Справа № 434/7244/13-ц
Провадження № 2/434/1163/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/Мотивована частина/

24 лютого 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська

у складі головуючого судді
Морозової С.М.

при секретарі
Іванової І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи:
приватний нотаріус ОСОБА_5, приватний
нотаріус ОСОБА_6 про визнання недійсною
довіреність, частково недійсним
договору купівлі-продажу квартири,
переведення права покупця за договором
купівлі-продажу, стягнення суми,
визнання права власності, скасування
реєстрації,

В С Т А Н О В И В

Позивач просить суд визнати недійсною
довіреність посвідчену 08 лютого 2013
року за реєстровим номером 22 від його
імені на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
представництво інтересів з питань
продажу квартири, визнати частково
недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4,
посвідчений приватним нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 09 лютого 2013 року, в
частині продажу належної йому 1/3 частки
спірної квартири, перевести на нього
права покупця за договором
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
посвідченого приватним нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 09 лютого 2013 року в
частині інших 2/3 частин цієї квартири,
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
сплачену ним вартість 2/3 частин
квартири у сумі 123330 грн., визнати за ним
право власності в цілому на квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_4
повернути ОСОБА_1 квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4 з цієї
квартири, скасувати реєстрацію права
власності на спірну квартиру,
посилаючись на наступні обставини.

З 1972 року позивач знаходився в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, в
період шлюбу вони та їх дочка
відповідачка ОСОБА_3 приватизували
квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в рівних
частках тобто по 1/3 частині кожному, в
2012 році шлюбні відносини між ними були
припинені. В 2013 року йому стало відомо,
що відповідачки скористувавшись
паспортом, який він вважав втраченим, 08
лютого 2013 року оформили у приватного
нотаріуса Луганського міського
нотаріального округу ОСОБА_5
довіреність під реєстровим № 22 на
представництво його інтересів з питань
продажу квартири, на підставі якої
відповідачки без його відома та згоди
продали належну йому частку спірної
квартири ОСОБА_4

Оскільки довіреність була вчинена без
його волевиявлення, чим порушені його
права та інтереси, він вважає за
необхідне визнати недійсним як
довіреність так і договір
купівлі-продажу квартири на ім'я ОСОБА_4

Виходячи з того, що відповідачки не
повідомили його про продаж квартири і
якби він був повідомлений про продаж
квартири, він би раніше купив їх частки
за 123330 грн. за ціною, яка вказана в
договорі купівлі-продажу квартири, то
позивач просить суд перевести права
покупця за договором купівлі-продажу
квартири на нього в частині 2/3 часток
квартири, які належали відповідачкам
та визнати за ним право власності на
квартиру та виселити відповідача
ОСОБА_4, скасувавши реєстрацію цієї
квартири. Пізніше за рекомендацією
нотаріуса він написав заяву про
скасування довіреності, яку фактично
не видавав, але яка могла фактично ще
діяти без його відома та згоди і іншого
шляху як скасування цієї довіреності
він не бачив.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, суду
пояснив, що він купив спірну квартиру
за договором купівлі-продажу, сторони
виконали всі свої права та обов'язки і
договір відповідав їх дійсним намірам.

Відповідачка ОСОБА_2 суду пояснила, що в
січні 2013 року позивач надав
довіреність на продаж квартири дочці.
Потім дочка казала, що батько зробив
довіреність на її ім'я на продаж
квартири за адресою: АДРЕСА_1. Дочка
займалася продажем квартири, вона
тільки один раз бачила ОСОБА_4, який
купив в них квартиру. Вона не була
присутня при оформленні довіреності
реєстровий № 22 від 08.02.2013 року на продаж
квартири, мабуть від її імені при
оформленні довіреності був її
представник, дочка в основному сама
оформляла договір купівлі-продажу
квартиру. Вона надавала розписку про
отриману суму від ОСОБА_4 за продаж
квартири. Вважає, що квартира позивачу
зовсім не потрібна, на цей час він
мешкає з іншою жінкою. Вона боялася, що
позивач продасть квартиру без їх
відома.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилися, надала суду свої письмові
пояснення та прохання заслухати справу
за її відсутністю. В своїх письмових
поясненнях відповідачка ОСОБА_3
пояснювала, що позивач її рідний батько
і при розмовах з нею, він казав, що свою
частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 він
віддасть їй. Далі в процесі
консультацій їй пояснили, що батько
повинен надати довіреність на продаж
своєї частки квартири, про це також її
повідомив нотаріус ОСОБА_5 08.02.2013 року
вона зустрілася з батьком, вони прийшли
до нотаріуса ОСОБА_5 і оформили
довіреність на продаж квартири на її
ім'я. Після цього батько сказав, що їде
за границю, а коли він повернувся, то
вона віддала йому третю частку від
отриманої суми за квартиру, але потім
він повернув їй цю суму та запропонував
покласти на депозитний рахунок.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явився, про день слухання справи
повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_5 суду пояснив, що
особисто він не був знайомий з ОСОБА_1
11.01.2013 року до нього в контору прийшли
дві жінки та чоловік, пояснили, що вони
мати та дочка, а чоловік це батько. Вони
попросили оформити довіреність на
оформлення договору дарування від
імені батька, в основному все казала
дочка, батько більш мовчав. Він
попросив паспорт батька та інші
документи. Батько надав паспорт,
ідентифікаційний код, після чого він
звірив паспорт з обличчям того,
чоловіка, який надав цей паспорт,
зовнішність чоловіка та на фото в
паспорті була однакова, сумнівів в
нього не виникло. Він оформив
довіреність, зачитав їм, вони були
згодні зі змістом довіреності. 08.02.2013
року вони знов прийшли до нього тим же
складом і попросили також оформить
довіреність на продаж квартири в м.
Луганську, бо батько хворіє. Він
попросив паспорт, але дочка сказала, що
паспорт в лікарні, тому в них є тільки
ксерокопія. Ксерокопія була з нового
паспорту і тому він запитав, чи міняли
вони паспорт. Він усе оглянув і оформив
довіреність по копії паспорту, бо вже
знав цих осіб, які раніше в нього
оформляли довіреність. На цей час, коли
він побачив в судовому засіданні
позивача ОСОБА_1, він стверджує, що при
оформленні довіреності 08.02.2013 року в
нього в конторі був не ОСОБА_1, а інший
чоловік.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши сторони та представників
сторін, показання свідків, розглянувши
справу в межах заявлених позовних
вимог і наданих сторонами доказів,
оцінивши докази відповідно до вимог
ЦПК України, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що згідно копії
свідоцтва про право власності на житло
від 17.11.2006 року, технічного паспорту,
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 19.02.2007 року
приватизована квартира яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
рівних частках.

08 лютого 2013 року ОСОБА_1 на підставі
паспорту серії НОМЕР_1 виданого
Ленінським райвідділом у м. Луганську
УДМСУ в Луганській області 01.12.2012 року
оформив довіреність, якою уповноважив
ОСОБА_2, ОСОБА_3 бути від його імені та в
його інтересах його представниками: у
відповідних органах виконавчої влади
та місцевого самоврядування, їх
структурних підрозділах, в органах
нотаріату, у відповідному
реєстраційному органі, у разі
необхідності також перед іншими
підприємствами, установами,
організаціями, незалежно від
підпорядкування, форм власності та
належності, у тому числі в органах
газо-, електро-, тепло-, водопостачання
та зв'язку, у відповідному
житлово-комунальному підприємстві,
органах внутрішніх справ та інших
органах з питань, пов'язаних із
продажем за ціну і на умовах на власний
розсуд від його імені належної йому
відповідної частки квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З вищевказаної довіреності вбачається,
що ця довіреність посвідчена ОСОБА_5,
приватним нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу
Луганської області, довіреність
підписана ОСОБА_1 у присутності
нотаріуса, особу його встановлено,
дієздатність перевірено. Довіреність
видана на основі усного договору
доручення, укладеного між ОСОБА_1 та
його представниками строком на три
роки і дійсна до 08 лютого 2016 року.

11.09.2013 року за заявою ОСОБА_1
вищезазначена довіреність була
скасована.

Згідно договору купівлі-продажу
квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 09.02.2013
року ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які діяли від
імені ОСОБА_1 на підставі довіреності
реєстровий № 22 від 08.02.2013 року
посвідченої приватним нотаріусом
ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_4 купив спірну
квартиру за 185 000 грн.

З відповіді слідчого СВ Ленінського РВ
ЛМУ ГУМВС України в Луганській області
від 20.11.2013 року вбачається, що у СВ
Ленінського РВ ЛМУ ГУМВС України в
Луганській області знаходяться
матеріали кримінального провадження №
0003811 від 04.06.2013 року за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Потерпілим у кримінальному
провадженні є ОСОБА_1, який у скоєнні
вказаного кримінального
правопорушення підозрює свою дружину
ОСОБА_2 та доньку ОСОБА_3 В ході
досудового розслідування потерпілий
ОСОБА_1 надав органам досудового
розслідування довіреність від 11.01.2013
року з питання державної реєстрації
договору дарування на квартиру, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на ім'я
ОСОБА_3 та довіреність від 08.02.2013 року на
продаж житла за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_2

Згідно довідки нач. Ленінського РВ в м.
Луганську ГУМВС України в Луганській
області вбачається, що ОСОБА_1 01.12.2013
року був документований паспортом
серії НОМЕР_1 на заміну втраченого
паспорту серії НОМЕР_2.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона
була ріелтором та оформляла документи
на продаж квартири за адресою: АДРЕСА_1,
яка належала сім'ї ОСОБА_1 за заявою
ОСОБА_3. Всі документи їй надавала
ОСОБА_3, вона бачила, що там три
володільця, в квартирі прописаних
нікого не було. Вона приходила кілька
разів з покупцями оглянути квартиру, в
основному квартиру показувала ОСОБА_3,
але один раз квартиру показував
чоловік. Точно сказати, що це був
ОСОБА_1, якого вона бачить в судовому
засіданні, вона сказати не може.
Документи всі були в порядку і 09.02.2013
року вона надала документи на
оформлення договору купівлі-продажу
квартири, бо ніякої підозри документи
та люди не викликали. Сам ОСОБА_1 як
власник квартири не був присутній при
укладенні договору, бо від нього була
оформлена довіреність на дочку.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона
знайома ОСОБА_1, спілкуються з ним. В
листопаді 2012 року він їй розказав, що в
нього пропали документи, після чого він
документи, які залишилися, привіз до
неї на зберігання та почав
відновлювати паспорт, код, банківські
картки. 01.12.2012 року він отримав новий
паспорт, який також привіз до неї на
зберігання. Після цього він почав
відновлювати код та інші документи і
кілька разів 04 чи 05 грудня 2012 року брав
в неї свій новий паспорт для
відновлювання цих документів. З його
слів вона зрозуміла, що документи могла
вкрасти його дочка. Спірну квартиру він
ніколи не хотів продавати, бо є діти,
онуки.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона
працювала помічником нотаріуса ОСОБА_5
Приблизно в лютому 2013 року до них
звернулися клієнти з приводу
оформлення довіреності на продаж
квартири. Вона підготувала текст
довіреності, надала цей текст
нотаріусу, який потім надав для
ознайомлення клієнтам. Потім вона
роздрукувала текст довіреності на
бланку та віддала нотаріусу. Осіб, які
були при оформленні довіреності вона
не пам'ятає.

Відповідно до ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми /договори/.
Одностороннім правочином є дія однієї
сторони, яка може бути представлена
однією або кількома особами.

Односторонній правочин може
створювати обов'язки лише для особи,
яка його вчинила. Односторонній
правочин може створювати обов'язки для
інших осіб лише у випадках,
встановлених законом, або за
домовленістю з цими особами.

Згідно зі ст.ст.203, 204 ЦК України, які
містять загальні вимоги до правочину,
зазначеного у числі іншого,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Приписами ст.215 ЦК України передбачено,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною /сторонами/ вимог,
які встановлені частиною
першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203
цього Кодексу, у тому числі і стосовно
вільного волевиявлення учасника
правочину та відповідності його
внутрішній волі цього учасника.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
/оспорюваний правочин/.

Ст.216 ЦК України визначено, що недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а у разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі,- відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Ствердження позивача про те, що
довіреність від 08.02.2013 року він не
підписував, цей правочин вчинений без
його волевиявлення, він ніколи не мав
наміру продати свою частку квартири,
підтвердив в судовому засіданні третя
особа ОСОБА_11 пояснивши, що довіреність
від імені ОСОБА_1 08.02.2013 року
підписувалася не ОСОБА_1, а іншою
особою, свідок ОСОБА_9 підтвердила, що
ОСОБА_1 ніколи не мав наміру продавати
спірну квартиру, особисті документи
ОСОБА_1 були втрачені з невідомих йому
підстав, заявою від ОСОБА_1 до СВ
Ленінського РВ ЛМУ ГУМВС України в
Луганській області, де він визнаний
потерпілим та пояснив, що підозрює у
скоєнні злочину відносно себе з
питання видачі від його імені
довіреності на продаж житла свою
дружину та дочку. Ці ствердження
позивача не спростовані відповідачем,
доказів в цій частині відповідачем не
надано.

За таких обставин, суд вважає, що
довіреність від 08.02.2013 року від імені
ОСОБА_1 як односторонній правочин була
оформлена без його волевиявлення, саме
на підставі цієї довіреності 09.02.2013
року був оформлений договір
купівлі-продажу спірної квартири і
тому вона повинна бути визнана
недійсною.

Виходячи з того, що договір
купівлі-продажу квартири за адресою:
АДРЕСА_1 від 09 лютого 2013 року був
оформлений без волевиявлення позивача,
на підставі довіреності, яка фактично
позивачем не оформлювалася, при
оформленні спірної довіреності у
нотаріуса ОСОБА_5 замість позивача була
невідома людина, сама довіреність
оформлялася нотаріусом без оригіналу
особистого документа позивача -
паспорта, а за допомогою ксерокопії
паспорту, на цей час порушено
кримінальне провадження з приводу
довіреності від 08.02.2013 року на продаж
житла за адресою: АДРЕСА_1, суд вважає,
що за таких обставин договір
купівлі-продажу спірної квартири
необхідно визнати частково недійсним.

Ст.358 ЦК України передбачає, що право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Відповідно ст.361 ЦК України співвласник
має право самостійно розпорядитися
своє часткою у праві спільної
часткової власності.

Згідно ст.362 ЦК України у разі продажу
частки у праві спільної часткової
власності співвласник має переважне
право перед іншими особами на її
купівлю за ціною, оголошеною для
продажу та на інших рівних умовах, крім
випадку продажу з публічних торгів.

Продавець частки у праві спільної
часткової власності зобов'язаний
письмово повідомити інших
співвласників про намір продати свою
частку, вказавши ціну та інші умови, на
яких він її продає.

Якщо інші співвласники відмовилися від
здійснення переважного права купівлі
чи не здійснять цього права щодо
нерухомого майна протягом одного
місяця, а щодо рухомого майна-протягом
десяти днів від дня отримання ними
повідомлення, продавець має право
продати свою частку іншій особі.

У разі продажу частки у праві спільної
часткової власності з порушенням
переважного права купівлі співвласник
може пред'явити до суду позов про
переведення на нього прав та обов'язків
покупця.

Одночасно позивач зобов'язаний внести
на депозитний рахунок суду грошову
суму, яку за договором повинен сплатити
покупець.

Згідно квитанції № N16LV58217 від 30.09.2013
року на рахунок ТУ ДСА від ОСОБА_12 для
Артемівського районного суду м.
Луганська по справі № 434/72/44/13-ц
надійшла сума 123330,00 грн.

Виходячи з того, що від відповідачок
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до позивача не надходило
ніяких пропозицій про придбання
належних їм часток у квартирі, доказів,
що вартість 1/3 частки квартири
отриманої від продажу квартири ОСОБА_3
передала позивачу суду не надано, на
цей час позивач наполягає на своєму
переважному праві покупця за договором
купівлі-продажу та на переведенні на
нього прав та обов'язків покупця, він
бажає придбати належну частку
відповідачів, відповідна сума внесена
на депозит для передачі покупцеві,
проти розміру вищевказаної суми
відповідачі заперечень не надали, суд
вважає позов в межах позовних вимог та
наданих сторонами доказів підлягає
задоволенню.

На підставі ст.ст.203, 204, 205, 215, 216, 358, 361, 362
ЦК України, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_5,
приватний нотаріус ОСОБА_6 про визнання
недійсною довіреність, частково
недійсним договору купівлі-продажу
квартири, переведення права покупця за
договором купівлі-продажу, стягнення
суми, визнання права власності,
скасування реєстрації - задовольнити.

Визнати недійсною довіреність
посвідчену 08 лютого 2013 року за
реєстровим номером 22, приватним
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 від імені
ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
представництво інтересів з питань
продажу квартири.

Визнати частково недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 на
ім'я ОСОБА_4, посвідчений приватним
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 09 лютого
2013 року, в частині продажу належної
ОСОБА_1 1/3 частки даної квартири.

Перевести на ОСОБА_1 права покупця за
договором купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, посвідченого приватним
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 09 лютого
2013 року, реєстровий № 215, з ОСОБА_4 на
ОСОБА_1 в частині інших 2/3 частин цієї
квартири.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
сплачену ним вартість 2/3 частин
квартири за адресою: АДРЕСА_1. у сумі 123330
грн. шляхом видачі коштів з депозиту.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
цілому на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_1
квартиру за адресою: АДРЕСА_1 шляхом
виселення з квартири та скасувати
реєстрацію права власності на спірну
квартиру за ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подачі скарги через
Артемівський районний суд м. Луганська.

Суддя: