Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2014 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за позовом ПАТ „Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

ПАТ „Дельта Банк звернувся в Ужгородський міськрайонний суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.05.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 001-06765-220513, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит в сумі 15000 грн., під 9,99 % річних, із сплатою комісії за ведення кредитної справи в розмірі 3,49 % в місяць, строком на 48 місяців, з кінцевим терміном повернення 22.05.2017 року.

Позивачем було дотримано всіх умов договору, однак відповідачем протягом тривалого часу зобовязання взяті відповідно до умов договору не виконуються, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 22887,71 грн. та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Разом з тим, останнім в прохальній частині позову заявлено клопотання про розгляд справи у його відсутності, де також зазначено, що позов із наведених в ньому мотивів представник позивача підтримує та просить суд такий задовільнити.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений. Так як, суд не має відомостей про причину неявки відповідача, то розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, що передбачено ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 22.05.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 001-06765-220513. Відповідно до вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 15000 грн., під 9,99 % річних, із сплатою комісії за ведення кредитної справи в розмірі 3,49 % в місяць, строком на 48 місяців, з кінцевим терміном повернення 22.05.2017 року..

Позивачем всі зобовязання по договору виконано, а саме надано відповідачу суму коштів. Відповідач взяті відповідно до договору кредиту зобовязання порушив.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності із ст. 14 Цивільного кодексу України, виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актами цивільного законодавства.

Статтею 611 Цивільного Кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, серед іншого - сплата неустойки.

ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Станом на 22.07.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 22887,71 грн.

Стаття 625 Цивільного Кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Так як у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 164, 209, 212, 214, 215, 218, 226, 228 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 554, 611, 625, ЦК України, суд, -

РІШИВ:

Позов ПАТ „Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк заборгованість за Кредитним договором у розмірі 22887,71 грн. (двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят сім грн. 71 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк витрати, понесені у зв'язку зі зверненням до суду, а саме: судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2