У х в а л а

іменем україни

19 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - приватний
нотаріус Охтирського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, про
визнання правочинів недійсними та
розподіл спільного майна подружжя, за
касаційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_5
на рішення Великописарівського
районного суду Сумської області від
06 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 18 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, у якому
просила визнати недійсними договір
дарування житлового будинку та
земельних ділянок, наданих для
будівництва та обслуговування будинку
та ведення особистого селянського
господарства, що розташовані АДРЕСА_1,
укладених 19 червня 2013 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_6, та посвідчених приватним
нотаріусом Охтирського міського
нотаріального округу. Свої вимоги
обґрунтовувала тим, що зазначений
будинок та земельні ділянки є спільною
сумісною власністю подружжя, належить
в рівних частках позивачу ОСОБА_4 та
відповідачу ОСОБА_5, так як
набуте ними за час спільного
проживання у шлюбі. Відчуження майна
без її згоди як власника є порушенням
її прав та інтересів і підлягає
захисту.

Рішенням Великописарівського
районного суду Сумської області від
06 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
18 грудня 2013 року, указаний позов
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4
право власності на Ѕ частини житлового
будинку з господарськими будівлями і
спорудами АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4
право власності на Ѕ частини земельної
ділянки площею 0,15 га з цільовим
призначенням - для будівництва і
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4 право
власності на Ѕ частини земельної
ділянки площею 0,3 га з цільовим
призначенням - для ведення особистого
селянського господарства,
розташованої АДРЕСА_1. Визнано за
ОСОБА_5 право власності на Ѕ частини
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами АДРЕСА_1. Визнано
за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частини
земельної ділянки площею 0,15 га з
цільовим призначенням - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1. Визнано за
ОСОБА_5 право власності на Ѕ частини
земельної ділянки площею 0,3 га з
цільовим призначенням - для ведення
особистого селянського господарства,
розташованої АДРЕСА_1. Виділено ОСОБА_4
шафу для одягу б/в, темно-коричнева,
вартістю 200 грн; шафу для одягу б/в,
коричневий лак, вартістю 200 грн.
Виділено ОСОБА_5 шафу для одягу б/в,
коричневу з кутовим сегментом вартістю
100 грн, диван «Малютка» б/в,
світло-коричневого кольору, вартістю 200
грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 різницю вартості майна у сумі 100
грн. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційних скаргах відповідачі
просять скасувати судові рішення
першої й апеляційної інстанцій,
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню з огляду на наступне.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і дав
їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10,
60, 212 ЦПК України, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційних скаргах доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Великописарівського районного
суду Сумської області від
06 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
18 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик