Провадження № 2/520/5822/14
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого-судді Прохорова П.А.
при секретарі Козловій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення без надання іншого житлового приміщення -
Позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом та просила суд усунути позивачу перешкоди у користуванні приналежним їй майном шляхом виселення ОСОБА_2 та інших осіб, що проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що вона є єдиним власником зазначеної квартири, та на теперішній час у ній проживають відповідач та невідомі їй особи, без жодних на те правових підстав. Зазначені особи ігнорують вимоги позивача щодо виселення у добровільному порядку та своїми діями чинять перешкоди належному власнику у користуванні приналежним їй майном, а з такого позивач, посилаючись на норми діючого законодавства, просила суд задовольнити позов.
В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце вирішення справи повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про вирішення справи за відсутності сторони позивача, викладені у позові обставини підтримав, просив суд задовольнити такий позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про поважні причини своєї неявки суд не повідомила.
Виходячи з наведених обставин, суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних серед матеріалів справи пояснень сторін та доказів, та постановити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст.224-226 ЦПК України.
Дослідивши письмові пояснення позивача та матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини та кореспондуючі ним правовідносини.
Позивач, ОСОБА_1, дошлюбне прізвище якої - ОСОБА_1, є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.2012 року, що посвідчено у день укладення приватним нотаріусом ОМНО, ОСОБА_3 та зареєстровано у державному реєстрі правочинів р.№4887689. Вказані обставини підтверджуються доданими до матеріалів справи копіями відповідного договору, витягу з державного реєстру правочинів та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.09.2012 року.
Згідно довідки ЖСК «Приморський 22» №34 від 03.02.2014 року у вказаній квартирі окрім власника зареєстрована та проживає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до наданих суду пояснень, що не суперечать наданим суду доказам та не заперечуються стороною відповідача - у вказаній квартирі проживає ОСОБА_2 та інші, не відомі позивачу, особи, які не є членами родини власника, та які своїми діями перешкоджають власнику у реалізації її права власності на таку квартиру.
Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та за такого, зважаючи на відсутність у суду відомостей про родинні зв'язки між сторонами, відсутність відомостей про існування договірних відносин між сторонами щодо орендування житлового приміщення, або інших відомостей про надання позивачем дозволу відповідачу на проживання у такій квартирі, суд доходить висновку про те, що відповідачем порушено право власності позивача, оскільки вона самоправно займає приналежне позивачу житлове приміщення.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у реалізації його права власності.
Частиною 3 ст. 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення виселяють без надання іншого жилого приміщення.
Та таким чином вимоги позову вбачаються належним чином обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. Керуючись ст.ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 116 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення без надання іншого житлового приміщення - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні приналежною їй квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 та інших осіб, що проживають у однокімнатній квартирі за адресою АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя П. А. Прохоров