Справа №477/472/13-ц 12.02.2014 12.02.2014
Провадження №22-ц/784/502/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у суді 1 інстанції Полішко
Суддя-доповідач апеляційного суду
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 лютого 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Леванчука О.М.,

суддів: Локтіонової О.В., Тищук Н.О.,

секретар судового засідання Руднік
Є.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 18 листопада
2013 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
витребування належного йому майна,
придбаного до реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А :

14 березня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
витребування майна, придбаного до
реєстрації шлюбу.

Позивач зазначав, що з 2003 року проживав
однією сім'єю з ОСОБА_4 у належному їй
житловому будинку.

26 січня 2005 року вони зареєстрували
шлюб.

Однак, ще до реєстрації шлюбу він за
власні кошти придбав холодильник NORD
245-010 вартістю 1600 грн., телевізор PANASONIK
TC-21FS10T вартістю 1200 грн. та газову плиту
вартістю 300 грн.

Вказане майно на загальну суму 3100 грн.,
на думку позивача, належить йому
особисто і не є спільною сумісною
власністю подружжя.

Між тим, після розірвання шлюбу спірне
майно знаходиться у володінні
відповідачки і вона відмовляється
повернути його добровільно, чим
порушує його права.

Посилаючись на викладене, просив позов
задоволити в повному обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 18 листопада
2013 року позов задоволено частково.
Витребувано у ОСОБА_4 належну
позивачеві газову плиту, яка перебуває
в користуванні відповідача. У
задоволенні позовних вимог про
витребування телевізора та
холодильника відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просив рішення суду скасувати і
справу повернути на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, з'ясувавши обставини справи і
перевіривши їх доказами, колегія
суддів апеляційного суду вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково з таких підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач довів факт придбання ним
спірної газової плити до реєстрації
шлюбу, тому задоволив його вимоги в цій
частині.

Разом з тим, місцевий суд дійшов
висновку, що доводи позивача стосовно
придбання до реєстрації шлюбу іншого
спірного майна (холодильника і
телевізора) спростовані чеками, які
відповідач надала в судовому
засіданні. Тому вказане майно є
спільною сумісною власністю подружжя.
Тому, суд першої інстанції, посилаючись
на положення ст. 11 ЦПК України, відмовив
у задоволенні позову про витребування
цього майна у відповідача та не
вирішував питання про захист права в
інший спосіб, зазначивши, що ОСОБА_3
вимог про поділ спільного майна у
своєму позові не заявляв і з уточненням
або доповненням до позовної заяви
письмово не звертався.

Колегія суддів апеляційного суду не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 60, 63 СК
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя є
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування.
При цьому, дружина та чоловік мають
рівні права на володіння, користування
і розпоряджання майном, що належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно зі ст. ст. 70, 71 цього ж Кодексу, у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. Майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Неподільні
речі присуджуються одному з подружжя,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, рішенням Жовтневого
районного суду Миколаївської області
від 28 лютого 2012 року та рішенням
колегії суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області від 4 квітня 2012
року встановлено, що в період з 26 січня
2005 року та до ухвалення судового
рішення про розірвання шлюбу від 28
грудня 2010 року, сторони придбали майно,
яке є спільною сумісною власністю
подружжя.

У тому числі, 28 жовтня 2005 року за 999 грн.
був придбаний телевізор PANASONIK TC-21FS10T, а 31
серпня 2007 року сторони за 1494 грн.
придбали холодильник NORD 245-010.

Однак, зазначеними судовими рішеннями
питання про поділ цього спірного майна
не вирішувалося.

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ОСОБА_4, в якому просив
витребувати з відповідача належне йому
майно, яке складається з газової плити,
телевізора PANASONIK TC-21FS10T та холодильника
NORD 245-010.

Проте, зі змісту апеляційної скарги
вбачається, що позивач не заперечував
їх з відповідачем права спільної
сумісної власності на вказане майно та
можливості його поділу.

До того ж, у судовому засіданні суду
апеляційної інстанції ОСОБА_3 просив
поділити спірне майно, виділивши йому
холодильник, а відповідачу - телевізор.

Водночас, ОСОБА_4 погодилася із
запропонованим позивачем варіантом
поділу майна.

Вирішуючи спір в частині вимог про
витребування холодильника і
телевізора, суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, внаслідок чого
безпідставно відмовив у задоволенні
позову.

За таких обставин, оскаржуване рішення
в цій частині підлягає скасуванню на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову частково у спосіб
заявлений позивачем під час
апеляційного розгляду.

Зокрема, позивачу належить виділити
холодильник NORD 245-010, вартістю 1494 грн., а
відповідачу - телевізор PANASONIK TC-21FS10T,
вартістю 999 грн.

За відсутності підстав для
відступлення від засад рівності часток
подружжя, з позивача на користь
відповідача підлягає стягненню 495 грн.
компенсації різниці у вартості
отриманого майна, оскільки вартість
майна, яке отримає позивач перевищує
вартість майна, яке отримає відповідач.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 18 листопада
2013 року в частині вирішення вимог про
витребування холодильника та
телевізора скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
витребування майна задоволити
частково.

Розділити спільне майно подружжя,
виділивши у власність ОСОБА_3
холодильник NORD 245-010, вартістю 1494 грн.

Виділити у власність ОСОБА_4 телевізор
PANASONIK TC-21FS10T, вартістю 999грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 495
(чотириста дев'яносто п'ять) грн.
різниці у вартості отриманого майна.

В іншій частині зазначене рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий
Судді