Справа
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

22.01.2014
Чорноморський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:
головуючого судді
Дядіченко С.В.

при секретарі
Олевській А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ
громадянства, міграції і реєстрації
Чорноморського районного відділу ГУ
МВС України в АР Крим про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 пред'явив позов до
ОСОБА_2, т/о Відділ громадянства,
міграції і реєстрації Чорноморського
районного відділу ГУ МВС України в АР
Крим про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим,
що йому на підставі договору купівлі -
продажу належить житловий будинок,
який розташований по АДРЕСА_1. До
теперішнього часу у будинку
зареєстрована, але не проживає з
березня 2012 року відповідачка, яка
відмовляється знятися з реєстрації і
укласти договір найму. Позивач
вимушений сплачувати за відповідачку
комунальні послуги. У зв'язку з тим, що
відповідачка не проживає у будинку з
березня 2012 року, позивач просить на
підставі ст.ст.71-72 ЖК України визнати її
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1

Позивач та його представник у
судовому засіданні позов підтримали у
повному обсязі, позивач надав
вищевикладені пояснення, крім того
зазначив, що відповідачка є його
колишньою дружиною, з якою він сім
років тому розірвав шлюб. У теперішній
час вона перебуває в цивільному шлюбі з
іншим чоловіком, проживає по АДРЕСА_2. У
будинку позивача відповідачка не
проживає з листопада 2006 року, але
залишила там свої речі. Відповідачка
має ключі від будинку, він їй ніяких
перешкод для проживання не чинить.
Ніяких спроб вселитися відповідачка не
робила. У 2012 році він звертався до суду
з аналогічними вимогами, але його позов
був залишений без задоволення. Факт не
проживання відповідачки
підтверджується актом та поясненнями
свідків.

Відповідачка та її представник
у судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, відповідачка надала
пояснення, що сторони перебували в
офіційно зареєстрованому шлюбі з 1989
року протягом 17 років. Від шлюбу мають
сина, якому вже виповнилося 22 роки. У
теперішній час син уїхав на роботу.
Вона неодноразово робила спроби
вселитися, але позивач чинить їй
перешкоди. Позивач змінив замки, не
надає їй ключі. Позивач притягувався до
адміністративної відповідальності за
насильство у сім'ї. Відповідачка
зверталася до міліції на дії позивача з
приводу перешкод, які позивач їй чинить
для вселення. Також відповідачка
зверталася до суду з позовними
вимогами про вселення. Рішенням
Чорноморського районного суду від
22.05.2013 року її позовні вимоги про
усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням та про вселення були
задоволені. За допомогою державної
виконавчої служби вона вселилася у
будинок 15.01.2014 року. Договір найму
позивач не запропоновував їй укладати.
Крім того, відповідачка та її
представник вважали, що не можна до
правовідносин застосовувати норми
ст.ст.71-72 ЖК України, оскільки позивач є
власником житла та у цьому випадку
повинні бути застосовані норми ст.405 ЦК
України. Просили у задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі, оскільки відповідачка не
проживала у будинку з поважних причин,
що підтверджується рішеннями судів.

Представник третій особи - Відділу
громадянства, міграції і реєстрації
Чорноморського районного відділу ГУ
МВС України в АР Крим - у судове
засідання не з'явився, про розгляд
справи сповіщався належним чином, про
причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність представника
третій особи, оскільки він належним
чином був сповіщений про розгляд
справи.

Свідок ОСОБА_3 у судовому
засіданні надала пояснення, що вона є
сестра позивача. Один раз на місяць
вона відвідує брата у Чорноморському.
Їй добре відомо зі слів брата про те, що
він не чинить перешкоди відповідачці у
проживанні в будинку. Відповідачка без
поважних причин не проживає за місцем
реєстрації приблизно чотири роки. Вона
проживає з іншим чоловіком. Між
сторонами завжди були конфлікти з
перших днів сумісного проживання.

Свідок ОСОБА_4 у судовому
засіданні надав пояснення, що він
працює з позивачем з 2008 року. Він часто
заходив до позивача у будинок.
Приблизно з 2010 року, тобто останніх три
роки, він жодного разу не бачив
відповідачку у будинку. Вона там не
проживає.

Свідок ОСОБА_5 у судовому
засіданні надала аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_6 у судовому
засіданні надала пояснення, що вона
підтримує дружні стосунки з
відповідачкою. Їй добре відомо про те,
що між сторонами постійно тривають
конфлікти. Відповідачка не може
проживати у будинку. Коли вона два рази
приходила до неї у гості, позивач
поводив себе неадекватно, кидався на
неї, починав бійку. У 2013 році вона разом
з відповідачкою приїжджала на АДРЕСА_1.
Відповідачка не змогла попасти до
будинку, оскільки ключі, які були у неї
до двері, не підішли, тобто позивач
змінив замки. Також позивач конфліктує
і з сумісним сином сторін.

Заслухавши сторони, їх
представників, допитавши свідків,
вивчивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що у задоволенні позову
необхідно відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що
позивачеві на підставі договору
купівлі - продажу належить житловий
будинок, який розташований по АДРЕСА_1,
що підтверджується вищезазначеним
договором від 19.08.1988 року (а.с.5). У
зазначеному домоволодінні з 22.02.2007 року
зареєстрована відповідачка по справі -
колішня дружина позивача, що
підтверджується адресною довідкою та
домовою книгою (а.с.6,9). Відповідачка не
проживала у будинку з березня 2012 року,
що підтверджується актом дослідження
від 02.12.2013 року та визнається сторонами
(а.с.4). Рішенням Чорноморського
районного суду від 16.01.2012 року у
задоволенні позовних вимог позивача до
відповідачки про визнання особи такою,
що втратила право користування житлом
і виселенні відмовлено (а.с.24). Заочним
рішенням Чорноморського районного
суду від 22.05.2013 року позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
у користуванні жилим приміщенням та
про вселення були задоволені (а.с.7).

Згідно до ч.2 ст. 64 ЖК України - до
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, вони мають
такі ж права і обов'язки, як наймач та
члени його сім'ї.

Відповідно до ст.156 ЖК України -
до членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Згідно до ст. 405 ЦК України - члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України N 2 від 12.04.85
«Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України» із змінами
від 10.03.89 року, від 25.12.92 року, від 25.05.98
року - у справах про визнання наймача
або члена його сім'ї таким, що втратив
право користування жилим приміщенням
(ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності суд може продовжити
пропущений строк.

Як встановлено судом при
розгляді справи, відповідачка є
колишній член сім'ї позивача. Вона не
проживала у будинку з поважних причин у
зв'язку з тим, що позивач перешкоджав їй
проживати за місцем реєстрації. Ці
факти були встановлені рішеннями
Чорноморського районного суду від
16.01.2012 року та від 22.05.2013 року. У
теперішній час рішення щодо вселення
відповідачки у будинок 15.01.2014 року було
виконане, що підтверджується листом
ВДВС і визнається сторонами (а.с.15).

Таким чином, суд вважає, що
відповідачка не проживала у будинку з
поважних причин, у зв'язку з чим у
задоволенні позову необхідно
відмовити.

На підставі викладеного та
керуючись ст.71-72 ЖК України, 405 ЦК
України, ст.10,11,60,169,209,212,214,215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа

Відділ громадянства, міграції і
реєстрації Чорноморського районного
відділу ГУ МВС України в АР Крим про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду АРК через Чорноморський районний
суд АРК шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги в порядку,
передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України.

Суддя
Дядіченко С.В.