі -
Антонюк А.П.,

за участю представника позивача -
Дорофеєва Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, що діє в
інтересах малолітнього ОСОБА_5,
Управління-служба у справах дітей
Самарської районної у місті ради, про
звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2012 року представник
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
звернувся до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
квартиру загальною площею 30,30 кв.м., яка
розташована за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 03.07.2008 року між
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк» та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№ DNІ0GА00000198. На виконання умов якого
відповідач отримав кредит у розмірі
37628,53 доларів США зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 15,00%
на рік на суму залишку заборгованості з
кінцевим терміном повернення 03.07.2018
року. У порушення умов договору
відповідач зобов'язання не виконав, у
зв'язку з чим станом на 30.07.2012 року за
останнім виникла заборгованість у
розмірі 88006,18 доларів США. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено
договір іпотеки № DNI0GA00000198, відповідно
до якого ОСОБА_3 надав в іпотеку
нерухоме майно, а саме, квартиру
АДРЕСА_1. У зв'язку з невиконанням
зобов'язань за кредитним договором
позивач звернувся до суду з вказаним
позовом у якому просить звернути
стягнення на квартиру, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1, та виселити
відповідача та інших осіб які
проживають у вищезазначеній квартирі.

Заочним рішенням Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
12.11.2012 року задоволено позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про звернення стягнення в
повному обсязі (а.с. 37,38).

Ухвалою Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 21.10.2013 року заяву
ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення
задоволено. Скасовано заочне рішення
ухвалене 12.11.2012 року по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення та призначено
справу до розгляду в загальному
порядку (а.с. 59).

Ухвалою Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 18.11.2013 року
залучено ОСОБА_4, що діє в інтересах
малолітнього ОСОБА_5, та
Управління-службу у справах дітей
Самарської районної у місті ради до
участі в якості третіх осіб в розгляді
позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про звернення стягнення (а.с. 96).

В судовому засіданні, позивач
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі та просив їх задовольнити,
підтвердивши всі обставини викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача в судові
засідання, які були призначені на 14.11.2013
року, 18.11.2013 року та 02.12.2013 року з'явився,
однак не надав усні пояснення по суті
позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». В
судові засідання, які відбулись 14.02.2014
року та 24.02.2014 року позивач та його
представник не з'явились.
Повідомлялись належним чином, про що
свідчать судові повістки-виклики та
накладні (а.с. 117, 119, 120, 121). Причини
неявки суду невідомі.

Представник третьої особи
Управління-служби у справах дітей
Самарської районної у місті ради в
судове засідання, яке відбулось 14.02.2014
року з'явився, однак не надав усні
пояснення у зв'язку з відкладенням
розгляду справи. У судове засідання,
яке відбулось 24.02.2014 року представник
не з'явився, про дату та час судового
засідання був повідомлений належним
чином. Причини неявки суду невідомі.

Третя особа ОСОБА_4, що діє в інтересах
малолітнього ОСОБА_5, в судові
засідання не з'явилась. Повідомлялась
належним чином. Причини неявки суду
невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

03.07.2008 року між Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір №DNІ0GА00000198. На
виконання умов якого відповідач
отримав кредит у розмірі 37628,53 доларів
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 03.07.2018 року (а.с. 8 -10).

У порушення умов договору відповідач
зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим,
станом на 30.07.2012 року виникла
заборгованість у розмірі 88006,18 доларів
США, що за курсом НБУ складає 703 433 грн. 38
коп., яка складається з: заборгованості
за кредитом - 34105,10 доларів США;
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 17072,65 доларів
США; заборгованості по комісії за
користування кредитом - 4495,82 доларів
США; пені, за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 28112,05 доларів
США; штрафу (фіксована частина) - 31,28
доларів США; штрафу (процентна
складова) - 4189,28 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПриватБанк» і відповідач 03.07.2008 року
уклали договір іпотеки №DNI0GA00000198,
відповідно до якого відповідач надав в
іпотеку нерухоме майно - 1-кімнатну
квартиру загальною площею 30.30кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.11-13).

У зв'язку з невиконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань відповідно
до кредитного договору, 13.06.2012 року
відповідачу надсилалась вимога за
№30.1.0.0/2 про повернення суми кредиту в
повному обсязі, а також процентів,
комісії та штрафних санкцій, в тридцяти
денний строк з дні отримання вимоги
(а.с.14).

Так, відповідно до ст.ст. 15, 16
Цивільного Кодексу України (далі ЦК
України), ст. 3 Цивільного
Процесуального Кодексу України (далі
ЦПК України), кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм ст.ст. 11, 525, 629 ЦК
України, підставами для виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договір, який є обов'язковим для
виконання сторонами, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Різновидом
договору є кредитний договір, який
обов'язково укладається в письмові
формі (ст. 1054, 1055 ЦК України), а також
іпотечний договір, який має бути
нотаріально посвідченим (ст.ст. 3, 18
Закону України «Про іпотеку»).

Нормою ст. 1054 ЦК України визначено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти, розмір
яких визначається в договорі (ст. 1056-1 ЦК
України).

Відповідно до норми ст. 1050 ЦК України, в
контексті положення ч. 2 ст. 1054 ЦК
України, якщо кредитним договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути кредит частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини кредитор
має право вимагати дострокового
повернення частини кредиту, що
залишилась зі сплатою процентів.
Відповідний обов'язок боржника щодо
повернення кредитору на його вимогу
суми боргу зі сплатою процентів
встановлений ч. 2 ст. 625 ЦК України.

При цьому відповідно до норми ст. 612 ЦК
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 527 ЦК України
передбачено, що боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання.
Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.
Пенею, відповідно до ст.549 ЦК України, є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. При цьому
право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання (ст. 550 ЦК
України), а також така пеня підлягає
стягненню у повному розмірі, незалежно
від відшкодування збитків (ст. 624 ЦК
України).

Нормою ч. 1 ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник не звільняться
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 16 ЦК України, однією із форм
судового захисту цивільних прав та
інтересів є примусове виконання
обов'язку в натурі.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку»,
іпотека - вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Нормою ст. 3 вказаного закону
передбачено, що іпотека виникає на
підставі договору. Взаємні права і
обов'язки іпотекодавця та
іпотекодержателя за іпотечним
договором виникають з моменту його
нотаріального посвідчення.

Згідно ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Положеннями ст. 35 ЗУ «Про іпотеку»
передбачено, що у разі порушення
основного зобов'язання
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю письмову вимогу про
усунення порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону. Положення частини першої цієї
статті не є перешкодою для реалізації
права іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку.

Окремо слід зазначити, що згідно ч. 1 ст.
40 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення
на переданий в іпотеку житловий
будинок чи житлове приміщення є
підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом.

Однак, у задоволенні позовних вимог про
виселення відповідача та інших осіб,
які зареєстровані у квартирі, що є
предметом іпотеки із зняттям їх з
реєстрації, суд вважає за необхідне
відмовити, оскільки за змістом ч. 2 ст. 40
ЗУ «Про іпотеку», лише після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотеко держателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги, що відповідач ОСОБА_3 не виконує
умови кредитного договору, який
забезпечується іпотекою нерухомого
майна, а саме, квартири АДРЕСА_1, суд
вважає можливим звернути стягнення на
предмет іпотеки шляхом продажу
вказаного предмету.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача необхідно стягнути
понесені позивачем судові витрати.

Таким чином, позовні вимоги
представника Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 є такими, що
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 11, 16, 22, 253, 256, 509, 526, 536,
549, 550, ч. 3 ст. 551, ст. 1048, 1050, 1054
Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 17,
33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку»,
ст. ст. 88, 210, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, що діє в
інтересах малолітнього ОСОБА_5,
Управління-служба у справах дітей
Самарської районної у місті ради, про
звернення стягнення - задовольнити
частково.

Звернути стягнення на предмет застави
-квартиру загальною площею 30,30 кв.м,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки (на підставі договору іпотеки
№ DNI0GA00000198 від 03.07.2008 року) Публічним
акціонерним товариством «Комерційний
банк «Приватбанк» (49094,
м.Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) з
укладенням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою -покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
прав власності, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«Приватбанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН -
НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» судові витрат зі
сплати судового збору у розмірі 3219 (три
тисячі двісті дев'ятнадцять) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскарженим до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Самарський районний суд
міста Дніпропетровська протягом 10
днів після проголошення, а особами, які
не були присутніми при проголошені
рішення, в той же строк з дня отримання
копії рішення.

Суддя:
О.В. Поштаренко