Справа
Провадження № 2/521/690/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого судді - Коблової О.Д.,

при секретарі - Москальовій Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Моторного (транспортного) страхового
бюро України до ОСОБА_1 про
відшкодування в порядку регресу
витрат, пов'язаних з регламентною
виплатою, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.
Одеси звернулось Моторне (транспортне)
страхове бюро України із позовом до
ОСОБА_1 про відшкодування в порядку
регресу витрат, пов'язаних з
регламентною виплатою, зазначаючи, що 30
березня 2010 року в м. Одесі по вул.
Гайдара, з вини ОСОБА_1, яка керувала
автомобілем «Тойота», державний
номерний знак НОМЕР_1, була скоєна
дорожньо-транспортна пригода.

Вина відповідача у скоєні
вищевказаного ДТП підтверджується
постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 26 травня 2010 року. В
результаті зазначеного ДТП, був
пошкоджений автомобіль «Мітцубісі»,
державний номерний знак НОМЕР_2, який на
момент ДТП належав ОСОБА_3 Оскільки
зазначена шкода особисто відповідачем
не була відшкодована потерпілому,
останній звернувся до ПАТ «Страхова
компанія» «Інгосстрах» із заявою про
виплату страхового відшкодування, в
порядку статті 41 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». На виконання своїх
зобов'язань відповідно до полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВС /1153005 терміном дії з 10.12.2009
р. до 09.12.2010 р., позивач виплатив ОСОБА_3
страхове відшкодування в розмірі 12877
(дванадцять тисяч вісімсот сімдесят
сім) гривень, у зв'язку з чим, позивач
просить стягнути зазначену суму в
порядку регресу, витрати понесені
позивачем для встановлення розміру
збитку та збору документів по справі в
розмірі 200 (двісті) гривень.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача витрати пов'язані зі
сплатою судового збору в розмірі 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок та витрати на правову допомогу
в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився. Але від нього до
суду була подана заява, згідно якої він
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить суд розглянути
справу у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася. Про час та місце слухання
справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, про що
свідчать заяви, які надійшли з
канцелярії суду, відповідно до яких
відповідач просить суд перенести
слухання справи, призначені на 29.01.2014 р.
та на 26.02.2014 р.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України, суд
розглядає справи протягом розумного
строку, але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України,
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

На підставі висловленого суд вважає
причини неявки відповідача в судові
засідання з неповажних причин та
розцінює це, як неповагу до суду та
зловживання останнього своїми
процесуальними правами.

У зв'язку з неявкою всіх осіб, які
беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
надавши оцінку поданим доказам, вважає,
що позовна заява підлягає задоволенню
в повному обсязі.

30 березня 2010 року в м. Одесі по вул.
Гайдара, з вини ОСОБА_1, яка керувала
автомобілем «Тойота», державний
номерний знак НОМЕР_1, була скоєна
дорожньо-транспортна пригода.

Вина відповідача у скоєні
вищевказаного ДТП підтверджується
постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 26 травня 2010 року. В
результаті зазначеного ДТП, був
пошкоджений автомобіль «Мітцубісі»,
державний номерний знак НОМЕР_2, який на
момент ДТП належав ОСОБА_3 Оскільки
зазначена шкода особисто відповідачем
не була відшкодована потерпілому,
останній звернувся до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України із заявою про виплату
страхового відшкодування, в порядку
статті 41 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». На виконання своїх
зобов'язань відповідно до полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВС /1153005 терміном дії з 10.12.2009
р. до 09.12.2010 р., позивач виплатив ОСОБА_3
страхове відшкодування в розмірі 12877
(дванадцять тисяч вісімсот сімдесят
сім) гривень.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
постанова по справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову, з питань, чи мали місце ці
дії та чи вчинені вони цією з особою.
Таким чином, вина відповідача у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди є
преюдиціальним фактом, та не підлягає
доказуванню.

Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода
відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме - шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Оскільки джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів, то
відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Таким чином, згідно чинного
законодавства України, відповідач, як
особа винна в нанесенні шкоди,
зобов'язаний був, відшкодувати
матеріальні збитки, нанесенні власнику
автомобіля «Мітцубісі», державний
номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_3

З метою визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля «Мітцубісі»,
державний номерний знак НОМЕР_2 в
результаті його пошкодження при ДТП
ОСОБА_3 звернувся до експерта СПД
«ОСОБА_4», Відповідно до Звіту № 0403 від
26.04.2010 р. про оцінку автомобіля
«Мітцубісі», державний номерний знак
НОМЕР_2, матеріальний збиток, завданий
власнику автомобіля «Мітцубісі»,
державний номерний знак НОМЕР_2,
складає: 15452 (п'ятнадцять тисяч
чотириста п'ятдесят дві) гривні 40
копійок..

На виконання своїх зобов'язань до
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВС /1153005, позивач виплатив
ОСОБА_3 страхове відшкодування в
розмірі 12877 (дванадцять тисяч вісімсот
сімдесят сім) гривень.

Страхове відшкодування сплачено 27.08.2010
р., що підтверджується платіжним
дорученням № 3545 від 27.08.2010 р.

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст. 27 Закону України „Про
страхування" передбачено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Оскільки джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів, то
відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України "особа, яка
відшкодувала шкоду, заподіяну з вини
іншого, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи в розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом",
враховуючи вищевикладене, до Позивача
перейшло право вимоги, яке
страхувальник має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Ця ж позиція дістала своє відображення
і у судовій практиці. Так, в абзаці 2 п.8
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 27 березня 1992 року N 6 "Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди" вказано, що з винної особи за
регресною вимогою стягується сума
майнових витрат, понесених на
виконання зобов'язання по
відшкодуванню шкоди, а якщо законом
встановлено межі відшкодування або
межі відповідальності винної особи, то
з неї витрати стягуються в цих межах.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Отже, відповідно до чинного
законодавства України, реалізація
страховиком права регресної вимоги
можлива лише тільки після виплати
страхового відшкодування
страхувальнику або потерпілому.

Страхове відшкодування сплачено 27.08.2010
р., що підтверджується платіжним
дорученням № 3545 від 27.08.2010 р.

Наведене є доказом того, що позивач
Моторне (транспортне) страхове бюро
України, страховик за Договором
страхування наземного транспорту №
OD42AU00000013 від 01.03.2007 р., в повному обсязі
виконало свої зобов'язання, та отримав
право вимоги до відповідача.

Дослідивши вимоги позивача в частині
присудження судових витрат на правову
допомогу, суд встановив наступне.

Відповідно до розділу IV ст. 8 підпункту
8.1.4 Контракту про надання правової
допомоги за № 80 від 19.12.2012 року вартість
послуг за надання правової допомоги
визначається на ступним чином, а саме:
2000 гривень - у справі, в якій розмір
витрат, що понесені Замовником у
зв'язку з проведенням регламентної
виплати, чи ціна позову становить 10000
гривень і більше.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги,
однак частина друга зазначеної статті,
встановлює, що граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Аналізуючи положення статті 1 Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» правова допомога складається
з наступних дій: надання правової
допомоги, у судовому засіданні;
вчинення окремих процесуальних дій
поза судовим засіданням; ознайомлення
з матеріалами справи.

Суд, на підставі висловленого та
керуючись принципами справедливості,
розумності та добросовісності, вважає
за доцільне стягнути з відповідача
суму витрат пов'язаних з оплатою
правової допомоги в розмірі 2000 (дві
тисячі) гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. До судових витрат
згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться
судовий збір та витрати, пов'язані з
розглядом справи, зокрема, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення;
витрати на правову допомогу; витрати
сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду; витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст. 22
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про відшкодування в
порядку регресу витрат, пов'язаних з
регламентною виплатою - задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України відшкодування збитків в
розмірі 12877 (дванадцять тисяч вісімсот
сімдесят сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України витрати понесені для
встановлення розміру збитку та збору
документів по справі в розмірі 200
(двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України витрати на правову допомогу в
розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України витрати пов'язані зі сплатою
судового збору в розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ О. Д.
Коблова