Справа № 122/1004/14-ц
Провадження по справі 2/122/605/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим, в складі:

головуючого - судді Корогодіної О.Е.

при секретарі - Григорець В.Д.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про розірвання договору оренди
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про
визнання про визнання дійсним договору
оренди приміщення, та визнання права
використання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
розірвання договору оренди укладеного
01 жовтня 2013 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з
мотивів викладених в позовній заяві.

ОСОБА_2 вернувся з зустрічним позовом
до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про
визнання про визнання дійсним договору
оренди приміщення укладеного 01 жовтня
2013 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та
визнання права використання частини
домоволодіння АДРЕСА_1, з мотивів
викладених в позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
направила до суду клопотання про
розгляд справи в її відсутність, в
даному клопотання вимоги позову не
підтримала, зустрічний позов визнала в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
направив до суду клопотання про
розгляд справи в його відсутність та
про задоволення зустрічних позовних
вимог в повному обсязі, на задоволенні
зустрічного позову не наполягав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
направила до суду клопотання про
розгляд справи в її відсутність та про
задоволення зустрічних позовних вимог
в повному обсязі, в задоволенні
Основного позову просила відмовити.

Судовим розглядом встановлено, що 17
червня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали
шлюб. Ще до одруження ОСОБА_2 мав на
праві власності 14/224 часток
домоволодіння АДРЕСА_1, на підставі
договору дарування № 2313 від 11 вересня
2004 року. З даного договору дарування
вбачається, що 14/224 часток
домоволодіння сторони оцінювали в 10000
гривень, однак в період шлюбу сторони
ремонтували ці приміщення, разом
витрачали на ремонт спільні сімейні
кошті. Таким чином майно, належне
ОСОБА_2 істотне збільшилося у своєї
вартості внаслідок спільних трудових
та грошових затрат.

01 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
був укладений договір оренди частини
приміщення в загальному торговому
залі, площею 6 кв.м., розташованих за
адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу
України, дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою. При
укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя.

Однак позивачем ОСОБА_1 не доведено
суду, що відповідач порушив цю вимогу
закону і уклав договір оренди з ОСОБА_3
без згоди позивача, а тому в
задоволенні позову ОСОБА_1 про
розірвання договору оренди між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 від 01 жовтня 2013 року, слід
відмовити.

Домоволодіння АДРЕСА_1 після ремонту
придатний для використання з метою
ведення бізнесу, а саме розміщення в
ньому магазина, офісних приміщень та
об'єктів сфери послуг, та тому ОСОБА_2,
щоб розмістити в частині вказаного
домоволодіння комерційні об'єкти, 01
жовтня 2013 року був укладений договір
оренди з ОСОБА_3

Відповідно до ст. 55 Сімейного кодексу
України подружжя зобов'язані сумісно
піклуватись про матеріальне
забезпечення сім'ї.

Відповідно до ст. 18 СК України, позивач
за зустрічним позовом має право на
захист своїх прав и інтересів, тому він
звернувся з позовом для встановлення
правовідносин, а саме: визнання за ним
права використання частини
домоволодіння, яке знаходиться в його
власності, на свій розсуд, в інтересах
родини.

Згідно ст. 320 ЦК України ОСОБА_2, як
власник, має право розпоряджатись
належним йому майном на свій розсуд, в
тому числі і в комерційних цілях.

То, суд вважає, що зустрічний позов
ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному
обсязі.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 55,
п. 1 ч. 2 ст. 18, п. 1 ст. 18, Сімейного кодексу
України, ст. 320 ЦК України, керуючись ст.
ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати дійсним договір оренди
приміщення в будинку АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 01 жовтня
2013 року.

Визнати за ОСОБА_2 право використання
частини домоволодіння АДРЕСА_1 в
комерційних цілях: в якості магазина,
офісу, об'єкту сфери послуг.

В задоволенні позову ОСОБА_1 про
розірвання договору оренди між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 від 01 жовтня 2013 року -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Залізничний районний суд м.
Сімферополя АРК шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: