У Х В А ЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою Херсонської міської
ради про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення апеляційного суду
Херсонської області від 01 грудня 2010
року у справі за позовом Херсонеської
міської ради, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5
про знесення самочинного будівництва
за касаційною скаргою ОСОБА_6, яка діє в
інтересах ОСОБА_5, на ухвалу
апеляційного суду Херсонської області
від 14 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2006 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до Херсонського
державного бюро технічної
інвентаризації, третя особа -
Херсонська міська рада про визнання
права власності на квартиру з
прибудовою розміром 27,7 кв.м
загальною площею 56,5 кв.м за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 07
листопада 2006 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_4 право власності на
добудову розміром 27,7 кв.м до квартири
АДРЕСА_1. Визнано право власності на
нежиле приміщення, загальною площею 56,5
кв.м, яке складається з трьох нежилих
приміщень площею 24,3; 3,3; 27,7 кв.м, туалету
1,2 кв.м, яке переобладнане з квартири
АДРЕСА_1 Зобов'язано Херсонське ДБТІ
зареєструвати дане рішення.

Ухвалою цього ж суду від 5 лютого 2007
року за заявою Херсонської міської
ради заочне рішення суду від 7
листопада 2006 року скасоване.

При новому розгляді справи у липні 2007
року Херсонська міська рада звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа
- ОСОБА_5 про знесення самочинного
будівництва.

Посилалася на те, що без відповідних
дозволів ОСОБА_4 здійснила самовільне
будівництво прибудови до квартири
АДРЕСА_1 і в подальшому продала
нежитлове приміщення ОСОБА_5, який є
власником спірної споруди на час
пред'явлення позову, Херсонська міська
рада просила зобов'язати ОСОБА_4 знести
самочинне будівництво прибудови до
квартири АДРЕСА_1 за свій рахунок
шляхом приведення частини будинку в
первісний стан.

У березні 2007 року Херсонська міська
рада звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу нежилого
приміщення загальною площею 56,5 кв.м
будинку АДРЕСА_1 укладеного 7 грудня 2006
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
посилаючись на те, що ухвалою суду від 5
лютого 2007 року скасовано рішення від 7
листопада 2006 року, яким за ОСОБА_4 було
визнано право власності на дане нежиле
приміщення.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Херсона від 28 березня 2007 року справи
за двома позовами Херсонської міської
ради та позовом ОСОБА_4 об'єднані в одне
провадження.

У червні 2007 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до Херсонської міської
ради, ОСОБА_4, ТОВ "Торгово-промислова
компанія "Інтер-Еко" про визнання права
власності на нежитлове приміщення
площею 27 кв.м по АДРЕСА_1
посилаючись на те, що на підставі
договору купівлі-продажу від 7 грудня
2006 року він є власником даного
приміщення, його право власності
зареєстроване в органах БТІ 15 грудня
2006 року, проте таке право не
визнається ТОВ "ТПК "Інтер-Еко".

Ухвалою суду від 11 червня 2007 року
справу за позовом ОСОБА_5 об'єднано в
одне провадження з двома позовами
Херсонської міської ради та позовом
ОСОБА_4

Протокольною ухвалою суду від 6
листопада 2007 року до участі у справі в
якості третьої особи залучено АТ
"Індустріально-Експортний банк".

Протокольною ухвалою суду від 19
листопада 2007 року до участі у справі в
якості третьої особи залучено ОСОБА_7

У квітні 2008 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про усунення перешкод шляхом
знесення самочинного нежитлового
приміщення квартири АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що вона є власником
квартири АДРЕСА_2 зазначеного будинку,
а збудоване ОСОБА_4 приміщення закриває
вікно її ванної кімнати.

Заочним рішенням суду від 27 січня 2009
року позов Херсонської міської ради,
ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4
та ОСОБА_5 знести самочинне будівництво
прибудови до квартири за адресою:
АДРЕСА_1 за свій рахунок шляхом
приведення частини будинку у первісний
стан.

Ухвалою суду від 19
липня 2010 року за заявою ОСОБА_5 заочне
рішення суду від 27 січня 2010 року
скасовано.

Повторним заочним рішенням суду від 16
вересня 2010 року позов Херсонської
міської ради, ОСОБА_3 задоволено.
Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знести
самочинне будівництво прибудови до
квартири за адресою: АДРЕСА_1 за свій
рахунок шляхом приведення частини
будинку у первісний стан.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 01 грудня 2010
року заочне рішення суду першої
інстанції від 16 вересня 2010 року
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову Херсонській міській раді та
ОСОБА_3 у позові.

У серпні 2013 року Херсонська міська рада
подала до апеляційного суду заяву про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення апеляційного суду
Херсонської області від 01 грудня 2010
року з підстав, передбачених
п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 14 жовтня 2013 року заяву
задоволено, рішення апеляційного суду
Херсонської області від 01 грудня 2010
року скасовано. Заочне рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 16 вересня 2010 року за
позовом Херсонської міської ради,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про знесення
самочинного будівництва залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, яка діє в
інтересах ОСОБА_5, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказану ухвалу апеляційного
суду та постановити нову ухвалу про
відмову у задоволенні заяви.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення апеляційного суду
Херсонської області від 01 грудня 2010
року та залишаючи в силі заочне рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 16 вересня 2010 року,
апеляційний суд, посилався на заочне
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 26 квітня 2013 року, яким
визнано недійсним договір
купівлі-продажу спірного нерухомого
майна від 07 грудня 2006 року,
укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, як на
нововиявлену обставину, яка має
значення для вирішення справи про
знесення самочинної будівлі, оскільки
встановлення недійсності договору
було би підставою для прийняття іншого
рішення.

З такими висновками апеляційного суду
повністю погодитись не можна, оскільки
ці висновки суперечать вимогам закону
та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у
разі істотного відхилення від проекту,
що суперечить суспільним інтересам
або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного

органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову.

Якщо проведення такої
перебудови є неможливим або особа, яка

здійснила (здійснює) будівництво,
відмовляється від її проведення, таке
нерухоме майно за рішенням суду
підлягає знесенню за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) будівництво.
Особа, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво, зобов'язана
відшкодувати витрати, пов'язані з
приведенням земельної ділянки до
попереднього стану.

Як вбачається з матеріалів справи 16
травня 2005 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_4
укладено договір купівлі-продажу жилої
однокімнатної квартири АДРЕСА_1
(а. с. 7-8).

Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області ОСОБА_4
неодноразово направлялися приписи про
необхідність оформити документи на
проведення робіт, та припинення
переобладнання житлової квартири
АДРЕСА_1 під нежиле приміщення без
перепланування квартири (а. с. 26-28).

Постановою про адміністративне
правопорушення від 19 жовтня 2006
року № 124 на ОСОБА_4 був накладений
штраф у розмірі 170 грн. за ст. 97
КпАП України за самовільне будівництво
(а. с. 29).

07 грудня 2006 року ОСОБА_5 за договором
купівлі-продажу придбав у ОСОБА_4
нежиле приміщення АДРЕСА_1 (а. с. 34).

Надалі рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 26 квітня
2013 року, яке було залишене без змін
ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 10 липня 2013 року, договір
купівлі-продажу спірного нерухомого
майна від 07 грудня 2006 року, укладений
між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, визнано недійсним
(а. с. 241-242).

При цьому апеляційний суд не звернув
уваги на, те, що у зв'язку з визнанням
недійсним договору купівлі-продажу
спірного нерухомого майна від 07 грудня
2006 року ОСОБА_9 вже не є власником цього
нежитлового приміщення та помилково
залишив в силі заочне рішення
Суворовського районного суду
м. Херсона від 16 вересня 2010 року у
частині зобов'язання ОСОБА_5 знести
самочинне будівництво прибудови до
квартири АДРЕСА_1.

За таких обставин ухвала суду
апеляційної інстанції постановлена
при неповному з'ясуванні обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи, без урахування норм
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні правовідносини,
тому підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в
інтересах ОСОБА_5, задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 14 жовтня 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко