Справа № 626/3290/13-ц
Провадження № 2/626/83/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

18.02.2014 року
м. Красноград

Красноградський районний суд
Харківської області

в складі: головуючого Рибальченко
І.Г.

при секретарі Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Надія»
про визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки,-

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Надія» (далі ТОВ
«Надія») про визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки, в
якому просив визнати недійсним договір
оренди земельної ділянки №12/9 від 12.09.2011
року, укладений між ним та
відповідачем, та повернути земельну
ділянку з встановленням меж в натурі.

В обґрунтування позову зазначив,
що на підставі державного акту на право
приватної власності на землю, виданого
на підставі розпорядження голови
Красноградської районної державної
адміністрації від 30 квітня 2004 року №137,
він є власником земельної ділянки, що
розташована на території Кирилівської
сільської ради Красноградського
району Харківської області. Загальна
площа ділянки становить 4,8212 га.

12 вересня 2011 року між ним та ТОВ «Надія»
укладено договір оренди земельної
ділянки, зареєстрований 30.08.2012 року в
управлінні Держкомзему у
Красноградському районі Харківської
області за № 01083 (далі - договір
оренди).

Відповідно до договору оренди
ОСОБА_1 надає, строком на 15 років, а ТОВ
«Надія» приймає в строкове, платне
користування земельну ділянку площею
4,8212 га, яка розташована на території
Кирилівської сільської ради
Красноградського району Харківської
області. Згідно з п. 7 договору оренди
орендар сплачує орендодавцю щороку
орендну плату у грошовій формі в
розмірі 2496,05 грн., що становить 3 % від
грошової оцінки землі у вигляді
натуральної оплати та послуг. Розмір
орендної плати переглядається один раз
на рік. В 2013 році позивачу було
виплачено орендну плату 6073,74 грн., що
становить 7,3% від оціночної вартості
земельної ділянки.

Позивач зазначає, що він
погоджувався на укладення договору
оренди терміном на 5 років, але
виявилося що договір укладено на 15
років. На такий тривалий строк він не
міг укласти договір, бо є людиною
похилого віку. Має намір передати свою
частку (пай) для обробітку членам сім'ї.
Крім того, ОСОБА_2 не мав права
підписувати договір оренди, оскільки
він не перебував на посаді
Генерального директора ТОВ «Надія» 12
вересня 2014 року. Відсутність у договорі
оренди землі однієї з істотних умов,
передбачених статтею 15 Закону України
«Про оренду землі» є підставою для
визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Позивач ОСОБА_1 та його
представник у судовому засіданні
вимоги позову підтримали у повному
обсязі, просили суд його задовольнити.

Представник відповідача ТОВ
«Надія» у судовому засіданні позов
ОСОБА_1 не визнав, просив суд у його
задоволенні відмовити та надав
письмові заперечення.

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснила, що
попередній договір оренди з ТОВ
«Надія» укладався на 5 років, коли
строк його дії закінчився
підприємство надало нові договори.
Після підписання, виявилося що він
укладений на 15 років.

Допитана як свідок ОСОБА_4
пояснила, що підприємство
організовувало збори, на яких
узгодили підвищення орендної плати.
Коли роздали вже підписані договори
оренди, виявилося, що вони укладені на
15 років. Термін дії попередніх
договорів був 5 років. При обговоренні
всіх більше цікавив розмір орендної
плати , а не строк дії договору. Вона
бачила, як договір оренди підписував
ОСОБА_1

Суд, заслухавши учасників
судового розгляду, свідків, дослідивши
матеріали справи та надані докази,
вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що на підставі
Державного акту на право власності на
землю, виданого на підставі
розпорядження Красноградської
районної державної адміністрації
Харківської області від 30.04.2004 року №
137, ОСОБА_1 є власником земельної
ділянки, загальна площа якої становить
4,8212 га, розташована на території
Кирилівської сільської ради
Красноградського району Харківської
області.

12 вересня 2011 року між позивачем
та ТОВ «Надія» укладено договір оренди
земельної ділянки, зареєстрований 30
серпня 2012 року в управлінні
Держкомзему у Красноградському районі
Харківської області за №01083,
відповідно п.1 якого ОСОБА_1 надає, а ТОВ
«Надія» приймає в строкове, платне
користування земельну ділянку.
Відповідно до п.7 за користування
земельною ділянкою орендар сплачує
орендодавцю щороку орендну плату у
грошовій формі, розмір якої, з
урахуванням 3% від грошової оцінки
землі складає 2496,05 грн. В п.11
передбачений перегляд розміру
орендної плати один раз на рік. Не
заперечувалося, що в 2013 році позивачу
виплачено орендну плату в сумі 6073,74
грн., що становить 7,3% від оціночної
вартості земельної ділянки.

На підставі ст.15 Закону України
«Про оренду землі» істотними умовами
договору оренди землі є: об'єкт оренди
(кадастровий номер, місце розташування
та розмір земельної ділянки); строк дії
договору оренди; орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення
земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта
оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови
повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки; визначення сторони,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін;
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Згідно зі ст.12,14,19 Закону України
«Про оренду землі» договір оренди
землі - це угода сторін про взаємні
зобов'язання, відповідно до яких
орендодавець за плату (розмір якої,
форми платежу, терміни та порядок
внесення і перегляду, індексації
передбачуються умовами договору, які
не можуть суперечити законам України)
передає орендареві у володіння і
користування земельну ділянку для
господарського використання на
обумовлений договором строк.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону
України «Про оренду землі» відсутність
у договорі оренди землі однієї з
істотних умов, передбачених цією
статтею, а також порушення вимог статей
4-6,11,17,19 цього Закону є підставою для
відмови в державній реєстрації
договору оренди, а також для визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Частиною 2 ст.207 ЦК України
передбачено, що правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Реєстрація договору
оренди землі між ОСОБА_1 і ТОВ «Надія»
проведена 30.08.2012 року.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.210 ЦК України
договір оренди землі підлягає
державній реєстрації на підставі ч.1
ст.210, ч. 3 ст. 640 ЦК України є укладеним із
моменту його державної реєстрації.

Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч.1-3,5 та 6 ст.203 цього
Кодексу. У ч.1 ст.203 ЦК України
встановлено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 17 Закону України
«Про оренду землі» передача об'єкта
оренди орендарю здійснюється
орендодавцем в строки та на умовах, що
визначені у договорі оренди землі.
Згідно до ст.792 ч.1 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
земельної ділянки наймодавець
зобов'язується передати наймачеві
земельну ділянку на встановлений
договором строк у володіння та
користування за плату.

За змістом ч. 1, 3 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Строк може
бути визначений актами цивільного
законодавства, правочином або рішенням
суду.

Аналізуючи викладені норми чинного
законодавства, текст спірного
договору, суд вважає, що сторони дійшли
згоди про строк дії договору, оскільки
пункт 6 спірного договору містить
положення про те, що договір укладено
на 15 (п'ятнадцять) років, а тому доводи
позивача про відсутність такої
істотної умови є неаргументованими.
Будь-яких переконливих доказів того, що
договір було укладено на інший строк
або без згоди позивача в договір були
внесені зміни після його укладення
матеріали справи не містять, а тому
позов у цій частині є недоведеним.

З дослідженої копії наказу №32
від 24.06.2011 року встановлено, що ОСОБА_2 з
24.06.2011 року приступив до виконання
посадових обов'язків виконуючого
обов'язки Генерального директора ТОВ
«Надія». З 25.10.2011 року на підставі
рішення засновників ОСОБА_2 приступив
до виконання посадових обов'язків
Генерального директора ТОВ «Надія»,
згідно наказу №49 від 25.10.2011 року.

У зв'язку з наведеним, суд вважає,
що спірний договір є укладеним згідно з
вимогами закону, тому доводи позивача в
цій частині є також непереконливими.
Позивач не довів про відсутність
повноважень виконуюючого обов'язки ТОВ
«Надія» ОСОБА_2 в момент укладення
договору.

Відповідно до ч.5 ст.415 ЦК України
землекористувач зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до її цільового
призначення. Згідно Постанови КМУ від
03.03.2004 року № 220, договір оренди
земельної ділянки повинен обов'язково
передбачати умови збереження стану
оренди об'єкту, тобто заходи по охороні
земельної ділянки, переданої в оренду.
Ці заходи містяться в ст.162
Земельного кодексу України та у Законі
України «Про охорону земель» і
включають в себе систему правових,
організаційних, економічних та інших
заходів, спрямованих на раціональне
використання земель, запобігання
необґрунтованих вилучень земель с/г
призначення, захист від шкідливого
впливу, відтворення і підвищення
родючості грунтів, тощо.

В укладеному договорі оренди,
зокрема в пункті 15,вказана умова
збереження стану об'єкта оренди -
використання земельної ділянки за
цільовим призначенням з дотриманням
вимог діючого законодавства в частині
- охорона земель.

В ч.1,ч.2 ст.60 ЦПК України зазначено,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень ,
крім випадків , встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. З огляду на викладене,
суд приходить до висновку, що підстави
для задоволення позовних вимог і
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки №12/9 від 12 вересня 2011
року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ
«Надія» відсутні, оскільки позовні
вимоги є недоведені.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215,
218, Законом України «Про оренду землі»,
суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Надія» про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи , які
брали участь у справі , але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуюча