Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

16 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 1)

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, пояснив, що з 22 вересня 2007 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, під час шлюбу народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2013 року шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу, за домовленістю між подружжям, дитина залишились проживати разом з позивачем, перебуває на її утриманні, однак домовленості про надання матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, між сторонами не досягнуто, позивач самостійно несе витрати на утримання дитини, врегулювати питання про сплату аліментів на утримання дитини в досудовому порядку відповідач не погоджується, тому позивач вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Крім того, просить врахувати, що позивач офіційно працевлаштована, та її доходів не вистачає для належного утримання дитини, враховуючи вік та потреби дитини, в той же час відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнав частково, з підстав, викладених у запереченнях на позов, які приєднано до матеріалів справи, підтвердив, що дійсно з 22 вересня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано на підставі рішення суду від 28 листопада 2013 року, під час шлюбу у сторін народилась дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З моменту припинення сімейно-шлюбних відносин, дитина залишилась проживати разом з матір'ю, разом з тим позивач ОСОБА_1, з невідомих для відповідача причин, чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, однак відповідач намагається надавати необхідну матеріальну допомогу на утримання дитини, придбаває для дитини необхідні речі та має намір в подальшому надавати матеріальну допомогу на її утримання. Представник відповідача наголосив, що відповідач ОСОБА_2 не відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, погоджується сплачувати на користь позивача аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно, просив при вирішенні питання про визначення розміру аліментів, врахувати, що у відповідача перебувають на утриманні непрацездатні батьки, а тому відповідач не має доходів, які давали б можливість сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем.

Заслухавши пояснення представника позивача - ОСОБА_4, представника відповідача - ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками дитини записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві 25 вересня 2008 року, (актовий запис №2976). (а.с. 4)

Як з'ясовано судом, підтверджується поясненнями представника позивача та представника відповідача, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2007 року, на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2013 року шлюб між ними розірвано, під час шлюбу народилась дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після припинення сімейно-шлюбних відносин дитина залишилась проживати разом з матір'ю.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що малолітня дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2, батько дитини, є особою працездатного віку, працює на посаді водія в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Баннерман Волд Клас Фарм Україна», середньомісячна заробітна плата відповідача складає 1550,00 грн., доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини.

За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як зазначено у п.п. 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності.

З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи положення ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік" де встановлено з 01 грудня 2013 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 1032,00 грн., а дітей віком від 6 до 18 років - 1286,00 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, та вимог ст. 181 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню частково, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В порядку п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243, 60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, ст.ст.1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працює водієм в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Баннерман Волд Клас Фарм Україна», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 грудня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працює водієм в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Баннерман Волд Клас Фарм Україна», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

С у д д я