АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/698/14
Головуючий І інстанції -
Доповідач - Костенко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого-судді: Костенко Т.М.

суддів: Гальянової Г.І.,
Колтунової А.І.

при секретарі Галушко Т.С.,
Старіковій К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2, ОСОБА_3, на рішення Харківського
районного суду Харківської області від
19 листопада 2013 року у
цивільній справі за позовом
Харківського міжрайонного прокурора з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері що звертається
в інтересах держави в особі
Данилівського дослідного державного
лісгоспу УкрНДІЛГА до
Русько-Тишківської сільської ради
Харківського району, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
3-ті особи Міськрайонне управління
Держземагенства в м. Люботин і
Харківському районі, Державна
реєстраційна служба Головного
управління юстиції в Харківській
області про визнання незаконними та
скасування рішень, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, визнання недійсним
договору дарування та скасування
запису про перехід прав власності,-

в с т а н о в и л а

17.09.2012 року до суду подано позов
Харківського міжрайонного прокурора з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері, що звертається
в інтересах держави в особі
Данилівського дослідного державного
лісгоспу УкрНДІЛГА до
Русько-Тишківської сільської ради
Харківського району, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
3-ті особи Міськрайонне управління
Держземагенства в м. Люботин і
Харківському районі, Державна
реєстраційна служба Головного
управління юстиції в Харківській
області. Вимоги уточнені заявою від
29.08.2013 року. В свої остаточних позовних
вимогах позивач просить суд визнати
незаконними та скасувати рішення
Русько-Тишківської сільської ради від
19.11.2007 «Про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
ОСОБА_4, що мешкає за адресою АДРЕСА_1»
та від 02.06.2008 «Про передачу земельної
ділянки у власність гр. ОСОБА_4»;
визнати недійсними державний акт серія
ЯИ № 837370 на право власності на земельну
ділянку площею 1,9726 на території
Русько-Тишківської сільської ради
Харківського району на ім'я ОСОБА_4
(кадастровий номер :00:003:0048),
скасувавши запис про його державну
реєстрацію в Міськрайонному
управлінні Держкомзему у місті Люботин
і Харківському районі Харківської
області за № 84 від 25.12.2009, та
договір дарування земельної ділянки
від 29.03.2012 року, що укладений між ОСОБА_4
та ОСОБА_2, скасувавши запис у
Поземельній книзі про перехід права
власності, вчинений за №
01 від 18.05.2012.

В судовому засіданні представник
прокуратури повністю підтримала
позовні вимоги, пояснивши, що
відповідачі незаконно отримали у
власність спірну земельну ділянку,
оскільки заява про виділення землі до
місцевої ради не подавалась, на сесії
Русько-Тишківської сільської ради
питання не розглядалось, але в
порушення закону Русько-Тишківський
селищний голова підписав рішення
сільської ради, які не приймались на
сесії, за що притягнутий до
кримінальної відповідальності, а тому,
враховуючи, що земельна ділянка, яка
відноситься до лісових угідь і не може
передаватися для ведення особистого
селянського господарства, вибула із
власності держави в особі
Данилівського дослідного державного
лісгоспу в протизаконний спосіб,
представник прокуратури просив суд
позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов не визнав,
посилаючись на те, що прокурор не має
повноважень звертатися з таким
позовом, підстави, з яких прокурор
просить суд позов задовольнити, не
ґрунтуються на законі, оскільки
законом передбачено виключний перелік
підстав для позбавлення особи права
власності, відповідачі, як
добросовісні набувачі, не причетні до
порушень, допущених посадовими
особами, а тому просив суд повністю
відмовити в задоволені позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
повторно не з'явилась, причин неявки
суду не повідомлено, тому суд розглянув
справу за її відсутності.

Русько-Тишківською селищною радою
подано заяву від 05.06.2013 року про розгляд
справи за відсутності представника
відповідача, заперечень проти позову
не подано.

Представники 3-х осіб в судове
засідання не з'явились, їх неявка не є
перешкодою в розгляді справи по суті,
тому суд розглянув справу за їх
відсутності.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 19 листопада
2013 року позов задоволено у повному
обсязі.

Не погодившись із рішенням суду,
представник ОСОБА_2, ОСОБА_3, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог. При цьому
посилається на порушення районним
судом норм процесуального та
матеріального права. Зокрема, в скарзі
зазначається, що позов прийнятий від
прокурора в порушення ст.45 ЦПК України,
судом не прийняті до уваги положення
ст.41 Конституції України щодо
непорушності права власності, крім
того, на думку апелянта, твердження
суду щодо набуття права власності на
землю поза порядком, встановленим ст.118
ЗК України, є помилковим, оскільки
порушення закону в такій процедурі
встановлені тільки в діях голови
Русько-Тишківської сільської ради
Харківської області.

Судова колегія, вислухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційних скарг,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач ОСОБА_4 протиправно набула
право власності на спірну земельну
ділянку, оскільки питання про передачу
їй у власність цієї земельної ділянки
органом місцевого самоврядування не
вирішувалось.

До того ж користувач земельної ділянки
- Данилівський дослідний державний
лісгосп УкрНДІЛГА згоди на таку
передачу не надавав.

Судова колегія з таким висновком
погоджується, оскільки він відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Право постійного користування
Данилівським дослідним державним
лісгоспом УкрНДІЛГА спірною земельною
ділянкою підтверджується
планово-картографічним матеріалом
лісовпорядкування.

Відсутність згоди Данилівського
дослідного державного лісгоспу
УкрНДІЛГА на передачу відповідачу у
власність цієї ділянки встановлено
судом першої інстанції.

Постановою Харківського районного
суду Харківської області від 08.11.2012
року, що набрала законної сили, по
кримінальній справі № 2034/11816/2012
Русько-Тишківського селищного голову
ОСОБА_5 звільнено від кримінальної
відповідальності за вчинення злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України на
підставі акту амністії і судом
встановлено, що в порушення вимог ст.ст.
26,42 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» питання щодо
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в районі вул.
Перемоги в с. Черкаські Тишки,
його затвердження та передачі вказаної
ділянки у власність ОСОБА_4 в порядок
денний зазначених сесій від 19.11.2007 та
02.06.2008 не вносились та сесіями не
розглядались, відповідні рішення не
приймались.

Оскільки порядок передачі громадянам
земельних ділянок, передбачений ч. 1 ст.
116 ЗК України було порушено, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про безпідставність набуття
ОСОБА_4 права власності на спірну
земельну ділянку.

На підставі ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майно без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї статті застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі.

На підставі ст. 388 ЦК України в даному
випадку земельна ділянка може бути
витребувана і від добросовісного
набувача.

Виходячи із встановлених обставин
районним судом договір дарування
спірної земельної ділянки від 29
березня 2012 року, укладений між ОСОБА_4
та ОСОБА_2, визнано недійсним.

Судова колегія погоджується із таким
висновком районного суду, оскільки
правильно встановивши юридичну
природу виниклих правовідносин, суд
застосував закон, який їх регулює.

При цьому колегія суддів зазначає, що
доводи відповідачів про те, що в даному
випадку відсутні підстави для
позбавлення особи права власності є
необґрунтованими, оскільки земельна
ділянка набута поза порядком,
встановленим ст. 118 ЗК України, перехід
права власності відбувся в результаті
злочину, а тому право власності
відповідачів на землю в такому випадку
захисту державою не підлягає і
добросовісність набуття права
власності відповідачами не
перешкоджає поверненню у власність
держави майна, що вибуло із володіння
держави без згоди на це
Русько-Тишківської сільської ради та
Данилівського дослідного
держлісгоспу.

Доводи апеляційної скарги в частині
того, що прокурор в даному випадку не є
особою, що у відповідності до ст.45 ЦПК
України має право заявляти позови,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки доказам по
справі в цій частині дана об'єктивна
оцінка і зроблений вірний висновок.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Інші доводи, викладені представником
ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, висновків
суду першої інстанції не спростовують
та не дають підстав для скасування чи
зміни ухваленого у справі рішення.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку про залишення
рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 319, 218 ЦПК
України, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2,
ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 19 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий-суддя -

Судді -