Справа №200/4308/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді - Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

за участі представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6

представника третьої особи ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом Заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про солідарне відшкодування матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, в якому просив суд стягнути солідарно на користь Дніпропетровської обласної ради спричинену матеріальну шкоду в розмірі 560 756,40 грн.

Ухвалою суду від 26.11.2013 року до участі в справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Криничанську селищну раду, виробничий кооператив «Профтехобразование», державне підприємство «Жилком».

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що статтею 121 Конституції України на органи прокуратури покладено обов'язок представництва в суді інтересів громадян та держави у випадках, передбачених законом. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року №Зрп/99 прокурори та їх заступники мають право звертатися до суду з позовними заявами в інтересах держави. Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному окремому випадку самостійно визначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Порушення інтересів держави полягає у тому, що внаслідок злочинних дій відповідачів, які внесли недостовірні дані в акти виконаних ремонтно-будівельних робіт форми КБ-2 стосовно обсягу робіт та їх вартості, що вказана в довідках про вартість виконаних робіт форми КБ-3, спричинено матеріальну шкоду державі в особі Дніпропетровської обласної ради в сумі 560 756,40 грн.

Так, 02.11.2007 між Криничанською селищною радою та Виробничим кооперативом «Профтехосвіта» укладено договір №7 на виконання робіт на об'єкті «Система водовідведення каналізаційних стоків по вул. Набережна, в смт. Кринички будівництво».

У відповідності до умов договору ВК «Профтехосвіта» зобов'язувався на свій ризик, власними силами та коштами виконати в установлений строк всі роботи по договору, а Криничанська селищна рада - прийняти та оплатити їх.

Згідно з п. 2.1 Договору, вартість робіт складає 797 600 грн., в т.ч. за рахунок державного бюджету 787 600 грн., за рахунок місцевого бюджету 10 000 грн.

20.11.2008 було укладено додаткову угоду №2, згідно якої договірна ціна являється стабільною і складає 797 600 грн., в т.ч. на 2008 рік за рахунок державного бюджету - 587 600 грн.

Додатковою угодою №3 від 18.11.2009 договірна ціна була збільшена до 1 088 503 грн., в т.ч. на 2009 рік за рахунок державного бюджету ціна складає 290 903 грн.

У відповідності до п.п. 3.2, 3.3, 3.5 Договору підрядчик зобов'язаний виконати роботи в розмірі залишкової вартості, згідно зі проектною документацією, будівельними нормами і правилами, графіком виконання робіт.

При виникненні обставин, які не залежать від підрядника та перешкоджають виконанню робіт у відповідності до графіку, він може ставити перед замовником питання про його перегляд.

Згідно з п. 3.7 Договору при виникненні обставин, перешкоджаючих виконанню робіт, підрядчик повинен прийняти всі необхідні мірі по їх усуненню і, як тільки ці обставини зникнуть, приступити до виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до п. 4.2 Договору підрядчик надає замовнику кожного місяця оцінку вартості виконаних робіт по формі КБ-2в, КБ-2 з усіма підтверджуючими документами, зідно з вимогами проектно-кошторисної документації, договору та державних будівельних норм.

На підставі п. 10.2 договору підрядник здійснює ведення журналу виконання робіт по окремих роботах і в ньому фіксуються дати початку і закінчення основних видів робіт, складання актів на приховані роботи, проведення випробувань матеріалів, перевірка якості робіт, причини затримки виконання робіт тощо. Замовник в будь - який час може ознайомитись з порядком ведення журналу. За необхідності замовник викладає свої претензії про хід виконання робіт, об'єктивність і повноту інформації. Вимоги замовника по усуненню виявлених порушень враховуються підрядником та запис про це вноситься до журналу.

В період часу з 2007 - 2009 роки між Криничанською селищною радою та ВК «Профтехосвіта» підписані акти прийому виконаних підрядних робіт форми КБ-2в і довідки вартості виконаних підрядних робіт форми КБ-3 до договору № 7 від 02.11.07 по об'єкту «Система водовідведення каналізаційних стоків по вул. Набережна, смт. Кринички - будівництво», згідно яких ВК «Профтехосвіта» було виконано обсяг підрядних робіт на суму 1 088 503 грн.

На підставі платіжних доручень Криничанської селищної ради Управлінням державного казначейства в Криничанському районі на рахунок ВК «Профтехосвіта» за виконані в 2007 - 2009 роках підрядні роботи були перераховані бюджетні кошти в сумі 1 088 503 грн.

Разом з тим, згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи №921-10 від 30.04.2010 фактично виконані ВК «Профтехосвіта» обсяги ремонтно-будівельних робіт по об'єкту «Система водовідведення каналізаційних стоків по вул. Набережна, смт. Кринички - будівництво» не відповідають обсягам робіт, зазначених в актах прийому виконаних підрядних робіт форми КБ-2в та вартості цих робіт, зазначених в довідках про вартість виконаних робіт форми КБ-3 (1 088 503 грн.), перевищуючи фактичну вартість виконаних робіт на 560 756, 40 грн.

Таким чином, діями голови правління ВК «Профтехосвіта» - ОСОБА_3 та голови Криничанської селищної ради - ОСОБА_8 спричинено державі в особі Дніпропетровської обласної ради збитки в сумі 560 756,40 грн.

Спричинення вищевказаної суми збитків Дніпропетровській обласній раді підтверджується також постановами Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03.10.2012 та від 23.10.2011 у кримінальній справі №1-137/11.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2011 року ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ст. 367 ч. 2 КК України, на підставі ст. 1 п. «в» Закону України«Про амністію» від 08.07.11 та закрито відносно нього провадження у

кримінальній справі.

Також постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2012 звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за злочин, передбачений ст. 367 ч. 2 КК України, на підставі ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 та закрито відносно нього провадження у

кримінальній справі.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність, що передбачено ст. 1190 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.257, 261 ЦК України строк позовної давності становить три роки з моменту коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав. У даному випадку недостовірні дані до актів прийому виконаних підрядних робіт форми КБ-2в були внесені протягом 2007 - 2009 років та в цей же період були складені довідки до них про вартість виконаних робіт, однак винні в цьому особи, тобто відповідачі, були встановлені лише наприкінці 2011 та в 2012 році, що підтверджується постановами Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2011 та 03.10.2012 у кримінальній справі

№1-137/11. Таким чином, строк для звернення з позовом пропущений з поважних причин. Згідно зі до ст. 267 ЦК України у випадку поважної причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Прокурор та представник Дніпропетровської обласної ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на викладене в позовній заяві.

Представник відповідача1 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що постанова суду про закриття провадження у відношенні ОСОБА_3 у звязку з застосуванням Закону України «Про амністію» не встановлює вини відповідача у заподіянні шкоди, крім того сам факт понесення шкоди позивачем не доведений.

Представник відовідача2 ОСОБА_8 та сам відповідач в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили в ньому відмовити, оскільки прокурором не доведено заподіяння збитків саме Дніпропетровській обласній раді, вина відповідачів жодним чином не встановлена.

Представник третьої особи Криничанської селищної ради позовні вимоги підтримав, пояснив, що водовід в експлуатацію і досі не введено, будівництво зупинено, претензійні дії ними не проводились, по будівництву водогону останній мав відійти у власність (на баланс) селищної ради, оскільки будівництво здійснювалося за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Представники третіх осіб ВК «Профтехобразование», ДП «Жилком» в судове засідання не з'явилися, причини не явки не відомі. Про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст.45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 02.11.2007 року між Криничанською селищною радою в особі ОСОБА_5 та Виробничим кооперативом «Профтехосвіта» в особі технічного директора ОСОБА_10 укладено договір на виконання робіт №7, предметом якого є виконання робіт з будівництва системи водовідведення каналізаційних стоків по вул.Набережній в смт.Кринички в строк до 31.12.2008 року, за ціною 797 600 грн., з яких за рахунок державного бюджету 787 600 грн., за рахунок місцевого бюджету 10 000 грн. Даний договір підписано сторонами, проте з порушенням вимог ст.207 ч.2 ЦК України, яка передбачає скріплення договору печатками юридичних осіб.

20.08.2008 року сторонами досягнуто додаткової угоди №2 до договору від 02.11.2007 року №7, якою внесено зміни в частині порядку фінансування робіт в 2007 році (200 000 грн. за рахунок державного бюджету, 10 000 грн. за рахунок місцевого бюджету), в 2008 році (587 600 грн. за рахунок державного бюджету), визначено остаточний строк виконання робіт до 30.12.2008 року, передбачено звіт виконавця перед замовником за використанні 30% від отриманих коштів протягом 14 днів. Дану угоду підписано представниками сторін без прикладення печаток.

18.11.2009 року між сторонами досягнуто додаткової угоди №3 до договору від 02.11.2007 року №7, якою внесено зміни в частині ціни договору 1 088 503 грн., з яких 10 000 грн. фінансується з місцевого бюджету, решта з державного бюджету, продовжено строк дії договору та виконання робіт до 31.12.2009 року, зменшено строк подання звіту виконавцем до 7 днів.

23 грудня 2007 року ОСОБА_5 підписано акт прийняття виконаних робіт за договором від 02.11.2007 року №7 на суму 187 684,80 грн. одноособово, без погодження з технаглядом, КП «Жилком», підрядчиком, чиї підписи відсутні.

26 грудня 2007 року ОСОБА_5 підписано акт №2 прийняття виконаних робіт за договором від 02.11.2007 року №7 на суму 22 315,20 грн. одноособово, без погодження з технаглядом, КП «Жилком», підрядчиком, чиї підписи відсутні.

09 грудня 2008 року ОСОБА_5 підписано акт №1 прийняття виконаних робіт за договором від 02.11.2007 року №7 на суму 188 742 грн.

15 грудня 2008 року ОСОБА_5 підписано акт №2 прийняття виконаних робіт за договором від 02.11.2007 року №7 на суму 74 443,20 грн.

29 грудня 2008 року ОСОБА_5 підписано акт №3 прийняття виконаних робіт за договором від 02.11.2007 року №7 на суму 324 414,80 грн.

18 грудня 2009 року ОСОБА_5 підписано акт №2 прийняття виконаних робіт за договором від 02.11.2007 року №7 на суму 203 632,10 грн.

Згідно Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою НБУ від 21.01.2004 року N 22 в редакції від 04.12.2006 року, примірник розрахункового документа (незалежно від способу його виготовлення), який залишається в банку, має містити відбиток печатки (якщо наявність печатки передбачена) і підписи/підпис відповідальних осіб/особи. Банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача - "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Позивачем надано копію платіжного доручення №1510 від 26.12.2007 року про сплату Криничанською селищною радою на користь ПК «Профтехосвіта» за договором від 02.11.2007 року 147 000 грн. Дане платіжне доручення не відповідає вимогам, що ставляться до первинних бухгалтерських документів, оскільки не містить відміток про виконання (дати перерахування коштів, особи, яка виконала платіжне доручення, печатки каси (установи)).

Решта наданих позивачем платіжних доручень Криничанської селищної ради №1474 від 19.12.2007 року на суму 10 000 грн., №1473 від 19.12.2007 року на суму 53 000 грн., №1446 від 29.12.2008 року на суму 411 320 грн., №1307 від 28.12.2009 року на сумі 87 270,90 грн., №1446 від 28.12.2009 року на суму 100 000 грн., №1434 від 28.12.2009 року на суму 103 632,10 грн., виданих на користь ПК «Профтехосвіта» за договором від 02.11.2007 року також не відповідають вимогам, зазначеним вище.

Дніпропетровським НДІ судових експертиз на підставі постанови слідчого прокуратури Бабушкінського району ОСОБА_11 30.04.2010 року складено висновок №921-10, відповідно якого фактична вартість виконаних підрядних робіт ВК «Профтехосвіта» по будівництву системи водовідведення каналізаційних стоків по вул.Набережній в смт.Кринички за контрактом від 02.11.2007 року №7 та додатковими угодами до нього з урахуванням акту №2 за грудень 2009 року та №3 за грудень 2008 року невиконаних робіт складає 527 746,60 грн., таким чином вартість фактично виконаних робіт менше вартості вказаної в актах на 560 756,40 грн.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2011 року у справі №1-137/11 за звинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України винесено постанову про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та припинення кримінальної справи на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_8 звинувачував ся у тому, що будучі обраним 26.03.2006 року головою Криничанської селищної ради, являючись розпорядником бюджетних коштів, неналежно виконуючі свої обовязки, проявляючи злочинну необережність, внаслідок недобросовісного відношення до своїх обовязків, не перевірив обєм виконаних ВК «Профтехосвіта» робіт з будівництва системи водовідведення каналізаційних стоків по вул.Набережній в смт.Кринички за контрактом від 02.11.2007 року №7 та додатковими угодами до нього та підписав акти виконаних робіт та довідки вартості виконаних робіт, внаслідок чого підрядчику були перераховані бюджетні кошти в сумі 10088503 грн. за нібито виконані роботи, хоча у дійсності роботи були виконані на сумі 527 746 грн., чим спричинено шкоду державі в особі Дніпропетровької обласної ради на суму 560 756,40 грн. Закон України «Про амністію» від 08.07.2011 року було застосовано судом за клопотанням сторони захисту.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2012 року у справі №1-137/11 за звинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України винесено постанову про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та припинення кримінальної справи на підставі п.г ст.1 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_3 звинувачувався у тому, що будучі обраним 25.05.1990 року головою правління ВК «Профтехосвіта», являючись посадовою особою, яка має організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обовязки, неналежно виконуючі свої обовязки, внаслідок недобросовісного відношення до своїх обовязків, не перевірив роботу своїх співробітників, які виконували роботи з будівництва системи водовідведення каналізаційних стоків по вул.Набережній в смт.Кринички за контрактом від 02.11.2007 року №7 та додатковими угодами до нього, а також обєм та якість виконаних ними робіт, не перевірив правильність внесених до актів виконаних робіт та довідок вартості виконаних робіт правильності внесених даних, підписав їх та скріпив печаткою. В подальшому на підставі вказаних актів та довідок підрядчику були перераховані бюджетні кошти в сумі 10088503 грн. за нібито виконані роботи, хоча у дійсності роботи були виконані на сумі 527 746 грн., чим спричинено шкоду державі в особі Дніпропетровької обласної ради на суму 560 756,40 грн. Закон України «Про амністію» від 08.07.2011 року було застосовано судом за клопотанням сторони захисту.

Згідно до письмових заперечень представника відповідача1, ОСОБА_3 заперечує підписання ним актів виконаних робіт.

Крім того, відповідач2 ОСОБА_5 також надав до суду письмові заперечення, згідно яких не визнає вимоги прокурора, оскільки причинного звязку між його діями та розбіжностями в сумах сплачених підряднику коштів не встановлено, незалежна експертиза не проводилась, контроль за здійсненням будівництва на нього не покладався.

12 грудня 2007 року між Криничанською селищною радою та ДП «Жилком» укладено договір №71/тн, предметом якого є технічний нагляд по обєкту «Система водовідведення каналізаційних стоків по вул.Набережній у смт.Кринички» до повного виконання робіт.

23 грудня 2008 року між Криничанською селищною радою та ДП «Жилком» укладено договір №71/тн, предметом якого є технічний нагляд по обєкту «Система водовідведення каналізаційних стоків по вул.Набережній у смт.Кринички» до повного виконання робіт, який підписано сторонами правочину з прикладенням печаток, а замовником, відповідно до належним чином оформленого платіжного доручення №1447 від 27.12.2008 року сплачено 10 714,38 грн., що становить ціну договору.

18 грудня 2009 року між Криничанською селищною радою та ДП «Жилком» укладено договір №71/тн, предметом якого є технічний нагляд по обєкту «Система водовідведення каналізаційних стоків по вул.Набережній у смт.Кринички» до повного виконання робіт.

Відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації №Р-528/0/3-09 від 07.10.2009 року, головним розпорядником коштів обласного бюджету є Головне управління промисловості облдержадміністрації, бюджетом, що отримує субвенції на природоохороні заходи, є бюджет Криничанського району, а одержувачем коштів є КП «Департамент екобезпеки, природокористування та енергозбереження Дніпропетровської обласної ради», обсяг коштів обласного бюджету, що надходять від збору за забруднення навколишнього природоохоронного середовища, на виконання природоохоронних заходів по Криничанському району на 2009 рік, на водовідведення каналізаційних стоків по вул.Набережній в смт.Кринички становить 295 000 грн.

Підставою подання даного позову заступником прокурора Дніпропетровської області до суду стало посилання на норми матеріального права ст.ст.1166, 1190 ЦК України.

Проте, суд не погоджується з даними міркуваннями позивача, оскільки спірні правовідносини врегульовані нормами п.3 ст.134 КЗпП України.

Так, пункт 3 ст.134 КЗпП України регулює матеріальну відповідальність працівника за шкоду, завдану з його вини діями, які мають ознаки діянь переслідуваних у кримінальному порядку.

У п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 р. №14 «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» ( із подальшими змінами), встановлено, що до позовних заяв про матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку (п.3 ст.134 КЗпП України), повинні додаватися докази, які підтверджують, що вчинення працівником таких діянь встановлено у порядку кримінального судочинства.

Тобто, відповідальність за п.3 ст.134 КЗпП несе будь-який працівник, незалежно від посади, яку він займає, або виконуваної ним роботи, який не є матеріально- відповідальною особою, але своїми діями, що мають ознаки кримінального злочину, завдав шкоди майну підприємства .

Таким чином, для покладення на працівника повної матеріальної відповідальності на підставі п. 3 ст. 134 КЗпП працівник не обов'язково повинен бути засудженим до позбавлення волі, головне, щоб була відповідна постанова суду або слідчо-прокурорських органів про те, що дії працівника мають ознаки кримінального злочину.

Підставою для притягнення працівника до повної матеріальної відповідальності може бути кваліфікація його дій як службової недбалості (ст. 367 КК).

Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію» не звільніє її від обов`язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду (ст.86 КК України та ст. 14 Закону України «Про амністію»).

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками»судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений ст. 233 КЗпП України річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Цей строк застосовується і при зверненні із заявою прокурора. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку.

Позивачем в даному випадку строк позовної давності пропущений, і поважності причин пропуску звернення до суду з даними вимогами не наведено, клопотання про поновлення строку не заявлялось.

Відповідачем2 ОСОБА_5 у запереченнях на позов датованих 08.11.2013 року звернено увагу суду на пропуск позивачем строку загальної позовної давності, проте суд вважає, що до спірних правовідносин встановлюється скорочений спеціальний строк позовної давності тривалістю в один рік.

Так, Пленум Верховного Суду України в п.9 постанови від 12 червня 2009 р. №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз'яснив, що уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Зокрема, у позивача суд повинен з'ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). З'ясовується правильність об'єднання кількох однорідних вимог, наявність у позивача інших вимог до відповідача, які можуть бути пов'язаними між собою, для вирішення питання про їх об'єднання або роз'єднання (стаття 126 ЦПК). У відповідача суд з'ясовує суть заперечення проти позову та характер такого заперечення (процесуальний чи матеріально-правовий). З урахуванням вимог і заперечень сторін, обставин, на які посилаються інші особи, які беруть участь у справі, а також норм права, які підлягають застосуванню, суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору, і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню (предмет доказування; стаття 179 ЦПК). Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Отже, не дивлячись на те, що позовні вимоги прокурора обґрунтовані нормами ст.ст.1166, 1190 ЦК України, останні до спірних відносин не застосовуються, так як врегульовані п.3 ст.134 КЗпП України.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 р. № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» розяснено, що право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, установою, організацією сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк для предявлення регресного позову.

У ч. 2 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» роз'яснено, що суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130,135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Відповідно до ст.5 Бюджетного Кодексу України, Бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування. Бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад сіл, їх об'єднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах).

Відповідно до п.48 ст.2 Бюджетного Кодексу України субвенції - міжбюджетні трансферти для використання на певну мету в порядку, визначеному органом, який прийняв рішення про надання субвенції, а згідно п.32 цієї статті міжбюджетні трансферти - кошти, які безоплатно і безповоротно передаються з одного бюджету до іншого.

Кошти отримані в якості субвенції підлягають поверненню тільки в тому випадку, коли використані не за цільовим призначенням.

Згідно з Порядком державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1764, розрахунки за виконані роботи, поставлену продукцію та надані послуги в будівництві (далі - роботи) здійснюються за договірними цінами відповідно до укладених договорів (контрактів), вимог законодавства та проводяться платежами за об'єкт у цілому або проміжними платежами (за етапи, черги будівництва, пускові комплекси або окремі види робіт, конструктивні елементи). Розрахунки здійснюються на підставі актів приймання виконаних робіт. Контроль за цільовим та ефективним використанням державних капітальних вкладень здійснюється Держфінінспекцією, її територіальними органами в установленому порядку. Органи Казначейства здійснюють поточний контроль за цільовим спрямуванням державних капітальних вкладень під час проведення платежів відповідно до цього Порядку. Відповідальність за цільове використання державних капітальних вкладень та своєчасне повернення кредитів, наданих за рахунок державних капітальних вкладень, несуть головні розпорядники коштів державного бюджету, замовники (позичальники) згідно з законодавством.

Згідно п.4 ст.20 Бюджетного Кодексу України, відповідальний виконавець бюджетних програм визначається головним розпорядником бюджетних коштів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики (місцевим фінансовим органом). Відповідальним виконавцем бюджетних програм може бути головний розпорядник бюджетних коштів за бюджетними програмами, виконання яких забезпечується його апаратом, та/або розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, який виконує бюджетні програми у системі головного розпорядника. Відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень.

За ст.49 Бюджетного Кодексу України, Розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов'язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі:

1) наявності відповідного бюджетного зобов'язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету;

2) наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі);

3) наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

Відмовляючи в позовних вимогах до ОСОБА_12 суд виходить з того, що останній перебував в трудових відносинах з Криничанською сільською радою, яка вимог про відшкодування шкоди завданої при виконання трудових обовязків останнім не заявляла, не дивлячись на те, що згідно наданих пояснень сторін в судовому засіданні, копій платіжних доручень оплата вартості робіт з будівництва системи водовідведення каналізаційних стоків по вул.Набережній у смт.Кринички здійснювалась Криничанською селищною радою за рахунок субвенцій з обласного бюджету, через Головне управління Державного Казначейства України в Дніпропетровській області, та по введенню в експлуатацію обєкта будівництва мала поставити на баланс новостворене майно.

Судом встановлено, що будівництво системи водовідведення каналізаційних стоків по вул.Набережній у смт.Кринички наразі незавершене, обєкт в експлуатацію не прийнятий, проте сторони по справі не змогли пояснити причини порушення строків виконання робіт сторонами договору.

Крім того, в розпорядження суду не представлено доказів оскарження умов договору між Криничанською селищною радою та виконавцем робіт ВК «Профтехосвіта» в частині погодження вартості виконуваних робіт, з подальшим внесенням змін до нього, що є суттєвим для даного спору, так як акти виконаних робіт з зазначенням їх вартості співвідносяться з умовами цивільно-правового договору, з якого виникає двостороннє зобовязання.

Разом з цим і не представлено доказів повернення надміру сплачених коштів за виконані роботи з будівництва системи водовідведення Криничанською сільською радою на користь обласної ради, позовні вимоги до ВК «Профтехосвіта» не предявлялись.

Таким чином, суд доходить висновку, що за доведеності вини відповідача ОСОБА_12, якої не встановлено, оскільки жодна судово-будівельна експертиза не проводилась, шкода через завищення обсягу вартості виконаних робіт могла бути завдана лише Криничанській сільській раді, як отримувачу субвенції (безповоротного міжбюджетного трансферту), діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку (п.3 ст.134 КЗпП України).

Що стосується позовних вимог до ОСОБА_3, який обіймав посаду голови правління ВК «Профтехосвіта», тобто являвся відповідальною особою при виконанні робіт з будівництва обєкта водовідведення, то останні до задоволення не підлягають, оскільки ОСОБА_3 в трудових відносинах з Дніпропетровською обласною радою не перебував, цивільно-правовий договір з нею не укладався, тому порушення права Дніпропетровської обласної ради відповідачем ОСОБА_3 взагалі не встановлено, а вимог про повернення зайво сплачених коштів облрадою до ВК «Профтехосвіта», які були залишені без задоволення, не встановлено.

Отже, відмовляючи в позовних вимогах за безпідставністю, суд не застосовує заяву відповідача 2 ОСОБА_5 про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2013 року за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, де б воно не знаходилось, та з чого воно б не складалось, яке належить на праві власності ОСОБА_3 /інн / в межах ціни позову 560 756,40 грн., накладення арешт на все рухоме та нерухоме майно, де б воно не знаходилось, та з чого воно б не складалось, яке належить на праві власності ОСОБА_5 в межах ціни позову 560 756,40 грн.

Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, вжитті заходи забезпечення позову підлягають до скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 88, 154, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог Заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про солідарне відшкодування матеріальної шкоди відмовити в повному обсязі.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2013 року скасувати.

Арешт з усього рухомого та нерухомого майна, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, в межах ціни позову у розмірі 560756,40 грн., яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зняти.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів із дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Т.В.Шевцова