Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про визнання незаконним та скасування пункту 3.2 Протоколу засідання Координаційної ради №45/2014 від 17 вересня 2014 року та зобов'язати вжити заходів щодо поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом до Моторно (транспортного) страхового бюро України, просила визнати незаконним та скасувати пункт 3.2 Протоколу засідання Координаційної ради №45/2014 від 17 вересня 2014 року, а також зобов'язати вжити заходів щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді Генерального директора МТСБУ, що є предметом позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити, пояснила, що з 01 квітня 2014 року позивач ОСОБА_1 обіймає посаду Генерального директора Моторно (транспортного) страхового бюро України. 17 вересня 2014 року на засіданні Координаційної ради МТСБУ було розглянуто питання про відкликання позивача з посади Генерального директора МТСБУ. У п. 3.2 рішення (протокол засідання Координаційної ради № 45/2014 від 17 вересня 2014 року), прийнятого за результатами розгляду цього питання, Координаційна рада МТСБУ, зокрема, ухвалила: «Відповідно до ч. 2 п. 8.4.1 Статуту МТСБУ, відкликати з 18 вересня 2014 року ОСОБА_1 з посади Генерального Директора МТСБУ (припинити повноваження як Генерального директора МТСБУ) у зв'язку з невідповідністю її дій вимогам законодавства, Статуту МТСБУ, в тому числі відповідно до інформування Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері ринків фінансових послуг (лист від 08.09.2014), звернення Голови профспілки МТСБУ від 15.09.2014, численних скарг щодо страхових виплат, невиконання рішень Координаційної ради МТСБУ, перевищення повноважень, передбачених Статутом МТСБУ тощо». Позивач вважає, що оскаржуване рішення було прийнято з порушенням вимог законодавства України, а також є безпідставним та необґрунтованим, оскільки порядок відкликання Генерального директора МТСБУ із займаної посади передбачений п. 48.2 статті 48 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», аналогічне за змістом положення закріплене також у частині 2 пункту 8.4.1 Статуту МТСБУ, затвердженого протоколом № 18 загальних зборів страховиків - членів МТСБУ від 25 січня 2005 року (із наступними змінами і доповненнями). Таким чином, і Закон України, і Статут МТСБУ передбачають можливість відкликання Генерального директора з цієї посади, однак вжиття таких дії прямо пов'язано з можливістю прийняття такого рішення із певними обставинами, а саме - невідповідністю його дій вимогам законодавства, Статуту МТСБУ, рішенням загальних зборів членів МТСБУ, президії або Координаційної ради МТСБУ. Однак, у протоколі засідання Координаційної ради № 45/2014 від 17 вересня 2014 року не міститься будь-яких вказівок на конкретні положення законодавства, Статуту чи рішень загальних зборів, президії чи Координації ради МТСБУ, які були порушені Генеральним директором, тобто, на думку позивача, є незрозуміло на підставі аналізу яких норм Координаційна рада МТСБУ кваліфікувала діяльність Генерального директора МТСБУ як таку, що містить порушення і не узгоджується із приписами цих актів, також не зазначено, які саме дії чи бездіяльність позивача, як генерального директора призвели до порушення, які обставини свідчать про наявність таких порушень і чим конкретно підтверджуються факт вчинення порушень саме позивачем, як Генеральним директором. З урахуванням викладеного позивач вважає, що п. 3.2 протоколу № 45/2014 від 17 вересня 2014 року щодо відкликання позивача з посади Генерального директора МТСБУ є незаконним, оскільки рішення було прийнято за відсутності підстав, передбачених пунктом 48.2 статті 48 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому у разі визнання незаконним рішення Координаційної ради МТСБУ щодо відкликання позивача із займаної посади позивач просить відновити її порушенні трудові права шляхом поновлення на посаді Генерального диктора МТСБУ, що є предметом позову.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та пояснень, наданих позивачем в судовому засіданні.

Представник відповідача Роменський Р.Ю, в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував, просив в позові відмовити з підстав, викладених у запереченнях на позов, які залучено до матеріалів справи (а.с.58-60), додатково зазначив, що вважає рішення Координаційної ради МТСБУ про відкликання ОСОБА_1 з посади Генерального директора МТСБУ, яке оформлене Протоколом №45/2014 від 17.09.2014 р, прийняте колегіальним органом у межах, спосіб та у порядку, визначеному Законом та Статутом МТСБУ, в той же час не вбачає підстави для поновлення позивача на посаді Генерального директора МТСБУ, оскільки на момент розгляду даної справи уповноваженими органом МТСБУ не приймалось рішення про звільнення позивача із займаної посади.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі по тесту - МТСБУ) є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», інших актів законодавства України та цього Статуту. (п.1.1 та п.1.3 Статуту Моторно (транспортного) страхового бюро України)

Згідно з п. 44.2 ст. 44 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту - Закон) структура, функції, компетенція, порядок формування та роботи органів управління та контролю МТСБУ визначаються Статутом МТСБУ з урахуванням положень Закону.

Дирекція МТСБУ здійснює оперативне керівництво діяльністю МТСБУ і очолюється Генеральним директором (п. 48.1 ст. 48 Закону та п. 8.4 Статуту МТСБУ).

Порядок призначення Генерального директора МТСБУ та відкликання його зі своєї посади регламентовано положеннями ст.48 Закону та п.8.4 Статуту МТСБУ.

Рішення про призначення Генерального директора МТСБУ приймається Президією за погодженням з Координаційною радою МТСБУ.

Судом встановлено, що з 01 квітня 2014 року ОСОБА_1 обіймає посаду Генерального директора Моторно (транспортного) страхового бюро України, що підтверджується наказом від 01 квітня 2014 року за №23-О, який видано на підставі протоколу Координаційної ради МТСБУ від 26 березня 2014 року №412014. (а.с.64)

Відповідно до ст. 46 Кодексу законів про працю України відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відсторонення передбачає недопущення працівника на певний термін до роботи, яку він зобов'язався виконувати відповідно до трудового договору. Відсторонення від роботи використовується як тимчасовий захід до прийняття остаточного рішення про можливість чи неможливість виконання працівником передбаченої трудовим договором роботи або перебування його на певній посаді. Після закінчення терміну відсторонення від роботи працівник, залежно від наявних підстав, може бути допущений до роботи, переведений на іншу роботу або звільнений з роботи.

У статті 46 Кодексу законів про працю України закріплено, що відсторонення від роботи допускається не тільки у випадках, встановлених у цій статті, а й в інших випадках, передбачених законодавством. Крім того, зазначена стаття дає право власникові або уповноваженому ним органу відсторонювати працівника від роботи, а окремі акти законодавства, які регулюють питання діяльності відповідних галузей, містять правові норми, що зобов'язують власника або уповноважений ним орган відсторонювати працівника від роботи.

Як передбачено у п. 48.2 ст.48 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , Генеральний директор може бути у будь-який час відкликаний із своєї посади або відсторонений від виконання своїх обов'язків Координаційною радою МТСБУ або президією МТСБУ за погодженням з Координаційною радою МТСБУ у разі невідповідності його дій вимогам законодавства, Статуту МТСБУ, рішенням загальних зборів членів МТСБУ, президії або Координаційної ради МТСБУ.

Аналогічна норма закріплена у п.8.4.1 Статуту МТСБУ, Директор (Генеральний директор) може у будь-який час відкликаний із своєї посади або відсторонений від виконання своїх обов'язків Координаційною радою Бюро або Президією Бюро за погодженням здійснюється Координаційною радою МТСБУ або Президією МТСБУ за погодженням з Координаційною радою Бюро у разі невідповідності його дій вимогам законодавства, Статуту Бюро, рішенням Загальних зборів членів Бюро, Президії або Координаційної ради Бюро.

17 вересня 2014 року відбулось засідання Координаційною радою МТСБУ, відповідно до Порядку денного винесено питання про відкликання ОСОБА_1 з посади Генерального директора МТСБ, за результатами розгляду винесеного питання, прийнято рішення, яке оформлено Протоколом №45/2014 року, а саме: «п.3.2.1. Відповідно до ч. 2 п. 8.4.1 Статуту МТСБУ, відкликати з 18 вересня 2014 року ОСОБА_1 з посади Генерального Директора МТСБУ (припинити повноваження як Генерального директора МТСБУ) у зв'язку з невідповідністю її дій вимогам законодавства, Статуту МТСБУ, в тому числі відповідно до інформування Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері ринків фінансових послуг (лист від 08.09.2014), звернення Голови профспілки МТСБУ від 15.09.2014, численних скарг щодо страхових виплат, невиконання рішень Координаційної ради МТСБУ, перевищення повноважень, передбачених Статутом МТСБУ тощо».

Виходячи з предмету позову, позивачем ОСОБА_1 пред'явлено вимоги до МТСБУ щодо визнання незаконним і скасувати пункт 3.2 Протоколу засідання Координаційної ради №45/2014 від 17 вересня 2014 року, мотивуючи тим, що рішення Координаційною радою МТСБУ було прийнято з порушенням вимог законодавства України, оскільки відповідно до положень п. 48.2 ст. 48 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 8.4.1. Статуту МТСБУ передбачена можливість відкликання Генерального директора із своєї посади, однак прийняття такого рішення можливо лише за певних обставин, а саме невідповідністю дій генерального директора вимогам законодавства, Статуту МТСБУ, рішенням загальних зборів членів МТСБУ, президії або Координаційної ради МТСБУ.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає встановленим, що відносини, які виникли між сторонами спору є трудовими, в даному випадку роботодавцем виступає юридична особа - МТСБУ, а найманим працівником - Генеральний директор МТСБУ, тобто позивач у справі, тому вирішення питання щодо відсторонення працівника від роботи має розглядатись з дотриманням вимог ст.46 Кодексу законів про працю України.

В той же час, виходячи з правового статусу МТСБУ, яке здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», питання відкликання Генерального директора МТСБ із займаної посади є виключною компетенцією Координаційної ради МТСБУ, що безпосередньо передбачено у п. 48.2 ст. 48 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та закріплено у п. 8.4.1. Статуту МТСБУ, що не суперечить положенням ст.46 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається, серед іншого, в інших випадках, передбачених законодавством.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до МТСБУ про визнання незаконним і скасувати п.3.2 Протоколу засідання Координаційної ради №45/2014 від 17 вересня 2014 року є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення прийнято компетентним колегіальним органом - Координаційною радою МТСБУ, у межах, спосіб та у порядку, визначеному Законом та Статутом МТСБУ. В свою чергу, позивачем не наведено ґрунтовних підстав, які б свідчили, що рішення колегіального органу прийнято з порушенням норм чинного законодавства, як і не спростовані обставини, що слугували підставою для прийняття рішення про відкликання позивача із займаної посади, які безпосередньо зазначені у тексті прийнятого рішення, в той кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, як це передбачено ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаний або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно положень ст. 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичною особою.

А відповідно до ст.4 Кодексу законів про працю України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Так, питання звільнення працівника з роботи вирішується в досудовому порядку уповноваженим на те органом, тобто адміністрацією чи власником підприємства, які працевлаштували працівника.

Як роз'яснено у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 „Про практику розгляду судами трудових спорів", за загальним правилом індивідуальні трудові спори вирішуються судами безпосередньо або після їх попереднього розгляду комісією по трудових спорах (КТС)

У будь-якому разі безпосередньо в районних (міських) народних судах розглядаються заяви звільнених працівників про поновлення на роботі незалежно від підстави припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причин звільнення.

В межах даного спору, позивачем ОСОБА_1 окремо пред'явлено вимоги до МТСБУ щодо поновлення позивача на посаді Генерального директора МТСБУ, однак суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в цій частині, оскільки на момент розгляду справи трудові відносини позивача з МТСБУ не припинено, наказ уповноваженим органом про звільнення позивача з посади Генерального директора МТСБУ не видавався, в той же час підстави звільнення працівника з займаною посади є окремими предметом доказування, тому така категорія спорів підлягає розгляду в судовому порядку лише після прийняття рішення роботодавцем про звільнення працівника з підстав, передбаченим нормами трудового законодавства України.

Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про визнання незаконним та скасування пункту 3.2 Протоколу засідання Координаційної ради №45/2014 від 17 вересня 2014 року та зобов'язати вжити заходів щодо поновлення на роботі є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, у зв'язку з ухваленням судом рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3, 4, 46, 232 Кодексу законів про працю України, п.44.2 ст.44, п. 48.1, 48.2 ст.48 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 1992 року „Про практику розгляду судами трудових спорів", ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про визнання незаконним та скасування пункту 3.2 Протоколу засідання Координаційної ради №45/2014 від 17 вересня 2014 року та зобов'язати вжити заходів щодо поновлення на роботі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня його проголошення..

С у д д я