Справа № 369/5148/13-ц Головуючий у І
інстанції Дубас Т.В.Провадження №
22-ц/780/58/14 Доповідач у 2 інстанції
Данілов О.М.Категорія 26
РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Мережко М.В.,
Суханової Є.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3
на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 29
липня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» до ОСОБА_3, Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче об'єднання «Метиз»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алвис», ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ПАТ «Кредитпромбанк»
звернулося до Києво-Святошинського
районного суду Київської області із
позовом до ОСОБА_3, ТОВ
«Науково-виробниче об'єднання «Метиз»,
ТОВ «Алвис», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про
солідарне стягнення заборгованості за
кредитним договором, мотивуючи свої
вимоги тим, що 06 вересня 2007 року між
позивачем та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір №44.29/73/07-Zn,
відповідно до умов якого останній
отримав кредит у розмірі 927775,04 доларів
США строком до 22.09.2022 року зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 15% річних.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором: між
позивачем та ТОВ «НВО «Метиз» укладено
договір поруки №44.29/73-П1/07-Zn від 06.09.2007
року; між позивачем та ТОВ «Алвис»
укладено договір поруки №44.29/73-П2/07-Zn
від 06.09.2007 року; між позивачем та ОСОБА_4
укладено договір поруки №44.29/73-П3/07-Zn
від 06.09.2007 року; між позивачем та ОСОБА_5
укладено договір поруки №44.29/73-П4/07-Zn
від 06.09.2007 року

Крім того, 15.01.2009 року між позивачем та
ОСОБА_2 укладено договір поруки
№44.29/73-П4/07-Zn.

Згідно вищезазначених договорів
поруки, відповідачі взяли на себе
зобов'язання солідарно відповідати
перед позивачем у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором, в тому ж обсязі, на тих же
умовах та в ті ж строки, що і ОСОБА_3

З 12.10.2010 року ОСОБА_3 не виконує свої
зобов'язання за кредитним договором
щодо погашення кредиту та сплати
нарахованих процентів у встановлені
строки.

Станом на 13.03.2013 року сума
заборгованості за кредитним договором
складає 1698220,37 доларів США, що за курсом
НБУ еквівалентно 13573875,42 грн., з яких:

- сума заборгованості за кредитом -
927773,80 доларів США, що еквівалентно
7415695,98 грн.;

- сума заборгованості зі сплати
нарахованих процентів - 475294,13 доларів
США, що еквівалентно 3799025,98 грн.;

- сума пені за несвоєчасне погашення
кредиту та сплати нарахованих
процентів - 194437,46 доларів США, що
еквівалентно 1554138,62 грн.;

- сума штрафу за ненадання банку копій
договорів страхування - 100714,98 доларів
США, що еквівалентно 805014,84 грн.

Просили стягнути солідарно з ОСОБА_3,
ТОВ «НВО «Метиз», ТОВ «Алвис», ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Кредитпромбанк» заборгованість за
кредитним договором №44.29/73/07-Zn від
06.09.2007 року у розмірі 1698220,37 доларів США,
що еквівалентно 13573875,42 грн.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
29.07.2013 року позов було задоволено у
повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість,
ухваленого з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 29
липня 2013 року в частині задоволення
позовних вимог ПАТ «Кредитпромбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_2

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилається на те, що в графі
«поручитель» договору поруки
№44.29/73-П4/07-Zn від 15 січня 2009 року стоїть
підпис, схожий на його, але йому не
належить. Про існування вказаного
договору йому нічого не було відомо.
Він ніколи не підписував договір
поруки №44.29/73-П4/07-Zn від 15 січня 2009 року і
не мав наміру його підписувати.

Крім того, 15.01.2009 року, тобто у дату,
зазначену у договорі поруки він не міг
ставити підпис, оскільки знаходився за
кордоном.

Зазначає, що він є неналежним
відповідачем і не може відповідати за
зобов'язання ОСОБА_3 перед позивачем, а
тому позовні вимоги в частині
стягнення з нього простроченої
кредитної заборгованості не
підлягають задоволенню.

ОСОБА_3 також подав апеляційну скаргу
на рішення суду першої інстанції,
оскільки вважає його ухваленим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та просив
скасувати рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 29 липня 2013 року
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилається на те, що ПАТ
«Кредитпромбанк» не являється особою,
права та інтереси якої порушені у
зв'язку з невиконанням умов кредитного
договору, оскільки переуступив своє
право вимоги ТОВ «УХК-Селенінт» та ТОВ
«Моноліт-капітал-2005», що
підтверджується договорами про
відступлення №49.3/01/В4/10-ВПВ від 30.04.2010
року; №49.3/30/В1/10-ВПВ від 30.06.2010 року;
№49.3/54/В1/10-ВПВ від 27.09.2010 року;
№49.3/117/В1/11-ВПВ від 29.04.2011 року;
№49.3/142/В1/11-ВПВ від 29.06.2011 року.

Апелянт не надав апеляційному суду
договорів чи належно завірених копій
про відступлення права вимоги ПАТ
«Кредитпромбанк» - ТОВ «УХК-Селенінт»
та ТОВ «Моноліт-капітал-2005», а лише
підтримав договір про відступлення
права вимоги від 09 грудня 2013 року ТОВ
«Файнпартнерс», заява про залучення до
участі у справі правонаступника
внаслідок заміни кредитора у
зобов'язанні якого відхилена колегією
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Київської
області, оскільки надійшла до суду 23
січня 2014 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які приймали участь у
розгляді справи, перевіривши матеріали
справи, в порядку, передбаченому
статтею 303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Законним і обґрунтованим відповідно до
ст. 213 ЦПК України є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами які були
досліджені у судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України, суд при
ухваленні рішення вирішує питання, чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення
та якими доказами вони
підтверджуються; інші фактичні дані,
які мають значення для вирішення
справи та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; які правові
норми підлягають застосуванню до цих
правовідносин.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України, в
мотивувальній частині рішення суд має
зазначити встановлені судом обставини
і визначити відповідно до них
правовідносини, мотиви, з яких суд
вважає встановленою наявність чи
відсутність фактів, якими
обґрунтовувались вимоги чи
заперечення, бере до уваги чи відхиляє
докази, застосовує зазначені у рішенні
нормативно-правові акти.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Судом першої інстанції встановлено, що
06 вересня 2007 року між позивачем та
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
№44.29/73/07-Zn, відповідно до умов якого
останній отримав кредит у розмірі 927775,04
доларів США строком до 22.09.2022 року зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 15% річних.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором: між
позивачем та ТОВ «НВО «Метиз» укладено
договір поруки №44.29/73-П1/07-Zn від 06.09.2007
року; між позивачем та ТОВ «Алвис»
укладено договір поруки №44.29/73-П2/07-Zn
від 06.09.2007 року; між позивачем та ОСОБА_4
укладено договір поруки №44.29/73-П3/07-Zn
від 06.09.2007 року; між позивачем та ОСОБА_5
укладено договір поруки №44.29/73-П4/07-Zn
від 06.09.2007 року

Крім того, 15.01.2009 року між позивачем та
ОСОБА_2 укладено договір поруки
№44.29/73-П4/07-Zn.

Згідно вищезазначених договорів
поруки, відповідачі взяли на себе
зобов'язання солідарно відповідати
перед позивачем у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором, в тому ж обсязі, на тих же
умовах та в ті ж строки, що і ОСОБА_3

З 12.10.2010 року ОСОБА_3 не виконує свої
зобов'язання за кредитним договором
щодо погашення кредиту та сплати
нарахованих процентів у встановлені
строки.

Станом на 13.03.2013 року сума
заборгованості за кредитним договором
складає 1698220,37 доларів США, що за курсом
НБУ еквівалентно 13573875,42 грн., з яких:

- сума заборгованості за кредитом -
927773,80 доларів США, що еквівалентно
7415695,98 грн.;

- сума заборгованості зі сплати
нарахованих процентів - 475294,13 доларів
США, що еквівалентно 3799025,98 грн.;

- сума пені за несвоєчасне погашення
кредиту та сплати нарахованих
процентів - 194437,46 доларів США, що
еквівалентно 1554138,62 грн.;

- сума штрафу за ненадання банку копій
договорів страхування - 100714,98 доларів
США, що еквівалентно 805014,84 грн.

Оцінивши належність, допустимість та
достовірність кожного доказу окремо, а
також взаємний зв'язок доказів в їх
сукупності, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що ОСОБА_3 були
порушені вимоги кредитного договору,
що спричинило виникнення значної
заборгованості перед позивачем, у
зв'язку з чим відповідачі повинні нести
солідарну відповідальність як
боржники перед кредитором.

Колегія суддів з рішенням в частині
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
кредитним договором та солідарного
стягнення з відповідачів судового
збору погодитись не може, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до ксерокопії паспорту
громадянина України для виїзду за
кордон, належного ОСОБА_2, останній
12.01.2009 року здійснив виїзд з України
через аеропорт «Бориспіль», 12.01.2009 року
здійснив в'їзд у Францію через аеропорт
Руаси - Шарль де Голль, 12.01.2009 року
здійснив виїзд із Франції через
аеропорт Руаси - Шарль де Голль; 12.01.2009
року здійснив в'їзд в Республіку
Домінікана; 19.01.2009 року здійснив виїзд з
Республіки Домінікана; 20.01.2009 року
здійснив в'їзд в Україну через аеропорт
«Бориспіль» (а.с. 153-157).

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 на
дату підписання договору поруки
№44.29/73-П4/07-Zn 15 січня 2009 року не міг його
узгоджувати та підписувати, оскільки
знаходився у цей час за кордоном.

Суд першої інстанції, у зв'язку з
розглядом справи за відсутності
відповідача цієї обставини не
досліджував, що унеможливило
встановлення фактичних обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України,
сторонами в цивільному процесі є
позивач та відповідач. Позивачем і
відповідачем можуть бути фізичні та
юридичні особи, а також держава.

Згідно із ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до справи іншу особу як
співвідповідача.

У разі, якщо норма матеріального права,
яка підлягає застосуванню за вимогою
позивача, вказує на те, що
відповідальність повинна нести інша
особа, а не та, до якої пред'явлено
позов, суд відмовляє у позові до
неналежного відповідача з цієї
підстави і не повинен робити інших
висновків, щодо обставин справи не
пов'язаних із встановленням належності
відповідача.

Суд першої інстанції не перевірив
належність відповідача ОСОБА_2 у даному
спорі, та безпідставно включив його до
списку солідарних боржників, з яких
підлягає стягненню заборгованість за
кредитним договором.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» №14 від
18.12.2009 року, оскільки правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів та осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси, то суд повинен встановити чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, а
якщо були, то вказати чи є залучений у
справі відповідач відповідальним за
це.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що у задоволенні
позову ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості
необхідно відмовити.

Крім цього, з рішенням суду в частині
солідарного стягнення з відповідачів
судового збору у розмірі 3441 грн.
колегія суддів погодитись не може,
оскільки такий порядок стягнення
судових витрат цивільним
процесуальним законодавством України
не передбачено.

Колегія суддів вважає, що з ОСОБА_3, ТОВ
«НВО «Метиз», ТОВ «Алвис», ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ПАТ «Кредитпромбанк»
підлягає стягненню судовий збір у
рівних частинах з кожного, а саме у
розмірі по 688,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

В решті рішення є законним та
обґрунтованим, а тому повинно бути
залишене без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2,
ОСОБА_3 підлягають частковому
задоволенню, рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 29 липня 2013 року в
частині стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
та солідарного стягнення з
відповідачів судового збору
скасування з ухваленням в цій частині
нового рішення про відмову у
задоволенні позову ПАТ
«Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості; стягнення з
відповідачів на користь позивача
судовий збір у рівних частинах, по 688,20
грн. з кожного окремо. В решті рішення
необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 29
липня 2013 року в частині стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором та солідарного стягнення з
відповідачів судового збору скасувати
та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1)
на користь Публічного акціонерного
товариства «Кредитпромбанк» (м. Київ,
б-р. Дружби Народів, 38, )
судовий збір у розмірі 688,20 грн. (шістсот
вісімдесят вісім гривень 20 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Наукове-виробниче
об'єднання «Метиз» (Київська обл., м.
Бровари, вул. Кросовського, 12, ) на користь Публічного
акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» (м. Київ, б-р. Дружби
Народів, 38, ) судовий
збір у розмірі 688,20 грн. (шістсот
вісімдесят вісім гривень 20 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алвис» (АДРЕСА_2, ) на користь Публічного
акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» (м. Київ, б-р. Дружби
Народів, 38, ) судовий
збір у розмірі 688,20 грн. (шістсот
вісімдесят вісім гривень 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, ІПН: НОМЕР_2)
на користь Публічного акціонерного
товариства «Кредитпромбанк» (м. Київ,
б-р. Дружби Народів, 38, )
судовий збір у розмірі 688,20 грн. (шістсот
вісімдесят вісім гривень 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_5 (АДРЕСА_3, ІПН: НОМЕР_3)
на користь Публічного акціонерного
товариства «Кредитпромбанк» (м. Київ,
б-р. Дружби Народів, 38, )
судовий збір у розмірі 688,20 грн. (шістсот
вісімдесят вісім гривень 20 коп.).

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: