Справа № 0907/6-139/2011
Провадження № 22-ц/779/259/2014
Головуючий у 1 інстанції Барашков В.В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Девляшевського В.А.,

суддів:
Горейко М.Д., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Петріва
Д.Б.,

з участю:
представника апелянта - ОСОБА_2,

представника ВДВС Івано-Франківського

міського
управління юстиції - Брошняк В.В.,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_6 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від
28 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2011 року начальник ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції звернувся до суду з
поданням про визначення частки майна
ОСОБА_7 у майні, яким він володіє
спільно з ОСОБА_4, визнавши за ним право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 та на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_2. Дане подання обґрунтоване тим,
що ОСОБА_7 в добровільному порядку не
виконуються виконавчі листи, видані
Надвірнянським районним судом, про
стягнення з нього на користь ОСОБА_6 41620
грн. Начальник ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції, посилаючись на те,
що за місцем проживання ОСОБА_7
відсутні майно та кошти, на які можливо
звернути стягнення, просив подання
задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 28 листопада 2013 року в
задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою,
ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій
посилається на її незаконність.
Апелянт вказує на те, що суд,
безпідставно залишивши без уваги її
заяву про перенесення слухання на
інший день у зв'язку із її хворобою,
розглянув справу без її участі, чим
позбавив її можливості надати свої
доводи та докази по справі. Судом при
вирішенні даної справи не було
враховано нові обставини, а саме те, що
22.11.2013 року було накладено арешт на все
майно ОСОБА_7, а 26.11.2013 року - відкрито
виконавче провадження. Посилаючись на
вищенаведене, просила ухвалу суду
скасувати, а справу направити на
додатковий розгляд до суду першої
інстанції.

ОСОБА_7 в засідання апеляційного суду
не з'явився з невідомих причин, хоч
судове повідомлення йому у
встановленому законом порядку було
направлено.

В засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу з
наведених підстав підтримав.

Представник ВДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції та
представник ОСОБА_4 доводи апеляційної
скарги заперечили, вважаючи ухвалу
суду першої інстанції в даній справі
законною та обгрунтованою.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12
жовтня 2010 року державним виконавцем
ВДВС Івано-Франківського МУЮ на
підставі виконавчих листів було
винесено три постанови про відкриття
виконавчих проваджень про стягнення з
ОСОБА_7 в користь ОСОБА_6 відповідно
13356,60 грн, 10300 грн та 17964,16 грн (а.с. 8, 9, 10).

У зв'язку із відмовою ОСОБА_7 в
добровільному порядку сплатити дану
заборгованість начальник ВДВС
Івано-Франківського МУЮ звернувся до
суду з поданням, в якому просив визнати
за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_2, оскільки за місцем
його проживання відсутні інше майно та
кошти, на які можливо звернути
стягнення.

26 листопада 2012 року державним
виконавцем ВДВС Івано-Франківського
МУЮ було закінчено виконавчі
провадження про стягнення з ОСОБА_7 в
користь ОСОБА_6 13356,60 грн, 10300 грн та 17964,16
грн у зв'язку із сплатою останнім боргу
в повному обсязі, що підтверджується
копіями постанов про закінчення
виконавчого провадження (а.с. 125-127).

Із змісту п. 8 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче
провадження» вбачається, що виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом. Після закриття виконавчого
провадження право державного
виконавця чи іншої посадової особи
органу державної виконавчої служби на
вчинення процесуальних дій,
передбачених нормами чинного
законодавства для виконання
виконавчих документів, припиняється.

Таким чином, оскільки ОСОБА_7 борг було
погашено в повному обсязі, виконавчі
листи про стягнення з нього на користь
ОСОБА_6 13356,60 грн, 10300 грн та 17964,16 грн
виконані, а виконавчі провадження
закриті, то суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
відмову в задоволенні подання
начальника ВДВС Івано-Франківського
МУЮ щодо визначення частки ОСОБА_7 у
спільному майні.

Посилання ОСОБА_6 на те, що ухвалою
Надвірнянського районного суду від
22.11.2013 року накладено арешт на все майно
ОСОБА_7, а 26.11.2013 року у зв'язку з цим
відкрито виконавче провадження,
колегією суддів не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки названі
процесуальні документи винесені по
іншій справі і жодного відношення до
виконання згаданих вище виконавчих
листів про стягнення з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_6 боргу на загальну суму
41620 грн - не мають.

Крім того, рішенням
Івано-Франківського міського суду від
08.09.2012 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 23.10.2012 року шлюб між ОСОБА_7
та ОСОБА_4 розірвано та при поділі
придбаного в шлюбі спільного майна за
бувшою дружиною боржника - ОСОБА_4 було
визнано право власності на згадані
вище квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 у м.
Львові (а.с.120-122). Зазначені судові
рішення перебувають в законній силі.

Приймаючи до уваги вище викладене,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції в даній справі виніс ухвалу з
дотриманням вимог норм матеріального і
процесуального права. Доводи апелянта
висновків суду не спростовують. Тому
підстав для скасування оскарженої
ухвали немає.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 218; 307; 312-315; 317; 324; 325 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а
ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 28 листопада 2013 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий
В.А. Девляшевський

Судді:
М.Д. Горейко

Я.Ю. Ковалюк