АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/861/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Березюк В.В. Доповідач - Дерев'янко
О.Г. Категорія 5
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі :

головуючого - Дерев'янка О.Г.,

суддів - Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

по апеляційній скарзі ОСОБА_2

на рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 13 листопада 2013 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на
автомобіль, -

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2013 року ОСОБА_2
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу автомобіля та визнання
права власності на автомобіль, ЗАЗ TF 699Р
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року
випуску, посилаючись на те, що між нею
та відповідачем 27.04.2011 року в усній
формі укладено договір купівлі-продажу
автомобіля, при цьому відповідач
написав їй розписку про отримання від
неї 40 000,00 грн., а її бать отримав
довіреність на розпорядження
автомобілем строком на 30 років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько помер. 30.08.2013
року відповідач подав заяву про
скасування довіреності та відмовився
переоформити автомобіль на неї, тому
позивачка просить суд задовольнити
позов.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 13 листопада 2013 року ОСОБА_2
у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
вказує на те, що рішення постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому просить
його скасувати, постановити нове
рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши матеріалі справи та
апеляційної скарги у межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

За правилами ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його прав,
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння.

Способи захисту права власності
передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК
України.

Судом першої інстанції встановлено, що
автомобіль НОМЕР_2, 2007 року випуску,
момент розгляду справи належить на
праві власності та зареєстрований за
ОСОБА_3.(а.с.8)

07 квітня 2011 року приватним нотаріусом
була посвідчена довіреність ОСОБА_3,
якою він уповноважив ОСОБА_4
розпоряджатися від його імені (продати,
обміняти, передавати в оренду, позику,
заставляти в забезпечення його власних
зобов'язань, а також при здійсненні
повноважень за цією довіреністю
керувати) належним йому на підставі
свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3,
виданого РЕВ 6-го МВ ДАІ УМВС України в
Дніпропетровській області, 02 жовтня 2007
року, транспортним засобом марки - ЗАЗ TF
699Р реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року
випуску. (а.с. 13).

Відповідно до ст.244 ЦК України на
підставі довіреності здійснюється
представництво. Довіреністю є
письмовий документ, що видається
однією особою іншій особі для
представництва перед третіми особами.

Згідно зі ст.ст.238, 244 ЦК України
довіреність не є правовим оформленням
переходу права власності.

Видачу довіреності без укладення
договору купівлі-продажу не можна
вважати договором, що укладений
відповідно до закону та допускає
перехід права власності на автомобіль.

Підстави набуття права власності на
майно чітко визначені цивільним
законодавством.

Згідно з ст.. 34 Закону України «Про
дорожній рух» державна реєстрація
транспортних засобів здійснюється у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до п.п.2, 7, 8 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілі,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 7
вересня 1998 року №1388 (далі - Правила
державної реєстрації та обліку
автомобілів) передбачено порядок
набуття права власності на
транспортний засіб з обов'язковою
реєстрацією власником придбаного
транспортного засобу на підставі
документів, що підтверджують право
власності.

Відповідно до п.7 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів
власники транспортних засобів -
юридичні та фізичні особи або їх
представники зобов'язані
зареєструвати їх протягом 10 діб після
придбання або митного оформлення, чи
тимчасового ввезення на територію
України, або виникнення обставин, що є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Відповідно до п.8 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів
реєстрація транспортних засобів
здійснюється на підставі заяви
власника і документів, що посвідчують
його особу, правомірність придбання
транспортного засобу, відповідність
конструкції транспортного засобу
встановленим вимогам безпеки
дорожнього руху, а також вимогам, які є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Відповідно до п.10 Правил реєстрації та
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів то мотоколясок (далі
Правил), затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 1388 від
07.09.1998 року, реєстрація транспортних
засобів, конфіскованих або право
власності на які встановлено за
рішенням суду, провадиться на підставі
відповідного рішення суду із
зазначенням марки, моделі, номерів
кузова (рами) транспортного засобу, а
також реєстраційних документів,
зокрема свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу або технічного
паспорта в разі їх наявності з
відміткою підрозділу ДАІ про зняття
транспортного засобу з обліку.

Спірний автомобіль не був знятий з
обліку в органах ДАІ та був
зареєстрований за ОСОБА_3 Сторони не
вжили заходів щодо переоформлення
автомобіля у порядку, визначеному
Привалами державної реєстрації та
обліку автомобілів, а тому суд першої
інстанції обгрунтовано відмовив у
задоволенні позову.

Таки чином, посилання ОСОБА_2 як на
підставу набуття права власності на
автомобіль на доручення від 07 квітня 2011
року є безпідставними, оскільки
суперечить вищезазначеним вимогам
закону, тому такі доводи апелянта
прийняти не можна.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи і давши їм
правову оцінку, суд постановив рішення,
що відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Перевіривши справу в межах доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до висновку про
обґрунтованість висновків суду та
безпідставності приведених в
апеляційній скарзі доводів.

Керуючись ст.ст.209,218, 307, 308-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 13 листопада 2013 року
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набуває законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: