АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2465/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Циганков В. О. Доповідач - Куценко
Т.Р. Категорія
У Х В А Л А

26 лютого 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко
Е.Л., Волошина М.П.

при секретарі - Філіпповій
К.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
01 серпня 2013 року про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи:
Реєстраційна служба головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, Головне
управління держземагенства у
Дніпропетровській області про
визнання права власності на земельну
ділянку, -

ВСТАНОВИЛА:

Бабушкінським районним судом
м.Дніпропетровська 01 серпня 2013 року
було постановлено ухвалу, згідно якої
суд задовольнив заяву представника
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про
забезпечення позову, згідно якої суд
наклав арешт та заборонив відчуження
земельної ділянки та всього майна, що
на ній знаходиться, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 697
кв.м., що належить ОСОБА_2 /а.с. 14/.

З цією ухвалою не погодилася
відповідач ОСОБА_2 і звернулася до суду
з апеляційною скаргою в якій просить
скасувати ухвалу суду, посилаючись на
те, що ухвала постановлена з порушенням
норм процесуального закону /а.с. 18-19/.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених, вимог
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити, а
ухвалу суду, в силу ст. 312 ЦПК України,
скасувати та передати на новий розгляд
до суду першої інстанції з наступних
підстав.

Суддею Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від було розглянуто
заяву представника позивача ОСОБА_3 -
ОСОБА_5 - про забезпечення позову /а.с.
11-12/ 01 серпня 2013 року постановлено
ухвалу про забезпечення позову /а.с. 14/.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України - суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені ЦПК України,
заходи забезпечення позову.

Частина 2 ст.151 ЦПК України передбачає,
що повинно бути зазначено у заяві про
забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст. 151 ЦПК України -
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст.
153 ЦПК України - про вжиття
забезпечення позову суд постановляє
ухвалу, в якій зазначає вид
забезпечення позову і підстави його
обрання, порядок виконання, розмір
застави, якщо така призначена.

Відповідно до ст.ст.151,153 ЦПК України та
роз'яснень Верховного Суду України,
викладених в п.1 постанови Пленуму від
22.12.2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову»,- єдиною підставою для
забезпечення позову є мотивована заява
будь-кого з осіб, які беруть участь у
справі.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України - види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Однак, в порушення вище зазначених
вимог процесуального закону, вирішуючи
питання щодо забезпечення позову та
постановляючи 01 серпня 2013 року ухвалу
про забезпечення позову, - суд першої
інстанції не зазначив підстави обрання
такого виду забезпечення позову, як і
не обґрунтував причини застосування
заходів по забезпеченню позову, не
вказав на ті обставини, які свідчать
про те, що неприйняття зазначеного
заходу може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Крім того, в ухвалі суду не зазначені
мотиви, із яких суддя дійшов висновку
про обґрунтованість причини
застосування заходів по забезпеченню
позову, не вказав на ті обставини, які
свідчать про те, що неприйняття
зазначеного заходу може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення.
Крім того суд не пересвідчився на
підставі чого належить майно, щодо
якого накладено арешт відповідачу
ОСОБА_2

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову і постановляючи 01 серпня 2013 року
ухвалу про забезпечення позову суд
першої інстанції, в порушення ч.2 ст.151
ЦПК України, прийняв в своє провадження
заяву, яка не відповідає вимогам закону
і в порушення вимог ч. 3 ст. 153 ЦПК
України не витребував у заявника
додаткові матеріали та інші докази, що
підтверджують необхідність
забезпечення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню
та передано на новий розгляд до суду
першої інстанції, як така, що не
відповідає вимогам процесуального
закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 151-153, 303, 307, 312 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 01 серпня 2013
року про забезпечення позову -
скасувати та передати на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Судді: