Справа №488/425/13- ц 25.02.2014 25.02.2014 25.02.2014
Провадження №22-ц/784/632/14
Провадження № 22-ц/784/632/14
Суддя першої інстанції:
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого: Базовкіної Т.М,

суддів: Кушнірової Т.Б.,

Яворської Ж.М.

при секретарі судового засідання:
Яценко Л.В.,

за участю: представника позивачів
ОСОБА_3, відповідачки - ОСОБА_4,
представника третьої особи - Корець
Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу за апеляційними скаргами
представника ОСОБА_10, ОСОБА_6 -

ОСОБА_3 та

товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна»

на рішення Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 21 листопада 2013 року за
позовом ОСОБА_10, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмету спору - П'ята
миколаївська державна нотаріальна
контора, товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», про продовження строку для
прийняття спадщини, визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, скасування
державної реєстрації права власності
та визнання права власності на майно,

в с т а н о в и л а:

01 лютого 2013 р. ОСОБА_10, ОСОБА_6
звернулися з позовом до ОСОБА_4 третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору - П'ята
миколаївська державна нотаріальна
контора, про продовження строку для
прийняття спадщини, визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, скасування
державної реєстрації права власності
та визнання права власності на майно.

В обґрунтування своїх вимог
позивачки вказували, що 25 липня 1974 р.
між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 було укладено
шлюб, внаслідок якого дружина отримала
прізвище «ОСОБА_10». У 1994 р. подружжя
разом з дочками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку з
військовими діями у Грузії переїхали
проживати до України.

29 вересня 1995 р. за договором
купівлі-продажу подружжя придбало
квартиру АДРЕСА_1. Покупцем у
договорі було зазначено чоловіка -
ОСОБА_7

У 2002 р. позивачки повернулися
проживати до Грузії, а ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_7 помер.

24 листопада 2003 р. ОСОБА_4 отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом, згідно якого його видано на
цілу квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що вказане
свідоцтво порушує їх права, оскільки
спірна квартира є спільною власністю
подружжя ОСОБА_10, а також, що через
неповідомлення відповідачкою про
смерть ОСОБА_7 вони дізналися про таке
лише у 2012 р., а тому не мали можливості
вчасно звернутися за оформленням своїх
спадкових прав, позивачки просили
продовжити строк для прийняття
спадщини, яка відкрилася після смерті
ОСОБА_7, визнати частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане на ім'я відповідачки,
визнавши за ОСОБА_10 право власності на ?
частку спірної квартири як спільне
майно подружжя, а також за кожною з них
по 1/6 частки квартири в порядку
спадкування за законом, скасувати
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_4 на 5/6 частки спірної квартири.

Ухвалою Корабельного районного
суду м. Миколаєва від 11 липня 2013 р. до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, залучено товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП
Факторинг Україна») за клопотанням
останнього.

Рішенням Корабельного районного
суду м. Миколаєва від 21 листопада 2013 р.
позов ОСОБА_10 задоволено частково.

Постановлено визнати за ОСОБА_10
право власності на ? частку квартири
АДРЕСА_1. Визнано недійсним в частині ?
частини квартири свідоцтво про право
на спадщину за законом, видане на ім'я
ОСОБА_4

У позові ОСОБА_10 та ОСОБА_6 про
продовження строку на прийняття
спадщини, визнання права власності на
майно в порядку спадкування та
визнання у зв'язку з цим частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину в порядку спадкування за
законом, скасування державної
реєстрації права власності відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивачок вказала на помилковість
висновків суду щодо відсутності
поважних причин, необхідних для
продовження строку на прийняття
спадщини, і просила рішення суду
змінити в частині відмови у позовних
вимогах щодо продовження строку для
прийняття спадщини, визнання права
власності на майно в порядку
спадкування та визнання у зв'язку з цим
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину в порядку спадкування за
законом, скасування державної
реєстрації права власності та ухвалити
нове рішення в цій частині про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» також подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати в частині задоволених
позовних вимог та ухвалити в цій
частині нове про відмову у позові,
посилаючись на те, що рішення суду
ухвалено з порушенням вимог
матеріального та процесуального
закону, а також внаслідок невірної
оцінки доказів по справі.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представників позивачів,
третьої особи, відповідачки,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
підлягає задоволенню, а у задоволення
апеляційної скарги представника
позивачок слід відмовити, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що 25 липня 1974 р. між
ОСОБА_7 та ОСОБА_10 було укладено шлюб,
внаслідок якого дружина отримала
прізвище «ОСОБА_10». У 1994 р. подружжя
разом з дочками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку з
військовими діями у Грузії переїхали
проживати до України.

29 вересня 1995 р. за договором
купівлі-продажу подружжя придбало
квартиру АДРЕСА_1. Покупцем у
договорі було зазначено чоловіка -
ОСОБА_7

У 2002 р. позивачки повернулися
проживати до Грузії, а ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_7 помер.

24 листопада 2003 р. ОСОБА_4 отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом, згідно якого його видано на
цілу квартиру АДРЕСА_1.

Звертаючись з позовом, позивачі
вказували на порушення відповідачкою
їх прав на спірну квартиру.

Задовольняючи позов в частині
вимог ОСОБА_10 щодо права на ? частку
спірної квартири, суд вважав, що для
цього є підстави, передбачені ст. 22, 28
КпШС України.

Між тим, з таким висновком суду
погодитись не можна у зв'язку з його
передчасністю.

Як вбачається з матеріалів
справи, 24 травня 2007 р. між закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк», та
ОСОБА_4 (позичальник) укладено
кредитний договір № ML-400/154/2007, за
умовами якого відповідачка отримала у
кредит 26999 доларів США на споживачі
цілі, які зобов'язувалась повернути
частинами до 24 травня 2017 р.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 24
травня 2007 р. між закритим акціонерним
товариством «ОТП Банк» та
позичальником укладено договір
іпотеки № PCL-400/203/2007, за яким ОСОБА_4
передала в іпотеку банку квартиру
АДРЕСА_1.

26 лютого 2009 р. приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 вчинено
виконавчий напис, за яким звернуто
стягнення на вказану квартиру для
задоволення вимог іпотекодержателя за
кредитом в сумі 25127,69 доларів США.

У зв'язку з укладанням 29 червня 2010
р. між публічним акціонерним
товариством «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
товариство набуло права вимоги за
кредитним договором № ML-400/154/2007 від 24
травня 2007 р.

07 липня 2010 р. між публічним
акціонерним товариством «ОТП Банк» та
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено
договір про відступлення права вимоги,
за яким ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
набув права іпотекодержателя за
договором іпотеки від 24 травня 2007 р.
відносно спірної квартири.

На підставі даного виконавчого напису
відкрито виконавче провадження,
квартира, відносно права власності на
яку виник даний спір, передана на
реалізацію з прилюдних торгів.

Суд, вирішуючи спір, не звернув
належної уваги на вказані обставини, а
також на те, що позов до ТОВ «ОТП
«Факторинг України» не заявлявся та
притягнув останнє до участі у справі
лише як третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
тоді як рішення по даній справі
безпосередньо стосується прав та
обов'язків ТОВ «ОТП Факторинг Україна»,
яке є іпотекодержателем спірного
нерухомого майна, на яке вже звернуто
стягнення в погашення боргових
зобов'язань, які відповідачка має перед
ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Суд в порушення вимог ст. ст. 10, 33 ЦПК
України не вирішив питання про
залучення ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
в якості відповідача та фактично
вирішив спір про права та обов'язки
особи, яка не була залучена до розгляду
справи, зокрема про визнання права
власності на квартиру, майнові права на
яку є предметом іпотеки, без залучення
до розгляду справи іпотекодержателя.

Між тим, залучення вказаної особи
до участі в справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійні вимоги
щодо предмету спору, і за своїм
процесуальним становищем не є
суб'єктом матеріально-правових
відносин, не користується правами
сторін і не несе їх обов'язки, суттєво
звужує права останньої.

Апеляційний суд з урахуванням положень
ст.ст. 11, 33, ч. 1 ст. 303 ЦПК України
позбавлений можливості залучення осіб
до участі у справі в якості
відповідачів за власною ініціативою.

За такого, оскільки даний позов
заявлено не до усіх осіб, права й
інтереси яких пов'язані з даним спором,
рішення суду в силу положень ч. 3 ст. 309
ЦПК України необхідно скасувати,
ухвалити нове рішення про відмову у
позові.

З урахуванням викладених обставин та
положень закону доводи апеляційної
скарги позивачів щодо неправильності
висновків суду в частині відмови у
продовженні строку для прийняття
спадщини, визнання у зв'язку з цим
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину та визнання права
власності на частину квартири є такими,
що не заслуговують на увагу з огляду на
непред'явлення позову до одного з
належних відповідачів -
іпотекодержателя.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» задовольнити,
апеляційну скаргу ОСОБА_10, ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Корабельного районного
суду м. Миколаєва від 21 листопада 2013
року скасувати, ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_10, ОСОБА_6 до ОСОБА_4,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору -
П'ята миколаївська державна
нотаріальна контора, товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна», про продовження
строку для прийняття спадщини,
визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину за законом,
скасування державної реєстрації права
власності та визнання права власності
на майно відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: