Провадження №2/485/88/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі: головуючого судді - Устіченка
К.І.,

при секретарі - Коренець Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Снігурівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

В заяві зазначив, що він і відповідачка
є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення
Снігурівського районного суду
Миколаївської області та виконавчого
листа у справі №2-890/2003 року від 19 грудня
2003 року з нього на користь
відповідачки на утримання сина ОСОБА_3
стягуються аліменти у розмірі ? частини
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

З квітня 2013 року син проживає
разом з ним і перебуває на повному його
утриманні, але з нього продовжують
стягувати аліменти на користь
відповідачки.

Відповідно до вимог ст.180-183 СК
України, позивач просив суд стягнути з
відповідачки аліменти на його користь
у розмірі ? частини всіх видів доходів,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
на дитину відповідного віку до
досягнення сином повноліття та
припинити стягнення аліментів з нього
на користь відповідачки.

У судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримав повністю та
просив суд про їх задоволення.

Відповідачка позов не визнала та
пояснила, що син проживав разом з нею,
але навесні 2013 року між ними виник
конфлікт і син перейшов проживати до
батька. На теперішній час син перебуває
на лікуванні у школі-інтернаті №7
м.Миколаєва, на вихідні приїздить
додому, спілкується з нею, вона надає
йому матеріальну допомогу, а тому
просила суд відмовити позивачеві у
задоволенні його вимог.

Дослідив докази, суд прийшов до
наступного.

В силу ст. 180 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей; інші обставини,
що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст.184 цього
Кодексу.

В силу ч.1 ст.183 Сімейного кодексу
України частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися, як
аліменти на дитину визначається судом.

Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи
виконання батьками обов'язків
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Як вбачається з копії свідоцтва про
народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5),
сторони у справі є його батьками.

На підставі виконавчого листа №2-890/2003
року, виданого 19 січня 2003 року, з
позивача на користь відповідачки
стягуються аліменти у розмірі ? частини
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на утримання сина
ОСОБА_3 (а.с.6).

ОСОБА_3 є учнем 8-Б класу Миколаївської
загальноосвітньої санаторної
школи-інтернату 1-111 ступенів №7
Миколаївської обласної ради, що
підтверджується довідкою установи
(а.с.14,21).

До квітня 2013 року неповнолітній ОСОБА_3
проживав разом з матір'ю в
с.Новопетрівка Снігурівського району
Миколаївської області.

З квітня 2013 року під час канікул та у
вихідні дні ОСОБА_3 постійно проживає
разом з батьком, позивачем у справі, у
цьому ж селі Новопетрівка
Снігурівського району Миколаївської
області.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили, що дійсно
неповнолітній ОСОБА_3 під час канікул
та у вихідні дні (субота, неділя) з
квітня 2013 року постійно проживає разом
з батьком в с.Новопетрівка
Снігурівського району Миколаївської
області, але спілкується і з матір'ю.

Факт постійного проживання сина з
батьком підтверджується також актами
депутатів Новопетрівської сільської
ради Снігурівського району
Миколаївської області від 15 листопада
2013 року (а.с.7) та від 24 січня 2014 року.

За такого, суд вважає, що вимоги
позивача знайшли своє підтвердження у
ході судового розгляду справи, є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідачка працює сезонно, веде
домашнє господарство, отримує орендну
плату за земельний пай, а тому взмозі
надавати матеріальну допомогу на
утримання сина у розмірі ? частини сіх
видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму доходів
громадян на дитину відповідного віку
(а.с.18-20).

Посилання відповідачки на ту
обставину, що син спілкується з нею і на
вихідні дні також приходить до неї, не
може бути підставою звільнення її від
сплати аліментів на утримання сина.

Суд також враховує положення п.15
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 15 травня 2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», згідно з яким при
вирішенні спору про стягнення
аліментів на неповнолітню дитину судам
необхідно враховувати, що укладення
нею шлюбу не припиняє передбаченого
законом обов'язку утримувати її до
досягнення повноліття, а утримання
дитини, на яку стягуються аліменти, у
державному чи комунальному закладі
охорони здоров'я, навчальному або
іншому дитячому закладі, стягнення
аліментів на користь того з батьків, з
якими до цього проживала дитина, якщо
він витрачає їх за цільовим
призначенням.

Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд
покладає на відповідачку обов'язок по
сплаті судового збору на користь
держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Згідно ч.1 ст.273 СК України, якщо
матеріальний або сімейний стан особи,
яка сплачує аліменти, змінився, суд
може за її позовом змінити
встановлений розмір аліментів або
звільнити від їх сплати.

Суд припиняє стягнення аліментів з
ОСОБА_1 на підставі рішення
Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 17 листопада
2003 року по справі №2-890.

Керуючись ст. ст.3,10, 11, 15, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженки та мешканки АДРЕСА_1,
непрацюючої, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, аліменти у розмірі 1/4 частки
всіх видів доходу, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1,
починаючи з 28 грудня 2013 року і до
повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
підлягає зверненню до негайного
виконання.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів
на користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі
рішення Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 17 листопада
2003 року по справі №2-890/2003 року.

Стягнення аліментів по виконавчому
листу по справі №2-890/2003 року припинити
з моменту вступу рішення в законну
силу.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 10-ти днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Миколаївської області через
Снігурівський районний суд.

СУДДЯ