АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4719/14 Головуючий 1 інстанції: Ольховський Є.Б.
Категорія: право власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2014 року

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк Укргазбанк до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Приватний нотаріус Харкіського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ АБ Укргазбанк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просило в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 20 від 26.12.2007 року позичальника ОСОБА_4 звернути стягнення на квартиру № 48, що розташована у літ. В-5 будинку № 31 по вул. Тимурівців в м. Харкові, яка належить на праві власності відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, з початковою ціною продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів у розмірі 90 % від вартості предмета іпотеки, визначеної субєктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2014 року позов ПАТ АБ Укргазбанк задоволено.

В рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 20 від 26.12.2007 року позичальника ОСОБА_4 у загальному розмірі 3 664 801,99 доларів США та 23 800 945,13 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 48, що розташована у літ. В-5 будинку № 31 по вул. Тимуравців в м. Харкові, яка належить на праві власності ОСОБА_3, з початковою ціною продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів у розмірі 90 % від вартості предмета іпотеки, визначеної субєктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ Укргазбанк 114 грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити ПАТ АБ Укргазбанк у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що на час придбання нею спірної квартири, квартира в іпотеці не перебувала. Це визнав ПАТ АБ Укргазбанк у позові, заявляючи, що згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2009 року, яке набрало чинності, договір іпотеки № 16/9-Б, укладений 09.06.2008 року визнаний недійсним, запис про іпотеку виключений з реєстру іпотек.

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_4 має заборгованість за кредитним договором. Зобовязання за кредитним договором забезпечено договором іпотеки, згідно з яким в іпотеку передано спірну квартиру, на яку може бути звернено стягнення.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Відповідно до ст. 33 Закону України Про іпотеку, яка передбачає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Довід апеляційної скарги стосовно того, що відповідач придбав квартиру за договором купівлі-продпажу у той час коли договір іпотеки за рішенням суду було визнання недійсним, а тому не повинен нести відповідальність як іпотекодавець, судовою колегією не приймається, оскільки у ст..23 вищенаведеного Закону зазначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Судове рішення, на яке посилається відповідач, яким було визнано договір іпотеки недійсним і під час дії якого відповідач купила спірну квартиру, рішенням апеляційного суду Харківської області від 04.04.2012 року скасовано, а у такому разі існує становище, яке існувало до ухвалення скасованого рішення.

Що стосується доводу відносно того, що спірна квартира не могла бути предметом іпотеки, то по-перше питання щодо визнання недійсним договору іпотеки в частині спірної квартири відповідачем не ставилося, а по-друге в іпотеку було передано будинок багатоквартирний будинок №31 літ.В-5, в якому знаходиться спірна квартира №48, яка на даний час належить відповідачу.

Стосовно доводу апеляційної скарги про застосування Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті то цей Закон не підлягає застосування до вказаних правовідносин, виходячи з наступного.

Згідно з договором іпотеки, укладеним між Банком ОСОБА_4І і ОСОБА_5 в іпотеку було передано багатоквартирний будинок загальною площею 6422,9 кв. м., жилою площе. 2856 кв.м. Квартири вказаного будинку у подальшому були предметами договорів купівлі-продажу, тобто відсутні підстави вважати, що майно виступає як забезпечення зобовязання за споживчим кредитом, а згідно п. 1 вказаного Закону він застосовується саме у разі забезпечення іпотекою споживчого кредиту.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії