Справа № 433/96/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014 року, Троїцький районний суд
Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі - Яковлєвій В.А.,

представника позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Троїцьке цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Покровської сільської рада Троїцького
району Луганської області про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н ОВ И В :

До Троїцького районного суду
Луганської області з позовом
звернулася ОСОБА_2 до Покровської
сільської рада Троїцького району
Луганської області про визнання права
власності на спадкове майно, в
обґрунтування якого зазначено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки
ОСОБА_3, після смерті якого залишилося
спадкове майно у вигляді земельної
частки (паю) розміром 12,40 в умовних
кадастрових гектарах, яка розташована
на території Покровської сільської
ради Троїцького району Луганської
області, право власності на яку
посвідчується сертифікатом на право на
земельну частку (пай) серії НОМЕР_3.
Заповіту померлим складено не було,
позивачка на даний час є єдиною
спадкоємицею майна померлої.
Відповідний правовстановлюючий
документ на спадкове майно було
втрачено, у зв'язку з чим у позивачки на
даний час відсутні належні підстави
для оформлення спадщини у
нотаріальному порядку. Таким чином,
позивачка просить суд визнати за нею
право власності на вищезазначене
спадкове майно у вигляді вказаної
земельної частки (паю).

Позивачка та її представник у судове
засідання не з'явилися, представник
позивачки просив задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі та розглянути
справу без його участі та участі його
довірителя.

Покровська сільська рада Троїцького
району Луганської області у судове
засідання свого представника не
направила, від голови сільської ради до
суду надійшла заява, згідно якої
останній просить розглянути вказану
справу без участі представника
сільської ради, проти задоволення
позовних вимог не заперечує.

Суд, вивчивши та проаналізувавши
надані до суду докази, встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_2 ОСОБА_3 є чоловіком позивачці
(а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося
спадкове майно у вигляді земельної
частки (паю), яка розташована на
території Покровської сільської ради
Троїцького району Луганської області,
право власності на яку посвідчується
сертифікатом на право на земельну
частку (пай) серії НОМЕР_3 (а.с.5).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування»

«Спадкові відносини регулюються
Цивільним кодексом України, Законами
України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII
«Про нотаріат», від 23 червня 2005 року №
2709-IV «Про міжнародне приватне право»,
іншими законами, а також прийнятими
відповідно до них підзаконними
нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються
правилами Цивільного кодексу України,
якщо спадщина відкрилася не раніше 01
січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української PCP, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом. У разі коли спадщина, яка
відкрилася до набрання чинності
Цивільного кодексу України і строк на
її прийняття не закінчився до 01 січня
2004 року, спадкові відносини
регулюються цим Кодексом».

Враховуючи спірні правовідносини, суд
приходить до висновку, що у даному
випадку відповідні юридичні факти
виникли як під час дії Цивільного
кодексу Української PCP, так і після
набрання чинності Цивільним кодексом
України, у зв'язку з чим суд при
постановленні рішення керується
відповідними нормами вказаних
нормативних актів, які діяли під час
виникнення певних спірних
правовідносин.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування
здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкування за законом має місце, коли
воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при
спадкуванні за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого. До
числа спадкоємців першої черги
належить також дитина померлого, яка
народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є
спадкоємцями за законом, якщо на час
відкриття спадщини немає в живих того з
їх батьків, хто був би спадкоємцем.

Оскільки позивачка є дружиною
померлого, то на момент відкриття
спадщини мала право на успадкування
вищезазначеного майна відповідно до
положень ст. 529 ЦК УРСР як єдина
спадкоємиця майна померлого за законом
першої черги.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням їх цільового
призначення.

Відповідно до ст. 131 ЗК України,
громадяни та юридичні особи України, а
також територіальні громади та держава
мають право набувати у власність
земельні ділянки на підставі міни,
ренти, дарування, успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків ( спадщини )
від фізичної особи, яка померла (
спадкодавця ), до інших осіб (
спадкоємців ).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

З оглядом на вищезазначене, вивчивши
надані докази, враховуючи те, що
позивачка є єдиною спадкоємицею майна
померлого за законом першої черги,
оскільки спадкодавець на підставі
наданих доказів є власником
зазначеного спадкового майна, судом
вбачаються усі законні підстави згідно
норм діючого законодавства, за яких
позивачка має право на дане спадкове
майна, але із-за незалежних від неї
вищевикладених обставин не може
скористатися таким правом у
нотаріальному порядку, у зв'язку з чим
суд, з метою захисту порушеного
майнового права позивачки, вважає за
необхідне задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі.

На підставі вищезазначеного, п.1
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», ст.ст. 328, 1216, 1218,1223,1225, 1268
ЦК України, ст.ст. 529, 549, 553 Цивільного
кодексу Української PCP ЦК України ст. 81
ч. 1 п. «г», 131 ЗК України, керуючись ст.ст.
10,11,60,212-215 ЦПК України, -

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити у
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну частку (пай) розміром 12,40 в
умовних кадастрових гектарах, яка
розташована на території Покровської
сільської ради Троїцького району
Луганської області, право власності на
яку посвідчується сертифікатом на
право на земельну частку (пай) серії
НОМЕР_3, виданим на ім'я ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Рішення суду
набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя