ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської М.Є.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом кредитної спілки
«Аккорд» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, інфляційний втрат та
трьох процентів річних за касаційною
скаргою кредитної спілки «Аккорд» на
заочне рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 березня 2013 року та ухвалу
апеляційного Київської області від 20
серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року кредитна спілка
«Аккорд» (далі - КС «Аккорд») звернулася
до суду із указаним позовом,
посилаючись на те, що 23 травня 2007 року
між сторонами було укладено договір,
згідно якого ОСОБА_3 було
надано кредит в розмірі 3 тис. грн. зі
строком погашення до 23 травня 2008 року,
однак відповідач належним чином не
виконує взяті на себе зобов'язання щодо
своєчасного повернення позики.

Заочним рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 березня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Київської області від 20 серпня 2013 року,
в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі КС «Аккорд»
просить скасувати судові рішення,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що позивачем пропущено
встановлений законом строк позовної
давності на звернення до суду із
указаним позовом, так як предметом
спору є споживчий кредит то строк
давності застосовується судом без
відповідної заяви відповідача.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Судами установлено, що 23 травня 2007 року
між КС «Аккорд» та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
кредитна спілка надала, а ОСОБА_3
отримала кредит у розмірі 3
тис. грн. на придбання будівельних
матеріалів.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору у відповідача
утворилась заборгованість у розмірі 7
204 грн. 60 коп.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст.
267 ЦК України).

ЦК України не передбачає заборони
пред'явлення окремих вимог у зв'язку з
пропущенням позовної давності.

Пунктом 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч. 11 ст. 11
зазначеного Закону стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямований на те,
що встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони споживчого кредиту
(правова позиція висловлена в
постанові Верховного Суду України від
20 листопада 2013 року
№ 6-126цс13, яка в силу ст. 360-7 є
обов'язковою для судів.

Разом з тим при вирішенні спору в
судовому порядку застосуванню
підлягає ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Заява про застосування позовної
давності ОСОБА_3 подана не була,
оскільки розгляд справи було проведено
у заочному порядку у відсутності
відповідача.

Таким чином, висновок судів про відмову
у задоволенні позову у зв'язку із
застосуванням позовної давності
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі щодо вимог про повернення
споживчого кредиту та без з'ясування
причин пропущення позовної давності є
передчасним.

Оскільки суди на вищевикладені
обставини уваги не звернули, у
порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України
не врахували норми матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини, не встановили
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, згідно ч.
2 ст. 338 ЦПК України ухвалені по справі
рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу кредитної спілки
«Аккорд» задовольнити частково.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 березня 2013 року та ухвалу
апеляційного Київської області від 20
серпня 2013 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:Б.І.
Гулько С.Ф. Хопта М.Є. Червинська В.А.
Черненко