Справа № 464/330/13- ц
пр.№ 2/464/241/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2014

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Чорної
С.З.

при секретарі Заневич
О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, з
участю третіх осіб Управління
комунальної власносте ні департаменту
економічної політики Львівської
міської ради, ОСОБА_5, відділу у справах
дітей Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
про визнання незаконним та скасування
свідоцтва про право власності, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду
з позовом, в якому просить визнати
незаконним та скасувати свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_1
від 23.10.2008р. видане Управлінням
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради на підставі наказу
Управління № 2073-Ж-С від 23.10.2008р. на ім'я
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та визнати
незаконним і скасувати витяг про
реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 08.12.2008р. на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 В
обuрунтування позову покликається на
те, що Рішенням апеляційного суду
скасовано рішення суду першої
інстанції, яким ОСОБА_2 було визнано
таким, що втратив право на користування
спірною квартиру, відтак відповідачами
неправомірно було виписаного його із
житла разом із неповнолітньою дитиною
та приватизовано квартиру без участі
ОСОБА_2 Вказаними діями відповідачів
порушено право ОСОБА_2 на приватизацію
житла, тому просить визнати
незаконними та скасувати документи, що
встановлюють право власності
відповідачів на спірну квартиру.

В судовому засіданні представник
позивача повністю підтримала позовні
вимоги та пояснила, що незважаючи на
родинні відносини між сторонами,
відповідачі не ставили до відома
позивача про те, що ними приватизовано
спірну квартиру Про оформлення
відповідачами у 2008 р. права власності
на спірну квартиру позивач дізнався
лише із відповіді ОКП «БТІ та ЕО» від
02.10.2012 р., від так строк позовної
давності пропущено із поважних причин,
тому просить його поновити. Зауважила,
що рішення про визнання ОСОБА_2 таким,
що втратив право на користування
житлом, приймалося в період
перебування такого за кордоном,
відповідно про судову справу йому
також нічого не було відомо. Позовні
вимоги просить задоволити у повному
обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх
представник проти позову заперечили та
пояснили, що позивач тривалий час
проживає за кордоном разом із сім'єю,
відповідно витрат по утриманню житла
не несе, тому для економії витрат на
житлово-комунальні послуги у 2003 р. за
рішенням суду із спірної квартири було
виписано ОСОБА_2 разом із
неповнолітньою донькою ОСОБА_7 Згодом у
2008р. відповідачі приватизували
квартиру із дотримання порядку
приватизації, тому позовні вимоги
вважають безпідставними та
необґрунтованими, відтак у задоволенні
позову просять відмовити.

Представник Управління комунальної
власності ДЕП ЛМР проти позову
заперечила та пояснила, що
приватизацію спірної квартири було
здійснено із дотримання норм Положення
про порядок оформлення права власності
на об'єкти нерухомого майна,
затвердженого рішенням від 23.03.2006р. №
394, чинного на момент оформлення
відповідачами приватизації, тому наказ
Управління комунальної власності ДЕП
ЛМР № 2073-Ж-С від 23.10.2008р. є законним та не
підлягає скасуванню.

Представник відділу у справах дітей
Сихівської районної адміністрації ЛМР
при розгляді справи поклався на розсуд
суду.

Заслухавши пояснення сторін та
представників третіх осіб, дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги слід задоволити часткового з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з сім'єю з 4
чоловік було виданого ордер № 780 від
05.09.1991 р. на право зайняття жилого
приміщення площею 41,46 кв.м., що
складається із трьох кімнат у квартирі
АДРЕСА_1. До складу сім'ї входили: ОСОБА_3
як основний квартиронаймач, ОСОБА_8 -
чоловік, ОСОБА_5 - дочка, ОСОБА_2 - син.

Як ствердили сторони у судовому
засіданні після отримання житла, усі
члени сім'ї ОСОБА_3 були зареєстровані у
вказаній квартирі, згодом у квартирі
було зареєстровано доньку ОСОБА_2 -
ОСОБА_7, 2001р.н.

У зв'язку із скрутним фінансовим
становищем ОСОБА_2 з кінця 2002р. виїхав
на заробітки за кордон, однак
періодично прибував в Україну, що
підтверджується відмітками про
перетин кордону зафіксованими у
закордонному паспорті ОСОБА_2 виданого
29.08.2002р.

Рішенням Сихівського районного суду
м.Львова від 28.11.2003р. ОСОБА_2 та його
неповнолітня дитина ОСОБА_7, 2001р.н.,
визнані таким, що втратили право на
користування жилим приміщенням у
квартирі АДРЕСА_1 через не проживання в
спірній квартирі понад встановлений
законом термін, у зв'язку із чим ОСОБА_2
та ОСОБА_7 було знято із реєстрації у
спірній квартирі.

Відповідно до п. 2 ст. 8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» (в редакції чинній
станом на жовтень 2008р.), передача
займаних квартир (будинків)
здійснюється в спільну сумісну або
часткову власність за письмовою згодою
всіх повнолітніх членів сім'ї, які
постійно мешкають в даній квартирі
(будинку), в тому числі тимчасово
відсутніх, за якими зберігається право
на житло, з обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку).

Оскільки на момент подання документів
на приватизацію житла у спірній
квартирі мешкали та були зареєстровані
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_6,
відтак на підставі поданих
відповідачами документів наказом
Управління комунальної власності
департаменту економічної політики
Львівської міської ради від 23.10.2008р. №
2073-Ж-С вказаним особам видано
свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім»ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім»ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору
судом. Жиле приміщення зберігається за
тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сім»ї понад шість місяців
у передбачених випадках, в т.ч. у
випадку тимчасового виїзду з
постійного місця проживання за умовами
і характером роботи, - протягом усього
часу виконання цієї роботи або
навчання.

Із ухвали Галицького районного суду
м.Львова від 16.10.2003р. вбачається, що
ОСОБА_2 звертався до суду із позовом до
відповідачів про усунення перешкод у
користуванні спірним житловим
приміщенням.

Як стверджується перекладом із Історії
працевлаштування виданого 28.07.2012р.
міністерством праці та соціального
захисту королівства Іспанії, ОСОБА_2
офіційно працює на території Іспанії.

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 03.12.2012р. скасовано рішення
Сихівського районного суду м.Львова
від 28.11.2003р. та ухвалено нове, яким у
задоволенні вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання таким, що втратив право
користування жилим приміщенням
відмовлено.

З копії закордонного паспорта ОСОБА_2
та фотокарток, наданих суду
представником позивача вбачається, що
ОСОБА_2 періодично прибував в Україну
та зустрічався із своєю матір'ю,
відповідачем по справі, ОСОБА_3

Скасування рішення суду першої
інстанції вказує на безпідставність
визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право
на користування квартирою АДРЕСА_1 з
подальшим зняттям ОСОБА_2 та його
неповнолітньої доньки ОСОБА_7 з
реєстрації у спірній квартирі.

Відсутність реєстрації ОСОБА_2 в
спірній квартирі, в подальшому стала
підставою для приватизації спірної
квартири лише на ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4,
незважаючи на те, що позивач на рівні із
відповідачами є суб'єктом права на
приватизацію спірної квартири
відповідно до ст.8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», оскільки у зв'язку із
скасуванням рішення суду він не
позбавлений права на користування
спірною квартирою.

Судом встановлено, що Наказом
Управління комунальної власності ДЕП
ЛМР № 2073-Ж-С від 23.10.2003р. вирішено
питання про передачу у власність
певних громадян квартир (будинків)
згідно з додатком та покладено на
Відділ приватизації державного
житлового фонду Галицького району
оформити та видати свідоцтва про право
власності відповідно до даного наказу

З огляду на вище зазначене, суд вважає,
що Наказ № 2073 -Ж-С від 23.10.2008 р. виданий
Управлінням комунальної власності ДЕП
ЛМР підлягає визнанню недійним лише в
частині приватизації спірної квартири
АДРЕСА_1, оскільки ним порушено права
позивача, зокрема право на участь у
приватизацію житла.

Оскільки свідоцтво № С-07888 від 23.10.2008р.
про право власності на спірну квартиру
видане на підставі недійсного наказу,
відтак вказане свідоцтво також
підлягає скасуванню та визнання його
дійсним.

Згідно із ст.21 ЦК України суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Так як витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно є
інформаційним документом і не
відноситься до актів індивідуальної
дії, не породжує виникнення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків, видається на підставі
відомостей внесених відповідно до
Свідоцтва про право власності, відтак
такий не підлягає скасуванню в
судовому порядку, тому позовні вимоги
щодо визнання незаконним та скасування
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 08.12.2008р. є
безпідставними та задоволенню не
підлягає, крім того позивачем не
залучено до участі у справі як
відповідача Обласне комунальне
підприємство Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки» та не представлено
суду доказів порушення вказаним
підприємством прав позивача.

Відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України суд
визнає поважними причини пропуску
позивачем строку позовної давності,
оскільки позивач тривалий час
перебував за кордоном, що
підтверджується копією закордонного
паспорта та рішення про
неправомірність визнання його таким,
що втратив право користування спірний
житлом прийнято Апеляційним судом
Львівської області 03.12.2012р., тому ОСОБА_2
слід поновити строк позовної давності
для захисту цивільних прав.

На підставі ст.ст. 9, 71 ЖК України, ст.ст.
21, 267 ЦК України, ст.8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Поновити ОСОБА_2 строк позовної
давності для захисту прав.

Визнати недійсним Наказ № 2073-Ж-С від
23.10.2008 р. Управління комунальної
власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради в
частині приватизації квартири АДРЕСА_1
та видане на його підставі свідоцтво
про право власності на квартиру № С-07888
від 23.10.2008 р.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Львівської
області через Сихівський районний суд
м.Львова протягом 10 днів після його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом 10 днів
з часу отримання його копії.

Головуюча: