У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
Регіонального управління в Автономній
Республіці Крим Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» на рішення
Залізничного районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 18 липня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 13 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на частку у
спільному сумісному майні подружжя,
стягнення грошової компенсації
вартості майна, зобов'язання не чинити
перешкод у користуванні часткою
квартири та вселення,

в с т а н о в и в :

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з указаним позовом, вимоги якого
під час розгляду справи уточнив та
остаточно просив визнати за ним право
власності на Ѕ частку квартиру АДРЕСА_1,
припинивши право власності
ОСОБА_3 на вказану частку майна,
зобов'язати відповідача усунути
перешкоди у користуванні спірним
майном та вселити його до квартири
АДРЕСА_1.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 18 липня 2013 року указаний позов
задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 13 січня 2014 року
апеляційну скаргу Регіонального
управління в Автономній Республіці
Крим Державної спеціалізованої
фінансової установи «Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву» відхилено, рішення
Залізничного районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 18 липня 2013 року залишено без
змін.

У касаційній скарзі Регіональне
управління в Автономній Республіці
Крим Державної спеціалізованої
фінансової установи «Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву» просить скасувати судові
рішення першої й апеляційної
інстанцій, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відхиляючи апеляційну скаргу
Регіонального управління в Автономній
Республіці Крим Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» і залишаючи
рішення суду першої інстанції без змін,
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі й давши їм належну оцінку в силу
вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а
також врахувавши обставини справи,
обґрунтовано погодився з висновками
суду першої інстанції про доведеність
указаного позову та наявності правових
підстав для задоволення заявлених
вимог.

При цьому, апеляційний суд дійшов
правильного висновку про те, що та
обставина, що за договором іпотеки
накладено заборону відчуження
предмета іпотеки, не змінює правового
статусу зазначеної квартири як
спільної сумісної власності подружжя і
не перешкоджає визнанню за позивачем
права на частку у спільному майні. А
визнання за позивачем права на частку
іпотечної квартири не припиняє
зобов'язань за кредитним договором та
забезпечення цих зобов'язань іпотекою
і не припиняє іпотеки відносно частки
квартири, що відійшла позивачу, тому
права кредитора - іпотекодержателя не
порушені.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, апеляційний суд
правильно визначився з характером
спірних правовідносин та нормою
матеріального права, яка підлягає
застосуванню, повно та всебічно
дослідив обставини справи та наявні у
справі докази в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212
ЦПК України, в результаті чого ухвалив
законне й обґрунтоване рішення, яке
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Регіональному управлінню в
Автономній Республіці Крим Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на частку у спільному
сумісному майні подружжя, стягнення
грошової компенсації вартості майна,
зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні часткою квартири та
вселення, за касаційною скаргою на
рішення Залізничного районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 18 липня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 13 січня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак