АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/461/14
інстанції Пухальський С.В.
Доповідач: Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 25 дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської
Н.В.

Суддів: Майданіка
В.В.

Кутурланової О.В.

при секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Скадовському
районі Херсонської області на рішення
Скадовського районного суду
Херсонської області від 23 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Скадовському
районі Херсонської області про захист
порушених прав шляхом відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

25 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Скадовському
районі Херсонської області про захист
порушених прав шляхом відшкодування
моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог
зазначив, що з 08.07.2005р. працював
продавцем у магазині «Снасти», та був
застрахований роботодавцем від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, які
спричиняють втрату працездатності.
02.08.2005р. при виконанні трудових
обов'язків з ним стався страховий
випадок, і рішенням МСЕК від 08.12.2005р.
йому встановлена стійка втрата
професійної працездатності та друга
група інвалідності.

Рішенням Скадовського районного
суду Херсонської області від 18.12.2006р.,
яке набрало чинності 29.12.2006р.,
встановлено факт спричинення
моральної шкоди, яка завдана каліцтвом
та ушкодженням здоров'я і визначено
розмір морального відшкодування у
розмірі 150 мінімальних заробітних плат.

Вважаючи незаконною відмову
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Скадовському
районі Херсонської області у виплаті
моральної шкоди через зміну норм
законодавства, просив стягнути з
відповідача на його користь моральну
шкоду у розмірі 150 мінімальних
заробітних плат, встановленої на день
виплати.

Рішенням Скадовського районного
суду Херсонської області від 23 грудня
2013 року позовні вимоги задоволені в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Скадовському
районі Херсонської області просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та порушення норм
матеріального права. Ухвалюючи рішення
про відшкодування моральної шкоди на
користь позивача у розмірі 150
мінімальних заробітних плат,
встановленої на день виплати, суд не
звернув уваги на те, що даний розмір
моральної шкоди визначено на час
винесення судом рішення 18.12.2006р. з
огляду на вимоги діючого на той час
законодавства, з урахуванням розміру
мінімальної заробітної плати на той
період. Також, при ухваленні рішення,
суд не обґрунтовано послався на ч.3 ст.34
базового Закону, оскільки дана норма
втратила дію, на підставі Закону
України № 717-V від 23.02.2007р., що набрав
чинності з 30.03.2007р. Крім того, судом не
враховано, що причиною нещасного
випадку, який стався з позивачем, були
не умови виробництва, а вина третьої
особи при ДТП, що суперечить висновку
п.4.1 рішення КСУ від 27.01.2004р. № 1-рп/2004, та
не прийнята до уваги судом динаміка
покращення здоров'я позивача, оскільки
на момент звернення до суду із позовом,
відповідно до висновку МСЕК від 15.01.2013р.
позивачу знята група інвалідності.

В письмових запереченнях на
апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить
відмовити у задоволені апеляційної
скарги, а рішення суду першої інстанції
залишити без змін, посилаючись на
законність і обґрунтованість рішення
суду, та дотриманням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та позовних
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія судді вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджено письмовими доказами
наявними у особовій справі потерпілого
ОСОБА_2, що 02 серпня 2005р. стався
страховий випадок на виробництві із
позивачем, внаслідок якого останній
отримав трудове каліцтво яке
спричинило стійку втрату
працездатності, встановлену висновком
МСЕК від 08.12.2005р. в розмірі 65% та
встановлення другої групи
інвалідності. (а.с.4).

Згідно п.«е» п.1 ч.1 ст.21 та ч.3 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23.09.1999р. № 1105-ХІV в редакції Закону №229-1V
від 21.11.2002р., яка діяла до 20 березня 2007р.,
у разі настання страхового випадку
Фонд соціального страхування у
встановленому порядку зобов'язаний
виплатити потерпілому грошову суму за
моральну шкоду за наявності факту
заподіяння йому цієї шкоди.

За наявної у матеріалах справи довідки
від 30.11.2006р., виданої за результатом
огляду потерпілого 05.10.2006р. за
висновком МСЕК має місце факт
заподіяння ОСОБА_2 моральної
шкоди.(а.с.27-28).

Рішенням Скадовського районного суду
Херсонської області від 18.12.2006р., яке
набуло чинності 29.12.2006р., за наявності
встановленого факту заподіяння
моральної шкоди внаслідок нещасного
випадку на виробництві і часткової
втрати працездатності визначений
розмір відшкодування заподіяної
позивачу моральної шкоди 150
мінімальних заробітних плат.

В рішенні Конституційного Суду України
№ 1-рп/2004 від 27.01.2004р. викладене офіційне
тлумачення положення ч.3 ст.34 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
треба розуміти як визначення порядку,
процедури та розмірів відшкодування
Фондом моральної шкоди, заподіяної
умовами виробництва в окремому випадку
- лише у разі відсутності втрати
потерпілим професійної
працездатності. Зазначене положення не
виключає обов'язку Фонду відшкодувати
моральну шкоду, заподіяну умовами
виробництва в інших випадках, коли
здійснення права застрахованих на
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної умовами виробництва, має
забезпечуватися Фондом на підставі
статей 1, 5, 6, 13, 21 та ч.3 ст.28 цього Закону
всім потерпілим в тому числі і в разі
тимчасової стійкої часткової чи повної
втрати працездатності.

Дія ч.3 ст.28 та ч.3 ст.34 Закону № 1105-ХІV в
частині відшкодування моральної шкоди
зупинена на 2006 і 2007 роки згідно п.27 ст.77
Закону України від 20.12.2005р. № 3235-ІV «Про
державний бюджет України на 2006 рік» та
п.22 ст.71 Закону України від 19.12.2006р. № 489-V
«Про Державний бюджет України на 2007
рік».

Рішенням Конституційного суду України
від 22.05.2008р. №10/-рп/2008 положення п. 44
розділу 11 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік» та
про внесення змін до деяких державних
актів, якими це передбачено, визнано
такими, що не відповідають Конституції
України і втратили чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом цього
рішення.

Враховуючи встановлені судом
обставини справи, а також те, що п.«е»
п.1 ч.1 ст.21 та ч.3 ст.28 Закону України від
23.09.1999р. № 1105-ХІV виключена із набрання
чинності 20.03.2007р. Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.02.2007р. № 717-V, суд
дійшов правомірного висновку про
наявність у позивача права на
стягнення коштів на відшкодування
моральної шкоди та обов'язок
відповідача сплати їх у розмірі,
визначено у рішенні Скадовського
районного суду Херсонської області від
18.12.2006р.

Крім того, неприйнятними є доводи
апеляційної скарги у тій частині, що
розмір мінімальної заробітної плати,
що є базовою для визначення загальної
суми відшкодування, на думку Фонду
слід вираховувати станом на 2006 рік,
однак за змістом ч.3 ст.28 і ч. 3 ст.34
наведеного Закону, чинному на час
виникнення спірних правовідносин, і
підлягає застосуванню у даному спорі,
розмір мінімальної заробітної плати
визначається станом на час виплати.

Оскільки справа розглянута з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, підстави для скасування
ухваленого судом рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Скадовському
районі Херсонської області відхилити.

Рішення Скадовського районного суду
Херсонської області від 23 грудня 2013
року залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: