Провадження №2/761/1042/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

20 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Савицького О.А.

при секретарі
Савенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
розірвання договору та стягнення
грошової суми сплаченої за товар,
штрафних санкцій, процентів за
користування чужими грошовими коштами,
та відшкодування моральної шкоди
заподіяної внаслідок порушення прав
споживача,

встановив:

07.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом в якому просив розірвати
Договір постачання укладений з ФОП
ОСОБА_2 та стягнути з останнього
грошову суму сплачену за товар, штрафні
санкції, проценти за користування
чужими грошовими коштами. Крім того,
позивач вважає, що оскільки
відповідачем порушено його права як
споживача, останній має відшкодувати
йому моральну шкоду в розмірі 10000 грн.
Також позивач просить покласти на
відповідача в якості судових витрат
оплату позивачем послуг адвоката у
сумі 4000 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
19 грудня 2009 року, між ним та
відповідачем був укладений Договір
постачання № 1-19.12/4 від 19.12.2009 р. згідно
п. 1.1. якого відповідач зобов'язувався
поставити та передати у власність
позивача товар, а позивач
зобов'язувався прийняти та оплатити
товар на умовах, визначених цим
Договором і Додатком до нього.
Відповідно до Додатку №1 до цього
Договору відповідач зобов'язався
поставити позивачу домашній кінотеатр
бренду Bang&Olufsen для задоволення його
особистих потреб.

Позивач зазначає, що свої зобов'язання
він виконав повністю і наперед, що
підтверджується п. 2.4. ст. 2 вказаного
Договору з урахуванням доповнень
внесених Додатковою угодою № 1 від
19.12.2009 р. Однак у встановлені Договором
строки Товар відповідач не поставив.

У зв'язку із вказаними обставинами,
позивач просить розірвати Договір
постачання № 1-19.12/4 від 19.12.2009 р. та
стягнути з відповідача 100% сплаченої
попередньої оплати у розмірі 246630 грн., а
також стягнути штрафні санкції, а саме
пеню у розмірі 483394,80 грн. та штраф у
розмірі 24663 грн., передбачені умовами
Договору. Крім того позивач просить
стягнути на його користь 3% річних від
сплаченої ним суми за період
невиконання зобов'язання відповідачем
з 02.03.2011р. по 05.11.2013р. в розмірі 19865,55 грн.,
на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, та 10000
грн. на відшкодування моральної шкоди,
завданої йому у зв'язку із порушенням
відповідачем його прав споживача,
відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав
споживачів».

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив
задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду не
повідомив. З урахуванням викладеного,
суд, за погодженням представника
позивача, на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК
України постановив ухвалу про
проведення заочного розгляду справи у
відсутність відповідача, на підставі
наявних доказів.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши та оцінивши письмові докази
зібрані в справі у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом
встановлено, що 19 грудня 2009 р. між
позивачем та відповідачем був
укладений Договір постачання № 1-19.12/4
від 19.12.2009р. (далі - Договір) відповідно
до положень якого відповідач
зобов'язувався до 15 лютого 2010р.
поставити та передати у власність
позивача для задоволення особистих
потреб останнього Товар - домашній
кінотеатр бренду Bang&Olufsen, а позивач
зобов'язувався прийняти та оплатити
Товар на умовах, обумовлених Договором
і Додатком №1 до цього Договору. (п.п.
1.1.,1.2. ст.. 1, п.3.1.1., п.3.2.2., ст. 3 Договору).

Відповідно до Додатку №1 до вказаного
Договору відповідач зобов'язався
поставити наступний Товар: телевізор
BeoVision 7-55 incl Blu-ray (2 шт.), пульт Beo 4 (2 шт.),
настінний крипіж Fixed wall bracket for TV - close (2
шт.), аксистема BeoLab 7-6 (2 шт.), мережевий
кабель Cable BL7 packade and PL (2 шт.), настінний
крипіж Wall bracket BeoLab 7-1/7-2/7-6 (2 шт.),
підставка Bracket, single pipe BeoLab 7-1/7-6 (2 шт.),
модуль DVB-HD module BV7-55 (1 шт.).

Як видно з п.2.4. ст. 2 Договору з
урахуванням доповнень внесених
Додатковою угодою № 1 від 19.12.2009 р.
позивач свої зобов'язання виконав
повністю і наперед оплатив всю ціну
Товару у розмірі 246630 грн.

Однак, у встановлені Договором строк,
до 01.03.2011р., Товар відповідач не
поставив.

У відповідності до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
1)…розірвання договору;
…4)відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно ч.1 статті 10 ЗУ «Про захист прав
споживачів» споживач має право
відмовитися від договору про виконання
робіт (надання послуг) і вимагати
відшкодування збитків, якщо виконавець
своєчасно не приступив до виконання
зобов'язань за договором або виконує
роботу так повільно, що закінчити її у
визначений строк стає неможливим;

За таких обставин, враховуючи, що судом
не встановлено порушення взятих на
себе зобов'язань за Договором з боку
позивача, натомість судом встановлено
ухилення від виконання зобов'язань за
Договором з боку відповідача, суд
вважає за необхідне розірвати Договір
постачання № 1-19.12/4 від 19.12.2009 р.
укладений між сторонами, та на підставі
ч.2 ст. 653 ЦК України, яка передбачає, що
у разі розірвання договору
зобов'язання сторін припиняються,
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
сплачену суму ціни Товару у розмірі 246630
грн.

Крім того, ч.1 ст. 548 ЦК України
встановлено, що виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом, а відповідно до
ч.1 ст. 546 Кодексу забезпеченням є:
неустойка (штраф, пеня), порука,
гарантія, застава, притримання,
завдаток.

Відповідно, що Додаткової угоди № 1 від
19.12.2009р. Договір було доповнено пунктом
7.2. в якому сторони передбачили, що у
випадку порушення строку постачання
Товару, вказаного у п. 3.1.2. цього
Договору Продавець (відповідач)
сплачує Покупцю (позивачу) пеню у
розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята
відсотка) від загальної вартості
Товару, яка визначена у Додатку №1 до
цього Договору за кожен день
прострочки постачання. У разі
прострочки постачання Товару на строк
більше 3 місяців, тобто з 15.05.2010р.,
Продавець сплачує Покупцю пеню у
розмірі 0,2% (нуль цілих дві десятих
відсотка) від загальної вартості
Товару, яка визначена у Додатку №1 до
цього Договору за кожен день
прострочки постачання.

Також, цією Додатковою угодою Сторони
доповнили Договір п. 7.3. в якому
встановили, що у випадку порушення
строку постачання Товару, вказаного у
п. 3.1.2. цього Договору Продавець
(відповідач) сплачує Покупцю (Позивачу)
штраф у розмірі 10% (десять відсотків)
від загальної вартості Товару, яка
визначена у Додатку №1 до цього
Договору.

Отже, законодавцем визначено, що
забезпечення виконання зобов'язання
встановлюється в першу чергу Договором
або безпосередньо може бути
встановлено законом.

Відповідно до умов Договору з
урахуванням п. 8.4. ст. 8 викладеного в
Додатковій угоді № 1 від 19.12.2009 р.,
відповідач повинен був виконати взяті
на себе зобов'язання в строк не пізніше
01.03.2011 року. Також Договором
передбачена відповідальність
відповідача за порушення строків
постачання товару та його передачі
позивачу.

Враховуючи, що строк виконання
зобов'язань відповідачем закінчився
01.03.2011 року, і на даний час відповідач не
виконав взяті на себе зобов'язання, суд
вважає, що вимоги позивача щодо
стягнення на його користь пені за час
прострочки виконання зобов'язання з
02.03.2011 року по 05.11.13 підлягають
частковому задоволенню з урахуванням
скороченої позовної давності в один
рік встановленої ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Отже, з урахуванням того, що у зв'язку з
відмовою позивача від договору
внаслідок тривалого невиконання
позивачем зобов'язань щодо поставки
товару та відповідним обов'язком
відповідача повернути позивачу всю
суму передоплати у розмірі 246630 грн.,
період прострочки виконання
зобов'язання за який суд вважає за
можливе задовольнити позовні вимоги
становить з 06.11.2012 року по 05.11.2013 року та
складає 180039,9 грн. (246 630,00 грн. х 0,2% х 365
дні), яка підлягає до стягнення.

Також суд задовольняє позовні вимоги
щодо стягнення штрафу у сумі 24663,00 грн.,
що передбачено п.7.3 ст.7 Договору
укладеному сторонами.

Крім того, оскільки судом встановлено
порушення грошового зобов'язання
відповідача перед позивачем, суд,
відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України,
вважає, що підлягає до стягнення на
користь позивачів 3% річних, за період
заявлений в позові з 02.03.2011 року по
05.11.2013 року, у розмірі 19865,55 грн. (246630 Х 3% :
365 Х 980).

Поряд з тим, суд не знаходить законних
підстав для стягнення на користь
позивачів 10000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, оскільки з аналізу
норм ст.ст. 1, 4 Закону України «Про
захист прав споживачів» та ст. 711 ЦК
України, вбачається, що таке
відшкодування можливе тільки у випадку
заподіяної небезпечною для життя і
здоров'я людей продукцією, а
позивачами не надано суду доказів на
підтвердження небезпечності для
здоров'я придбаного ними товару.

Крім того, згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України
з відповідача на користь позивача
підлягають до стягнення судові
витрати, пропорційно до задоволених
позовних вимог, а саме 594,3 грн. витрат на
виклик відповідача через засоби
масової інформації, та 1218грн. (1218 грн. Х
40% Х 2,5 год.) витрат сплачених за надання
правової допомоги, розрахованих
виходячи з часу, протягом якого
представник позивача представляв його
інтереси у судових засіданнях, а саме:
22.01.2014 року, за період з 10-00 год. до 10-35
год., 20.02.2014 року з 11-00 год. до 12- 58 год.,
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати 1218 грн. та частки в 40%
за кожну годину представництва, як
передбачено Законом України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах».

Отже всього з відповідача на користь
позивача підлягає до стягнення 473010,75
грн. (246630 + 180039, 9 + 24663 + 19865,55 + 1218 + 594,3) та на
користь держави підлягає до стягнення
судовий збір в розмірі 3441 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 212 - 215, 223, 224, 294 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про
розірвання договору та стягнення
грошової суми, штрафних санкцій та
процентів за користування чужими
грошовими коштами, а також
відшкодування моральної шкоди,
задовольнити частково.

Розірвати Договір постачання №1-19.12/4
від 19 грудня 2009 року укладений між
ОСОБА_1 і Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 473010 грн.
(чотириста сімдесят три тисячі десять)
грн. 75 коп.

В іншій частині позов задоволенню не
підлягає.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на користь держави судовий збір
в розмірі 3441 (три тисячі чотириста
сорок одну) грн..

Рішення може бути переглянуте судом за
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення, а також рішення може бути
оскаржене позивачем до Апеляційного
суду м. Києва шляхом подачі апеляційної
скарги через Шевченківський районний
суд м. Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після перегляду справи апеляційним
судом, або після закінчення строків для
подання апеляційної скарги та заяви
про перегляд заочного рішення.

Суддя: