Справа № 223/1125/13-ц
Провадження № 2/223/68/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2014 року

м.Вугледар

Вугледарський міський суд
Донецької області в складі:
головуючого - судді Жамбровського С.І.,
при секретарі Соколовій Л.М., за участю
представника відповідача Фумжи О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_2 до Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» в особі
Відокремленого підрозділу «Шахта
«Південнодонбаська №3 імені М.С.
Сургая» про відшкодування моральної
шкоди, завданої ушкодженням здоров'ю
при виконанні трудових обов'язків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою про відшкодування відповідачем
моральної шкоди, завданої пошкодженням
здоров'я при виконанні трудових
обов'язків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач понад 20 років 11 місяців
пропрацював на підприємствах
вугільної промисловості, в тому числі
ві ВП «Шахта «Південнодонбаська №3
імені М.С. Сургая» ДП «ДВЕК». При
виконанні ним трудових обов'язків,
згідно акту розслідування хронічного
професійного захворювання ВП «Шахта
«Південнодонбаська № 3» від 16.09.2013 року,
він отримав професійне
захворювання:»пневмоконіоз»:
антракосилікатоз інтерстіциальної
форми (1/1 s/s), хронічний бронхіт,
легеневу недостатність першого -
другого ступеня», внаслідок чого
висновком МСЕК від 26.09.2013року №437606,
його було визнано первісно з 40% втратою
працездатності: первісно, інвалідом
ІІІ групи. Позивач просив суд стягнути
з ВП «Шахта «Південнодонбаська №3
імені М.С. Сургая» моральну шкоду у сумі
40 000 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав письмову заяву з проханням
розглянути справу без його участі та
просив суд задовольнити позов.

В судовому засіданні представник
відповідача ДП «ДВЕК» ВП «Шахта
«Південнодонбаська №3 імені М.С.
Сургая»» Фумжи О.В., діючий на підставі
довіреності, заперечував проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що позивач знав про
шкідливі умови праці і міг змінити
місце роботи, та в зв'язку з
недоведеністю розміру моральної шкоди.

Суд, дослідивши докази, надані
сторонами в обґрунтування своїх вимог
та заперечень, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідними документами встановлено,
що позивач, працював понад 20 років
працював на підприємствах вугільної
промисловості, в тому числі ВП «Шахта
«Південнодонбаська №3 імені М.С.
Сургая»» ДП «ДВЕК» (а.с. 8-14).

Актом розслідування професійного
захворювання ВП «Шахта
«Південнодонбаська № 3» від 16.09.2013 року,
позивач отримав професійне
захворювання:»пневмоконіоз»:
антракосилікатоз інтерстіциальної
форми (1/1s/s), хронічний бронхіт, легеневу
недостатність першого ступеня»

(а.с.
15)

26.09.2013 року рішенням Медико-соціальної
експертної комісії, позивачу було
первинно встановлено стійка втрата
професійної працездатності на 40 %, та
ІІІ група інвалідності (а.с.17)

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України
передбачається відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом працівникові моральної шкоди.
Відшкодування такої шкоди провадиться
тоді, коли порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується
працівникові безпосередньо
роботодавцем за таких умов: наявності
факту порушення роботодавцем законних
прав працівника; у разі виникнення у
працівника моральних страждань, або
втрати нормальних життєвих зв'язків,
або виникнення необхідності для
працівника додаткових зусиль для
організації свого життя; за наявності
причинного зв'язку між попередніми
умовами.

Згідно з роз'ясненнями, даними в п. 13
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (зі змінами,
внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України від 25 травня 2001
року), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
за наявності порушення прав працівника
у сфері трудових відносин, зокрема
виконання робіт у небезпечних для
життя і здоров'я умовах, яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди покладається на власника або
уповноважений ним орган незалежно від
форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності.

В судовому засіданні встановлено,
що внаслідок професійного
захворювання пошкоджено здоров'я
позивача, чим завдано моральну шкоду,
яка обумовлена моральними та фізичними
стражданнями з приводу пошкодження
здоров'я, погіршення життєвих умов, що
потребує від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Викладене
є підставою для відшкодування
позивачеві моральної шкоди
відповідачем у відповідності зі ст. 237-1
КЗпП .

Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного
Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004
моральна шкода потерпілого від
нещасного випадку на виробництві чи
професійного захворювання полягає,
зокрема, у фізичному болю, фізичних та
душевних стражданнях, яких він зазнає у
зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я. Як наслідок,
моральна шкода, заподіяна умовами
виробництва, спричинює порушення таких
особистих немайнових прав, як право на
життя, право на охорону здоров'я тощо. У
випадку втрати потерпілим
працездатності він зазнає значно
більше моральної шкоди, ніж яка
заподіяна працівникові, який не
втратив професійної працездатності.

Задовольнити вимоги позивача про
стягнення з відповідача 40 000 грн. в
порядку відшкодування моральної шкоди
суд не находить можливим, оскільки така
сума є завищеною і не відповідає
глибині моральних та фізичних
страждань позивача, ступеню втрати ним
професійної працездатності та групі
інвалідності.

Тому суд, враховуючи вимоги розумності,
справедливості і домірності завданої
моральної шкоди, з огляду на важкі
довгострокові наслідки професійних
захворювань, постійний характер
негативних наслідків, обмеження
життєдіяльності, порушення та зміну
звичайного укладу життя і особистих
зв'язків, вважає за можливе та
необхідне стягнути з відповідача ДП
«ДВЕК» Державного підприємства «Шахта
«Південнодонбаська № 3» на користь
позивача 12 000 грн. в порядку
відшкодування моральної шкоди, що буде
цілком еквівалентним завданим
моральним стражданням.

Суд вважає необхідним стягнути з
відповідача судовий збір у розмірі 243
гривни 60 копійок на користь держави.

На підставі викладеного, ст.ст. 1167, 268, 1202
ЦК України та ст. ст. 173, 237-1 КЗпП
України, ст. 34 Закону "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» (зі
змінами, внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України від 25 травня 2001
року, Рішення Конституційного Суду
України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004, Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік», Законм України «Про судовий
збір» керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 15, 60, 79, 212 -
215 Цивільно-процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» в особі
Відокремленого підрозділу «Шахта
«Південнодонбаська №3 імені М.С.
Сургая» про відшкодування моральної
шкоди, завданої ушкодженням здоров'ю
при виконанні трудових обов'язків -
задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» в особі Відокремленого
підрозділу «Шахта «Південнодонбаська
№3 імені М.С. Сургая» на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразово, 12 000
грн. (дванадцять тисяч гривень 00
копійок) в порядку відшкодування
моральної шкоди, завданої ушкодженням
здоров'я при виконанні трудових
обов'язків.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» в особі Відокремленого
підрозділу «Шахта «Південнодонбаська
№3 імені М.С. Сургая» на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті
сорок три гривни 60 копійок.)

Рішення може бути оскаржене сторонами
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, до Апеляційного суду
Донецької області, через Вугледарський
міський суд. Особи які брали участь у
справі але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання рішення.

Суддя Вугледарського

міського суду
С. І .
Жамбровський