Справа № 111/4620/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

27 лютого 2014 р.

смт. Леніне

Ленінський районний суд АРК у складі:

головуючого судді Казацького В.В.

при секретарі Кадіровій Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності на 1/2
частку житлового будинку в порядку
спадкування -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Ленінського
районного суду АР Крим із позовною
заявою до відповідача про визнання
права власності на 1/2 частку житлового
будинку в порядку спадкування. Свої
вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року померла її мати спадкодавець
ОСОБА_3, після якої залишилося спадкове
майно у вигляді житлового будинку, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
Позивач є спадкоємцем 1/2 частки даного
житлового будинку за законом, бажає
прийняти спадщину, однак через
відсутність правовстановлюючих
документів на будинок нотаріус
відмовив у видачі свідоцтва про право
на спадщину. За захистом своїх прав
позивач звернулася до суду.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, була повідомлена, направила
до суду заяву про розгляд справи за її
відсутності, на позові наполягає з
наведених в ньому підстав.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, була повідомлена, направила
заяву про розгляд справи у її
відсутності, з позовом згодна.

Згідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України в зв'язку з
неявкою учасників процесу в судове
засідання фіксування технічними
засобами не проводилось.

Всебічно дослідивши матеріали справи
та оцінюючи докази по справі в їх
сукупності, суд знаходить позов
обґрунтованим з наступних підстав.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Ст. 11 ЦПК
України передбачено, що суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог та на підставі наданих сторонами
доказів.

Як вбачається з копії паспорту
позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
громадянкою України, зареєстрована за
адресою: АРК, АДРЕСА_1 (а.с. 6). Згідно
копії свідоцтва про народження ОСОБА_1
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м.
Вологда Вологодської області, її
батьками записані: ОСОБА_5 - батьком,
ОСОБА_3 - матір,ю (а.с. 4). Як вбачається з
копії витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
шлюб 30 жовтня 1976 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1
зареєстрували шлюб, після реєстрації
якого подружжю було присвоєно прізвище
«ОСОБА_1» (а.с. 5). Даний шлюб було
розірвано 26.06.1986 року, позивачу
залишено прізвище «ОСОБА_1», що
підтверджується відповідною копією
свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 76).
Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_7
та ОСОБА_1 15 листопада 1989 року
зареєстрували шлюб, після реєстрації
якого подружжю було присвоєно прізвище
«ОСОБА_1» (а.с. 76). Даний шлюб було
розірвано 18.09.1996 року, позивачу
повернуто прізвище «ОСОБА_1», що
підтверджується відповідною копією
свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 77).
Отже суд вважає встановленим, що
позивач ОСОБА_1 є дочкою померлої
ОСОБА_3, а отже є спадкоємцем померлої
за законом.

Згідно копії довідки виконкому
Останінської сільської ради та довідки
Останінської сільської ради №11/02-17 від
10.01.2014 року домоволодіння, розташоване
за адресою: АДРЕСА_2 згідно
погоспорадської книги ради, станом на
1991 рік належало ОСОБА_3 (а.с. 7, 49).
Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню
погосподарського обліку в сільських
радах народних депутатів, затверджених
ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані
погосподарських книг були звітом про
житлові будинки, що знаходяться на
праві власності громадян. З копії
технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_2, Ленінського району АР
Крим видно, що присадибний
(індивідуальний) житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами
складається з житлового будинку літ.
«А» загальною площею 47,9 кв. м, житловою
площею 33,6 кв. м, допоміжною площею 14,3 м
кв., прибудов літ. «а,е,ж», літньої кухні
літ. «Ж», сараїв літ. «Б,В,Г,Е», вбиральні
літ. «Д», огорожі літ. « 1,4,6», воріт літ. «
3», хвірток літ. « 2,5», басейну літ. «І»
(а.с. 9-13). Таким чином, судом встановлено,
що за життя померла ОСОБА_3 була
власником даного будинку, право
власності було зареєстроване згідно
вимог діючого на той момент
законодавства в погосподарській книзі
ради.

Як вбачається з довідки Останінської
сільської ради №12/02-17 від 10.01.2014 року на
день своєї смерті ОСОБА_3 була
зареєстрована та проживала за адресою:
АДРЕСА_2, одна (а.с. 48).

З копії свідоцтва про смерть (а.с. 3)
вбачається, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Останіне,
Ленінського району АРК. Як вбачається з
копії спадкової справи після смерті
ОСОБА_3 із заявами про прийняття
спадщини після її смерті звернулися
позивач ОСОБА_1 (на той час ОСОБА_1.) та
відповідач ОСОБА_2 та отримали
свідоцтво про право на спадщину за
законом на частину спадкового майна,
інших спадкоємців не має (а.с. 50-64). Як
вбачається з копії постанови
державного нотаріуса Ленінської
державної районної нотаріальної
контори АРК про відмову у вчинені
нотаріальної дії від 15.10.2013 року
нотаріус не має можливості видати
позивачу свідоцтво про право на
спадщину на житловий будинок через
відсутність правовстановлюючого
документу на будинок (а.с. 21).

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України 2003 року цей кодекс
застосовується до правовідносин, які
виникли з 1 січня 2004 року, а також до
спадщини, яка відкрилась, але не була
ніким прийнята на момент вступу його в
законну силу. Оскільки спадкодавець
ОСОБА_3 померла у 1991 році до спадщини,
яка відкрилася після її смерті,
застосовуються положення ЦК України 1963
року.

Згідно п.23 Постанови Пленуму
Верховного суду України №7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» у разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного суду України №7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» відповідачами у справах
про спадкування є спадкоємці, які
прийняли спадщину. При відсутності
інших спадкоємців за заповітом і за
законом, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Таким чином, оскільки позивач
внаслідок відсутності
правовстановлюючого документу на
житловий будинок не може отримати
свідоцтво про право на спадщину в
нотаріальній конторі, право власності
може бути визнане судом.

На підставі Постанови Пленуму
Верховного суду України №7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» та керуючись ст.ст. 3, 7,
10,130,131,179,208,209, 212-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за
законом, право власності на 1/2 частку
житлового будинку АДРЕСА_2 в порядку
спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
року матері ОСОБА_3, зокрема на 1/2 частку
житлового будинку літ. «А» загальною
площею 47,9 кв. м, житловою площею 33,6 кв. м,
допоміжною площею 14,3 м кв., прибудов
літ. «а,е,ж», літньої кухні літ. «Ж»,
сараїв літ. «Б,В,Г,Е», вбиральні літ. «Д»,
огорожі літ. « 1,4,6», воріт літ. « 3»,
хвірток літ. « 2,5», басейну літ. «І».

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії через
Ленінський районний суд АРК шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

В.В.Казацький