Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2014 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у
складі:

Головуючого судді САВЛУК
Т.В.,

при секретарі Гноілек
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду міста Києва цивільну
справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Публічне
акціонерне товариство «Кредит Європа
Банк», ОСОБА_2, Приватне підприємство
«Енерготехнік» про скасування рішення
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації українських банків від 29
березня 2011 року по справі №106/11,

в
с т а н о в и в:

29 травня 2013 року (вх.№30771) заявник
ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського
районного суду м. Києва, як
компетентного суду, з заявою про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 29 березня 2011
року по справі №106/11 за позовом ОСОБА_1
до ПАТ «Кредит Європа Банк», ПП
«Енерготехнік», ОСОБА_2 про визнання
недійсним правочинів та зустрічним
позовом ПАТ «Кредит Європа Банк» до
ОСОБА_1, ПП «Енерготехнік», ОСОБА_2 про
стягнення боргу.

Разом з заявою про скасування рішення
третейського суду, заявник ОСОБА_1
подала заяву про поновлення строку для
подачі заяви про скасування рішення
третейського суду.

На підставі ухвали Дніпровського
районного суду міста Києва від 17 червня
2013 року, яка залишена без змін судом
апеляційної інстанції, заяву ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Публічне
акціонерне товариство «Кредит Європа
Банк», ОСОБА_2, Приватне підприємство
«Енерготехнік» про скасування рішення
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації українських банків від 29
березня 2011 року по справі №106/11
залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 30 жовтня 2013
року, касаційну скаргу ОСОБА_1
задоволено. Ухвалу Дніпровського
районного суду міста Києва від 17 червня
2013 року та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 31 липня 2013 року скасовано, а
питання про поновлення процесуального
строку на оскарження рішення Постійно
діючого третейського суду при
Асоціації українських банків від 29
березня 2011 року у справі №106/11 за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Кредит Європа
Банк», ПП «Енерготехнік», ОСОБА_2 про
визнання недійсним правочинів та
зустрічним позовом ПАТ «Кредит Європа
Банк» до ОСОБА_1, ПП «Енерготехнік»,
ОСОБА_2 про стягнення боргу і розгляду
скарги направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

На підставі ухвали Дніпровського
районного суду міста Києва від 11 грудня
2013 року поновлено ОСОБА_1 строк для
звернення до суду із заявою про
скасування Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 29 березня 2011
року по справі №106/11 за позовом ОСОБА_1
до ПАТ «Кредит Європа Банк», ПП
«Енерготехнік», ОСОБА_2 про визнання
недійсним правочинів та зустрічним
позовом ПАТ «Кредит Європа Банк» до
ОСОБА_1, ПП «Енерготехнік», ОСОБА_2 про
стягнення боргу.

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому
засіданні просила заяву про скасування
рішення третейського суду
задовольнити, мотивуючи тим, 02 вересня
2008 року між ОСОБА_1 та Публічним
акціонерним товариством «Кредит
Європа Банк» укладено Договір
№00011-ЕL-46 про надання споживчого
кредиту, на момент укладення договір
діяв Закону України «Про третейські
суди» від 11 травня 2004 року, відповідно
до ст.5 якого юридичні та фізичні особи
мали право передати на розгляд
третейського суду будь-який спір, який
виникає з цивільних чи господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом. Заявник ОСОБА_1
звернулась до третейського суду з
позовом до ПАТ «Кредит Європа Банк», ПП
«Енерготехнік», ОСОБА_2 про визнання
недійсним недійсними договору про
надання споживчого кредиту, договору
іпотеки та договорі поруки, під час
розгляду справи третейським судом було
прийнято зустрічним позов ПАТ «Кредит
Європа Банк» до ОСОБА_1, ПП
«Енерготехнік», ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором. Однак, Законом України «Про
внесення змін до статі 6 Закону України
«Про третейські суди» щодо
підвідомчості справ у сфері захисту
прав споживачів третейським судам» від
03 лютого 2011 року, який набрав чинності 11
березня 2011 року, частину першу статі 6
Закону України «Про третейські суди»
доповнено пунктом 14, яким зазначено, що
третейським судам непідвідомчі справи
у спорах щодо захисту прав споживачів,
у тому числі споживачів послуг банку
(кредитної спілки), тому враховуючи
внесенні зміни до діючого
законодавства, третейський суд мав
припинити провадження у справі,
оскільки спір, який перебував на
розгляді в третейському суді за
позовом заявника ОСОБА_1 стосувався
захисту прав споживача, зважаючи на те,
що між заявником та банком було
укладено договір споживчого кредиту,
однак 29 березня 2011 року Постійно діючим
третейським судом при Асоціації
українських банків ( третейський суддя
Волошинович О.П), ухвалене рішення, яким
в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ
«Кредит Європа Банк», ПП
«Енерготехнік», ОСОБА_2 про визнання
недійсним правочинів відмовлено, а
зустрічний позов ПАТ «Кредит Європа
Банк» до ОСОБА_1, ПП «Енерготехнік»,
ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено
повністю.

Представник заінтересовані особи -
Публічне акціонерне товариство
«Кредит Європа Банк» Євченко В.Є. в
судовому засіданні заперечувала щодо
задоволення заяви про скасування
рішення третейського суду з підстав,
викладених у письмових запереченнях,
які приєднано до матеріалів справи.

Заінтересовані особи - ОСОБА_2 та
Приватне підприємство «Енерготехнік»,
в судове засідання не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялись
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили.

Заслухавши думку представника
заявника ОСОБА_3, представника
заінтересовані особи - Публічного
акціонерного товариства «Кредит
Європа Банк» Євченко В.Є., дослідивши
матеріалами справи, оглянувши в
судовому засіданні матеріали справи
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації українських банків за №106/11,
суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
третейські суди» на розгляд до
третейського суду може бути переданий
спір за наявності між сторонами
третейської угоди, яка відповідає
вимогам цього закону.

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про третейські суди» третейська угода
може бути укладена у вигляді
третейського застереження в договорі,
контракті або у вигляді окремою
письмової угоди. Третейська угода
укладається у письмовій формі.
Третейська угода вважається укладеною,
якщо вона підписана сторонами чи
укладена шляхом обміну листами,
повідомленнями по телетайпу, телеграфу
або з використанням засобів
електронного чи іншого зв'язку, що
забезпечує фіксацію такої угоди, або
шляхом направлення відзиву на позов, в
якому одна із сторін підтверджує
наявність угоди, а інша сторона проти
цього не заперечує.

Третейська угода є підставою для
передачі спору на розгляд третейського
суду, а в деяких випадках - і підставою
для створення та діяльності такого
суду. Таким чином, належність форми і
змісту третейської угоди, наявність у
ній всіх істотних умов, передбачених
законом, є первинною та обов'язковою
умовою правомірності третейського
розгляду, а відтак - і третейського
рішення.

Отже, обов'язковою умовою для розгляду
спору в третейському суді є наявність
третейської угоди між сторонами.

Судом встановлено, що 02 вересня 2008 року
між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним
товариством «Кредит Європа Банк»
укладено Договір №00011-ЕL-46 про
надання споживчого кредиту.

Відповідно до п.1.16 Договору про надання
споживчого кредиту, сторонами
передбачено, що у випадку неможливості
вирішення спору шляхом переговорів,
сторони, керуючись ст.5 Закону України
«Про третейські суди», домовляються
про те, що спір розглядається
одноособово третейським суддею
Волошиновичем Олегом Петровичем
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації українських банків, що
знаходиться за адресою: м.Київ, вул.
М.Раскової,15.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 02 вересня 2008
року між Приватним підприємством
«Енерготехнік» та Публічним
акціонерним товариством «Кредит
Європа Банк» укладено Договір іпотеки
№00011-ЕL-46/І.

Відповідно до п.6.2 Договору іпотеки,
сторонами передбачено, що у випадку
неможливості вирішення спору шляхом
переговорів, сторони, керуючись ст.5
Закону України «Про третейські суди»,
домовляються про те, що спір
розглядається одноособово третейським
суддею Волошиновичем Олегом
Петровичем Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків, що знаходиться за
адресою: м. Київ, вул. М.Раскової,15.

02 вересня 2008 року між Приватним
підприємством «Енерготехнік» та
Публічним акціонерним товариством
«Кредит Європа Банк» укладено Договір
поруки №00011-ЕL-46/П1.

Відповідно до п.7.6 Договору поруки,
сторонами передбачено, що у випадку
неможливості вирішення спору шляхом
переговорів, сторони, керуючись ст.5
Закону України «Про третейські суди»,
домовляються про те, що спір
розглядається одноособово третейським
суддею Волошиновичем Олегом
Петровичем Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків, що знаходиться за
адресою: м.Київ, вул. М.Раскової,15.

02 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та
Публічним акціонерним товариством
«Кредит Європа Банк» укладено Договір
поруки №00011-ЕL-46/П2.

Відповідно до п.7.6 Договору поруки,
сторонами передбачено, що у випадку
неможливості вирішення спору шляхом
переговорів, сторони, керуючись ст.5
Закону України «Про третейські суди»,
домовляються про те, що спір
розглядається одноособово третейським
суддею Волошиновичем Олегом
Петровичем Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків, що знаходиться за
адресою: м. Київ, вул.М.Раскової,15.

Як вбачається з матеріалів справи
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації українських банків №106/11, 26
січня 2011 року (вх.№409) ОСОБА_1 звернулась
до Постійно діючого третейського суду
при Асоціації українських банків з
позовом до ПАТ «Кредит Європа Банк»,
треті особа ПП «Енерготехнік», ОСОБА_2
про визнання недійсним право чинів.

Відповідно до предмету позову, ОСОБА_1
просила суд: «Визнати недійсним
договір №00011-ЕL-46 від 02 вересня 2008
року про надання споживчого кредиту,
укладеного між ОСОБА_1 та Публічним
акціонерним товариством «Кредит
Європа Банк».

Визнати недійсним Договір іпотеки
№00011-ЕL-46/І від 02 вересня 2008 року,
укладений між Приватним підприємством
«Енерготехнік» та Публічним
акціонерним товариством «Кредит
Європа Банк».

Визнати недійсним договір поруки
№00011-ЕL-46/П1 від 02 вересня 2008 року,
укладений між Приватним підприємством
«Енерготехнік» та Публічним
акціонерним товариством «Кредит
Європа Банк».

Визнати недійсним договір поруки
№00011-ЕL-46/П2 від 02 вересня 2008 року,
укладений між ОСОБА_2 та Публічним
акціонерним товариством «Кредит
Європа Банк».

Під час розгляду справи третейським
судом, прийнято до спільного розгляду
з первісним позовом ОСОБА_1 до ПАТ
«Кредит Європа Банк», треті особа ПП
«Енерготехнік», ОСОБА_2 про визнання
недійсним правочинів зустрічну
позовну заяву ПАТ «Кредит Європа Банк»
до ОСОБА_1, ПП «Енерготехнік», ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Одним із способів реалізації права
кожного будь-якими не забороненими
законом засобами захищати свої права і
свободи від порушень і протиправних
посягань у сфері цивільних та
господарських правовідносин є
звернення до третейського суду.

Третейський суд це недержавний
незалежний орган, що утворюється за
угодою або відповідним рішенням
заінтересованих фізичних та (або)
юридичних осіб у порядку,
встановленому цим Законом, для
вирішення спорів, що виникають із
цивільних та господарських
правовідносин.

Порядок утворення та діяльності
третейських судів в Україні, а також
вимоги щодо третейського розгляду з
метою захисту майнових і немайнових
прав та охоронюваних законом інтересів
фізичних та юридичних осіб встановлені
Законом України „Про третейські суди".

Третейський розгляд спорів сторін у
сфері цивільних правовідносин це вид
недержавної юрисдикційної діяльності
і не є здійсненням правосуддя.

Відповідно до чинного законодавства
підвідомчий суду загальної юрисдикції
спір у сфері цивільних і господарських
правовідносин може бути передано його
сторонами на вирішення третейського
суду, крім випадків, встановлених
законом, зокрема статтею 6 Закону
України "Про третейські суди".

29 березня 2011 року Постійно діючим
третейським судом при Асоціації
українських банків у справі №106/1 (
третейський суддя Волошинович О.П),
ухвалене рішення, яким в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ПАТ «Кредит Європа
Банк», ПП «Енерготехнік», ОСОБА_2 про
визнання недійсним правочинів
відмовлено. Зустрічний позов ПАТ
«Кредит Європа Банк» до ОСОБА_1, ПП
«Енерготехнік», ОСОБА_2 про стягнення
боргу задоволено повністю. Присуджено
стягнути солідарно з ОСОБА_1, ПП
«Енерготехнік», ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Кредит Європа Банк» 1 454 127 грн.38 коп.

Відповідно до положень ст.51 Закону
України «Про третейські суди»
передбачено, що рішення третейського
суду може бути оскаржене сторонами,
третіми особами, а також особами, які не
брали участь у справі, в разі якщо
третейський суд вирішив питання про їх
права і обов'язки, у випадках,
передбачених цим Законом, до
компетентного суду відповідно до
встановлених законом підвідомчості та
підсудності справ.

Підстави для скасування рішення
третейського суду визначені у статті
ст.389-5 Цивільного процесуального
кодексу України, якою передбачено, що
рішення третейського суду може бути
скасовано лише у випадках,
передбачених цією статтею. Рішення
третейського суду може бути скасовано,
зокрема, у разі якщо справа, в якій
прийнято рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону (п. 1 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК
України).

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про третейські суди»
третейські суди в порядку,
передбаченому цим Законом, можуть
розглядати будь-які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин, за
винятком справ у спорах щодо захисту
прав споживачів, у тому числі
споживачів послуг банку (кредитної
спілки).

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України
«Про захист прав споживачів»
споживачем є фізична особа, яка
придбаває, замовляє, використовує, або
має намір придбати чи замовити
продукцію для особистих потреб,
безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язку найманого
працівника.

Як роз'яснено у пунктах 1 та 6 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
квітня 1996 року за №5 «Про практику
розгляду цивільних справ за позовами
про захист прав споживачів»,
споживачем, права якого захищаються на
підставі Закону, є лише громадянин
(фізична особа), котрий придбає,
замовляє, використовує або має намір
придбати чи замовити товари (роботи,
послуги) для власних побутових потреб.

Тобто, виходячи з позиції Верховного
Суду України, позовна заява про захист
прав споживача подається саме
споживачем, у разі порушення його прав,
передбачених ст.ст. 4-15 Закону України
«Про захист прав споживачів».

Рішенням Конституційного Суду України
від 10 листопада 2011 року по справі
№1-26/2011, підтверджено, що саме споживач
має звертатися до суду як під час
укладення кредитного договору, так і
під час виконання договору. На час
виникнення спірних правовідносин (дата
укладення договору про надання
споживчого кредиту від 02 вересня 2008
року) Закон України "Про третейські
суди" не містив заборони на укладення
третейської угоди.

Разом з тим, Банк відповідно до Закону
України «Про захист прав споживачів»
не є споживачем, а звернення ПАТ
«Кредит Європа Банк» до третейського
суду з позовом про стягнення
заборгованості внаслідок неналежного
виконання ОСОБА_1 (Позичальником), ПП
«Енерготехніка» (Поручителем) та
ОСОБА_2 (поручителем) договірних
зобов'язань за кредитним договором,
пов'язане з виникненням між сторонами
спору цивільно-правових відносин, які
регулюються нормами цивільного
законодавства України, та на які не
розповсюджується дія Закону України
«Про захист прав споживачів».

В свою чергу, ОСОБА_1 скорилась своїм
правом звернутись до третейського суду
з позовом до ПАТ «Кредит Європа Банк» з
вимогою визнати недійсними: договір
№00011-ЕL-46 від 02 вересня 2008 року про
надання споживчого кредиту; Договір
іпотеки №00011-ЕL-46/І від 02 вересня
2008 року; Договір поруки №00011-ЕL-46/П1
від 02 вересня 2008 року; Договір поруки
№00011-ЕL-46/П2 від 02 вересня 2008 року,
посилаючись, як на підставі
недійсності оспорюванних правочинів
на положення Цивільного кодексу
України, Законів України: «Про
заставу», «Про іпотеку», «Про
національний банк України», «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності», «Про банки
та банківську діяльність» та інші
нормативно-правові акти, які регулюють
систему валютного регулювання і
валютного контролю.

Враховуючи суб'єктний склад сторін та
характер спірних правовідносин, що
були предметом розгляду у Постійно
діючому третейському суді при
Асоціації українських банків за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Кредит Європа
Банк», ПП «Енерготехнік», ОСОБА_2 про
визнання недійсним право чинів та
зустрічним позовом ПАТ «Кредит Європа
Банк» до ОСОБА_1, ПП «Енерготехнік»,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, тому відсутні
підстави для застосування до даних
відносин положень п.14 ст.6 Закону
України « Про третейські суди».

Таким чином, рішення суду не суперечить
і нині діючому положенню ст. 6 Закону
України «Про третейські суди», що
набрало чинності після укладення
сторонами кредитного договору, яким
передбачено, що третейський суд не може
розглядати справ у спорах щодо захисту
прав споживачів, в тому числі
споживачів послуг банку (кредитної
спілки). Таке положення Закону не
обмежує сторони у праві передати на
розгляд третейського суду інші види
спорів, які витікають з кредитного
договору і не пов'язані з захистом прав
споживачів.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що заява ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Публічне
акціонерне товариство «Кредит Європа
Банк», ОСОБА_2, Приватне підприємство
«Енерготехнік» про скасування рішення
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації українських банків від 29
березня 2011 року по справі №106/11 є
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню в повному обсязі,
оскільки рішенням третейського суду
були вирішенні питання, які не виходили
за межі третейської угоди, підстав для
скасування рішення третейського суду,
у зв'язку з порушенням правил
підвідомчості, заявником ОСОБА_1 не
доведено, інших підстав для скасування
рішення третейського суду, судом не
встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 5, 6, 51, 55, 57 Закону України „Про
третейські суди", ст.1 Закону України
«Про захист прав споживачів», ст.ст.389-4,
389-5, 389-6 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Публічне
акціонерне товариство «Кредит Європа
Банк», ОСОБА_2, Приватне підприємство
«Енерготехнік» про скасування рішення
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації українських банків від 29
березня 2011 року по справі №106/11.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
міста Києва, яка подається через
Дніпровський районний суд мста Києва,
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення ухвали
суду , можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

С у д д я