Дата документу 28.01.2014
Провадження № 2/334/721/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року Ленінський районний
суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Франчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Житлово-будівельного
кооперативу-258 «Перетворювач-2», Третя
особа: Друга Запорізька Державна
нотаріальна контора про виділ частки з
спільної сумісної власності, визнання
права власності в порядку спадкування
за законом,

в с т а
н о в и в :

Позивачі звернулися до Ленінського
районного суду м. Запоріжжя з позовом
в якому зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_4, яка разом з ОСОБА_1
перебувала у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_4 була членом ЖБК-258
«Перетворювач-2», на підставі Рішення
виконавчого комітету Запорізької
міської ради народних депутатів, вона
отримала право на зайняття 3-х
кімнатної квартири АДРЕСА_1. В 1992 року
ОСОБА_4 повністю внесла пайовий внесок
за зазначену квартиру в сумі 9339
гривень. Після сплати паю ОСОБА_4
свідоцтво про право власності не
отримувала.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина на у вигляді 3-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги спадкування
є ОСОБА_1 - чоловік та син - ОСОБА_2.

У встановлений законом строк позивачі
звернулися до Другої Запорізької
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом. 23.11.2013 року державний
нотаріусом видано постанову про
відмову у вчинення нотаріальних дій,
оскільки спадкоємцями не наданий
правовстановлюючий документ на
спадкову квартиру.

Згідно довідки ОП ЗМБТІ № 16681 від 01.11.2011
року, право власності на квартиру
АДРЕСА_1, не зареєстровано.

В зв'язку з вищевказаним позивачі
просять суд виділити ОСОБА_1 частку з
спільної сумісної власності, визнавши
за ним право особистої приватної
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті дружини - ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнати за
ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину
квартири АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
матері - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1, наполягаючи на
вимогах викладених в заяві, довів усі
викладені обставини, просив суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Пояснивши суду, що відсутність
свідоцтва про право на спадщину,
позбавляє позивачів можливості у
встановленому законом порядку
оформити право власності на спадкове
майно та вільно розпоряджатися
спадковим майном.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, але надав суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності, проти позовних вимог не
заперечував.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення учасників
процесу а також дослідивши надані
матеріали, суд вважає позов
обгрунованим, заснованим на Законі, а
тому підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів може бути
визнання права.

Відповідно зі ст. 10 та ст. 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін, і сторони у справі мають рівні
права щодо надання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Так, ст. 131 ЦПК України передбачає, що
сторони зобов'язані подати свої докази
чи повідомити про них суд до або під
час попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.
Докази, подані з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї
статті, не приймаються, якщо сторона не
доведе, що докази подано несвоєчасно з
поважних причин.

Згідно ст.. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно з вимогами ст.. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297
ЦК України, спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

У судовому засіданні встановлено та
доведено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про смерть (а.с.5).

За час життя ОСОБА_4 та ОСОБА_1
перебували у зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
(а.с.6).

ОСОБА_4 була членом ЖБК-258
«Перетворювач-2», на підставі Рішення
виконавчого комітету Запорізької
міської ради народних депутатів, вона
отримала право на зайняття 3-х
кімнатної квартири АДРЕСА_1. В 1992 року
ОСОБА_4 повністю внесла пайовий внесок
за зазначену квартиру в сумі 9339
гривень. Після сплати паю ОСОБА_4
свідоцтво про право власності не
отримувала.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Частина 3 ст. 384 ЦК України передбачає,
що у разі викупу квартири член
житлово-комунального кооперативу стає
її власником.

Відповідно до роз'яснень Постанови
пленуму Верховного Суду України від
18.09.1987 року № 9 «Про практику
застосування судами законодавства про
житлово-будівельні кооперативи», член
ЖБК, який вніс повністю свій пайовий
внесок за квартиру, надану йому в
користування, набуває права власності
на квартиру і вправі розпоряджатися
нею на свій розсуд, продавати,
заповідати, обмінювати, в тому числі і
на інше жиле приміщення у будинку
державного або громадського житлового
фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок,
що належить громадянину на праві
власності і вчиняти відносно неї інші
угоди, що не заборонені законом.

Пункт 8 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30.05.2008 року «про
судову практику у справах про
спадкування» передбачає, що у разі
смерті члена житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного кооперативу, який
повністю вніс пайовий внесок, то до
складу спадщини включається
відповідно квартира, дача, гараж,
садовий будинок, інші будівлі та
споруди.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина на у вигляді 3-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги спадкування
є ОСОБА_1 - чоловік та син - ОСОБА_2.

У встановлений законом строк позивачі
звернулися до Другої Запорізької
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом. 23.11.2013 року державний
нотаріусом видано постанову про
відмову у вчинення нотаріальних дій,
оскільки спадкоємцями не наданий
правовстановлюючий документ на
спадкову квартиру.

Згідно довідки ОП ЗМБТІ № 16681 від 01.11.2011
року, право власності на квартиру
АДРЕСА_1, не зареєстровано (а.с.17).

Відповідно до ст.. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

У відповідності зі ст.. 22 КпШС та ст.. 60
Сімейного кодексу України майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. У зв'язку
з тим, що пай за кооперативну квартиру
був сплачений у період шлюбу, позивачу
ОСОБА_1 належить 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1, як частка в майні яке є
спільною сумісною власністю подружжя.

Таким чином, проаналізував у
сукупності докази, надані позивачами в
обґрунтування своїх позовних вимог,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги законні, обґрунтовані тому
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК
України, ст.ст. 370, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258,
1261, 1268, 1296 , 1297 ЦК України, суд -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Житлово-будівельного кооперативу-258
«Перетворювач-2», Третя особа: Друга
Запорізька Державна нотаріальна
контора про виділ частки з спільної
сумісної власності, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 частку з спільної
сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_1, право особистої
приватної власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
дружини - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
матері - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Н.Ю.Козлова