Справа № 283/2434/14-ц
Провадження №2/283/704/2014
У Х В А Л А

18 серпня 2014 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Міхненко С.Д. , розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна в натурі та визнати ОСОБА_2 такою , що втратила право користування житловим будинок ,-

ВСТАНОВИВ :

Заява не відповідає вимогам статті 119 ЦПК України, зокрема позовна заява не оплачена судовим збором в повному розмірі , не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так відповідно до Закону України « Про судовий збір » за подання до суду позовної заяви , що містить вимоги майнового та немайнового характеру ставка судового збору сплачується за вимогами майнового та немайнового характеру. Таким чином недоплачена сума судового збору становить 243,60 грн.

Позивачем заявлено вимогу про визнання квартири № 2 в житловому будинку № 7 по вул. Жуковського м. Малина спільною сумісною власністю подружжя , однак до матеріалів позовної заяви додана копія договору купівлі продажу від 01 березня 2006 року, відповідно до якого ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 набув даний будинок у власність, тому позивач є співвласником будинку і визнання судом будинку спільною сумісною власністю не потрібно та є зайвим.

Заявляючи вимогу про розподілу майна в натурі і виділення позивачеві у власність квартири № 2 в житловому будинку № 7 по вул. Жуковського, а відповідачеві решту будинків, позивачем не враховані вимоги ст..328 ЦК України в якій зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд не вправі вирішувати в судовому засіданні питання щодо передачі обєктів нерухомого майна сторонам по справі. Дані питання вирішуються шляхом укладення відповідних правочинів.

Суд вправі лише провести поділ спільного майна подружжя або вирішити вимоги про виділення частки у даному майні.

Заявляючи вимоги про визнання відповідача такою , що втратила правок користування житловим приміщенням з підстав передбачених ч.2 ст.405 ЦК України позивачем не враховано, що відповідно до даної статті , член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Однак як видно з наданих матеріалів ОСОБА_2 є співвласником спірного житлового будинку.

Відповідності до вимог статті 321 ЦК України , право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При таких недоліках заява не може бути прийнята до провадження , а тому її слід залишити без руху і надати позивачу термін для виправлення недоліків.

Враховуючи викладене , керуючись ст. 121 ЦПК України ,-

УХВАЛИВ :

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна в натурі та визнати ОСОБА_2 такою , що втратила право користування житловим будинок без руху та надати строк для виправлення недоліків , який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3