унікальний номер 340/758/13-ц
Номер провадження № 2/340/9/14
Верховинський районний суд
Івано-Франківської області
в складі: головуючого - судді
з участю: секретаря
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в селищі
Верховина справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах якої діє ОСОБА_2 до ПрАТ
"НФСК"Добробут", ОСОБА_4, третя особа на
стороні відповідача, що не заявляє
самостійних вимог: ОСОБА_5 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, суд,-
Позивач ОСОБА_1 на підставі довіреності
від якої діє ОСОБА_2 звернулася в суд із
позовом до відповідачів про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої джерелом підвищеної
Позовні вимоги мотивує тим, що 18
вересня 2012 року об 11 год. 25 хв. На
території ВАТ «Сільгосптехніка» смт.
Верховина, під час розвороту
автомобіль ДАФ-95XF380, д.н. НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_5 здійснив зіткнення з
автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER», який був
припаркований та не рухався, чим
порушив п.10.1 Правил дорожнього руху,
внаслідок чого автомобіль, яким керує
ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження
(задній бампер задньої кришки
багажника, заднього скла в задній
кришці багажника, газової установки,
партроніка). Відповідно до складеної
калькуляції вартість ремонту
За наслідками вказаного ДТП
працівниками ДАІ було складено
протокол про притягнення відповідача
ОСОБА_5 до адміністративної
відповідальності за порушення п. 10.1
ПДР та 16 жовтня 2012 року постановою
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області його визнано
винним у вчиненні правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП.
18 вересня 2012 року відповідач ОСОБА_5
звернувся із заявою на отримання
страхового відшкодування до ПрАТ "НФСК
"Добробут", поліс якої в нього був, про
настання страхового випадку.
Наступного дня вона особисто відвезла
заяву про відшкодування завданих
збитків до СК та замовила звіт про
оцінку колісного транспортного засобу.
Одразу після його виготовлення, звіт
також був наданий СК, однак до цього
часу не отримав ніякої відповіді, а
також жодної страхової виплати не
надійшло. При особистій розмові ОСОБА_5
повідомив, що він є пенсіонером, коштів
немає, а тому всі завдані збитки
повинна відшкодувати страхова
компанія або власник автомобіля.
Просить відшкодувати їй
матеріальну шкоду, що спричинена
витратами на ремонт власного
автомобіля та постановити рішення,
яким стягнути з відповідача на її
судові витрати в розмірі 235,20 грн.
судового збору та 300 грн. за надання
Позивачка та її довірена особа в
судове засідання не з'явилася, однак
подала суду заяву, в якій позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
просить позов задовольнити, справу
розглянути за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_4 та третя особа
на стороні відповідача, що не заявляє
самостійних вимог ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилися повторно, 29.10.2013
року подали до суду заперечення, в
якому позов не визнали, просять в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю. В судове засідання на 18.11.2013
року відповідач ОСОБА_4 та третя особа
на стороні відповідача яка не заявляє
самостійних вимог ОСОБА_5 не з'явилися,
хоча належним чином були повідомлені
про час та місце розгляду справи про що
свідчать розписки судових повісток.
Представник відповідача ПрАТ
"НФСК "Добробут" в судове засідання не
з'явився повторно, хоча про день
розгляду справи був належним чином
повідомлений, про що свідчать розписки
судових повісток.
Вивчивши матеріали справи,
дослідивши докази, подані суду на
обґрунтування вимог сторін, суд
приходить до висновку що позовні
вимоги в частині стягнення спричиненої
матеріальної шкоди не підлягають до
задоволення із відповідача ОСОБА_4 з
Судом встановлено, що 18.09.2012 року
об 11 год. 25 хв. в смт. Верховина на
території «Сільгосптехніка»
Верховинського району відповідач
ОСОБА_5 керуючи автомобілем ДАФ-95XF380,
д.н. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з
автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER», який був
припаркований та не рухався, чим
допустив порушення п. 10.1 ПДР.
Вина водія у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди
підтверджується постановою
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 16.10.2012
Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань мали місце ці дії та чи вчинені
вони цією особою.

Факт заподіяння матеріальної
шкоди позивачу, а також її розмір
підтверджується протоколом огляду
транспортного засобу, звітом № 182/12 від
19.09.2012 р. (а.с. 10-14),
експертнотоварознавчого дослідження
та ремонтною калькуляцією від 24.09.2012
року, згідно якого вартість
матеріального збитку заподіяного
власнику транспортного засобу «MITSUBISHI
OUTLANDER», становить 21126,1 грн. (а.с.15-26).
16.12.2013 року на підставі заяви позивача
ухвалою суду зобов'язано СК
"Добробут"де є страхувальником
відповідач, направити відповідні
докази про відшкодування шкоди, однак
жодного реагування на ухвалу суду
представник позивача, ні суд на даний
час не отримав (а.с. 72-33).

За змістом ст. 1166 ЦК України, яка
встановлює загальні підстави
відповідальності за заподіяння шкоди,
шкода заподіяна майну фізичної чи
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню особою, яка заподіяла
шкоду в повному обсязі.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Постановою Пленуму Верховного
суду України №6 від 27.03.1992 року (із
послідуючими змінами) роз'яснено, що
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її
заподіяла, за умови, що дії останньої
були неправомірними, між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Джерелом підвищеної небезпеки
належить визнавати будь-яку
діяльність, здійснення якої створює
підвищену імовірність заподіяння
шкоди через неможливість контролю за
нею людини, а також діяльність по
використанню, транспортуванню,
зберіганню предметів, речовин і інших
об'єктів виробничого, господарського
чи іншого призначення, які мають такі ж
властивості. Майнова відповідальність
за шкоду, заподіяну діями таких джерел,
має наставати як при цілеспрямованому
їх використанні, так і при мимовільному
прояву їх шкідливих властивостей. Під
володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав (договору оренди, довіреності).

Із представленого страхового
поліса відповідачем, вбачається що між
ПрАТ "НФСК"Добробут" та ОСОБА_4
укладений договір страхування і
виданий поліс № АВ/6823309 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

Згідно ст. 16 Закону України " Про
страхування"договір страхування - це
письмова угода між страховиком та
страхувальником, згідно якої
страховик бере на себе обов'язки при
настанні страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеному у договорі
страхування страховиком, на користь
якого укладений договір страхування, а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі в
визначені строки та виконувати інші
умови договору.

Ст. 6 Закону України "Про
страхування" від 7 березня 1996 року №
85/96-ВР передбачено, що загальні умови і
порядок здійснення добровільного
страхування визначаються правилами
страхування, що встановлюються
страховиком самостійно відповідно до
вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 17 вищевказаного
Закону визначено, що правила
страхування розробляються страховиком
для кожного виду страхування окремо і
підлягають реєстрації у відповідному
органі під час видачі ліцензії на право
здійснення відповідного виду
страхування.

Право на страхові виплати за
договором страхування виникає у
страхувальника за умови дотримання ним
положень таких правил та умов договору.

Згідно ч.2 ст.8 ЗУ "Про страхування"
страховий випадок подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій особі.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині стягнення страхового
відшкодування на користь позивача суд
виходить із того, що відповідач ОСОБА_4
який передав транспортний засіб для
керування ОСОБА_5 є особа на стороні
відповідача,який не вчиняв
правопорушення, а вчинила
правопорушення особа згідно позовних
вимог як третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_5 , який керував
транспортним засобом під час вчинення
ДТП і не виконав умови договору
страхування в частині надання
страховику належних документів на
підтвердження страхового випадку, а
саме: копію довідки ДАІ про
дорожно-транспортну пригоду, довідку
ДАІ із зазначенням учасників ДТП,
винуватців цієї ДТП та потерпілих,
копію особистого паспорта
страхувальника, особистий
ідентифікаційний код, копію
посвідчення водія, копію свідоцтва про
реєстрацію застрахованого автомобіля,
що випливає із поданого заперечення
відповідача направленого до
матеріалів справи, а тому відповідач
має право регресного позову до
страховика про повернення
відшкодованих коштів на користь
позивача.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України
питання про відшкодування шкоди самою
особою, відповідальність якої
застрахована, вирішується залежно від
висловленої нею згоди на таке
відшкодування. Відповідач зобов'язаний
був дати згоду страховику на
відшкодування спричиненої шкоди при
вчиненні ДТП на користь позивача, що
ним не зроблено.

Доказів того, що ОСОБА_5 керував
транспортним засобом без належної
правової підстави в суді представлено
не було, однак позивачем не поставлено
його відповідачем по справі.

Підстав покладати відповідальність
на ОСОБА_4 лише через те, що він є
власником автомобіля у суду підстав
немає.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. На підставі
наведеного, відповідно до ст.ст. 1166, 1167,
1187, 1188 ЦК України та керуючись ст.ст. 88
ч.1, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 на підставі
довіреності якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ПрАТ "НФСК"Добробут" про відшкодування
майнової завданої джерелом підвищеної
небезпеки - відмовити..

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути
переглянуте Верховинським районним
судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
М.П. Данилюк