КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/8680/13-ц
Провадження № 2/552/216/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Коломієць А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовною заявою
ПОКВПТГ « Полтавтеплоенерго» до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги
з теплопостачання,-

В С Т А Н О В И В:

12.12.2013 року позивач звернувся до
суду із позовом про стягнення з
відповідача боргу за надані ним
послуги з теплопостачання та гарячого
водопостачання за період з 01.11.2005 року
по 01.11.2013 року у квартиру АДРЕСА_1.
Посилались на те, що відповідач
належним чином не виконував покладені
на нього зобов»язання з приводу оплати
наданих позивачем послуг, має
заборгованість за надані послуги за
період з 1 листопада 2005 року по 1
листопада 2013 року у розмірі 543.57 грн.
Вказана сума заборгованості з
урахуванням розміру суми інфляції та
3-х відсотків річних становить 595.07 грн.,
яку просили стягнути з відповідача , а
також стягнути витрати по справі.

28.01.2014 року позивач зменшив позовні
вимоги, з тих же підстав, що зазначені в
позовній заяві, просив стягнути з
відповідача на їхню користь
заборгованість за надані послуги з
теплопостачання у розмірі 378.21 грн., яка
з урахуванням інфляції 18.07 грн. та 3-х
відсотків річних 31.15 грн. становить
427.43 грн.

У судовому засіданні
представники позивача підтримали
позовні вимоги, просили їх
задовольнити та стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість за надані послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання з 1 листопада 2005 року по
1 листопада 2013 року з урахуванням
розміру інфляції та 3-х відсотків
річних у розмірі 427.43 грн. і витрати по
справі. Посилались на те, що відповідач
хоч і зареєстрований у квартирі з 28
серпня 2010 року, однак до реєстрації у
квартирі ходив у гості до
квартиронаймача з 2008 року ,
користувався їхніми послугами, а тому
повинен сплатити увесь борг, що
нарахований за вказаний у позовній
заяві період. Також посилались на те, що
відповідач є спадкоємцем померлої
ОСОБА_2 та повинен сплатити борг за
послуги з теплопостачання, як
спадкоємець.

Відповідач та його представник
визнали позовні вимоги частково,
тільки в частині боргу, який утворився
з 1 вересня 2010 року по 1 листопада 2013
року та який становить 33.40 грн.
Посилались на те, що відповідач ОСОБА_1,
зареєстрований у спірній квартирі
тільки з 28 серпня 2010 року. Відповідач
хоч і перебував з основним
квартиронаймачем, ОСОБА_2 у
зареєстрованому шлюбі, однак у
квартирі не проживав та не був
зареєстрований, бо проти цього
заперечував син ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який
був зареєстрований та проживав у
квартирі. Після смерті сина, у 2006 році,
відповідач був зареєстрований у
квартирі 04.11.2008 року, однак оскільки в
квартирі був зареєстрований онук
ОСОБА_2 - ОСОБА_4, а відповідача
зареєстрували без згоди представника
неповнолітнього онука, його реєстрацію
скасували через 4 дні після її
здійснення, та він не міг проживати у
спірній квартирі, бо з 2006 року по 2009
року спірна квартира була предметом
спору у суді.

У грудні 2009 року було ухвалене
рішення суду, яким були змінені
договори найму на спірну квартиру і
тільки після набрання чинності цим
рішення, він у серпні 2010 року, міг
поселитись у квартиру та
зареєструватись у ній.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи суд приходить до
наступних висновків.

Основним квартиронаймачем усієї
квартири АДРЕСА_1 , станом на 1
листопада 2005 року була ОСОБА_2

Квартира має загальну опалювану
площу, 46. 1 кв.м.

Станом на 1 листопада 2005 року у квартирі
були зареєстровані ОСОБА_2, її син
ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований у
спірній квартирі 28 серпня 2010 року.

Позивачі не надали суду жодних
доказів того, що відповідач проживав та
користувався послугами з
теплопостачання та підігріву води у
спірній квартирі з листопада 2005 року.

Припущення представників позивача
про те, що ОСОБА_1 ходив у гості у
вказаний період до цієї квартири та
користувався їхніми послугами нічим
об»єктивно не підтверджуються і не
можуть бути підставою для задоволення
позовних вимог про стягнення боргу з
відповідача за надані послуги з 01.11.2005
року.

Припущення представників позивача про
те, що відповідач є спадкоємцем
померлої ОСОБА_2, а тому повинен
сплатити увесь борг за надані ними
послуги, який утворився з 01.11.2005 року не
відповідають вимогам закону та не
можуть бути прийняті судом, як підстава
для задоволення позовних вимог.

По-перше позивач пред»явив позовні
вимоги про стягнення з відповідача
боргу за надані послуги, як із
користувача вказаних послуг.

У відповідності до вимог ст. 31 ЦПК
України позивачі не змінювали підстав
для задоволення позовних вимог до
початку судового засідання, що
підтверджується відсутністю у
матеріалах справи заяви про зміну
підстави та предмету позову.

Представники позивача у судовому
засіданні зменшили суму позовних
вимог, про що подали заяву до суду, але
у вказаній заяві підстави та предмет
позову позивачем не змінювались.

Можливо відповідач і є спадкоємцем
ОСОБА_2, а можливо є і інші спадкоємці,
однак позивач не надавав суду доказів
того, що він у відповідності до вимог ч.
2 статті 1281 ЦК України, як кредитор,
пред»явив свої вимоги до спадкоємців,
подавши до нотаріальної контори
відповідну заяву, а тому його вимоги,
як кредитора спадкодавця до
відповідача про стягнення боргу за
період з 01.11.2005 року по 01.09.2010 року не
ґрунтуються на законі.

Більш того, як вбачається із довідки КП
ЖЕО № 2 Полтавської міської ради, з
01.11.2005 року по 19.05.2006 року у квартирі був
зареєстрований ОСОБА_3 , а станом з
01.11.2005 року по час розподілу особових
рахунків був також зареєстрований
ОСОБА_5, тому є спірним питання, що
борг по оплаті послуг з
теплопостачання в період з 01.11.2005 року
по час розподілу особових рахунків
утворився тільки з вини ОСОБА_2 і її
спадкоємці , саме відповідач,
повинен його сплатити.

Отже відповідач ОСОБА_1 зобов»язаний
нести відповідальність за оплату
наданих йому послуг з теплопостачання
тільки з дня його реєстрації та
проживання у квартирі, з 1 вересня 2010
року.

Як вбачається із наданого позивачем
розрахунку заборгованості доданого до
уточнених позовних вимог, за період з 1
вересня 2010 року по 1 листопада 2013 року
відповідач має заборгованість за
отримані послуги з теплопостачання у
розмірі 38 грн. 80 коп. , які підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача .

3 відсотки річних з вказаної суми боргу
становлять менше копійки, а тому
стягненню не підлягають.

Сума інфляції на вказану суму
становить 19 копійок.

Таким чином підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача
загальна сума заборгованості з
урахуванням інфляції у розмірі 38 грн. 99
коп. та витрати по справі, а всього 268.39
грн.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК
України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Полтавського
обласного виробничого підприємства
теплового господарства «
Полтаватеплоенерго» задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Полтавського обласного виробничого
підприємства теплового господарства «
Полтаватеплоенерго» заборгованість
за послуги з теплопостачання та
підігрів води за період з 1 вересня 2010
року по 1 листопада 2013 року з урахування
інфляції у розмірі 38грн. 99 коп. та 229
грн. 40 коп. судового збору, а всього 268
грн. 39 коп. ( двісті шістдесять грн.
тридцять дев»ять копійок).

У задоволенні інших позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Л.М. Васильєва