Справа № 591/445/14-ц
Провадження № 6/591/65/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 рокум. СумиЗарічний райсуд м.
Суми у складі: головуючого судді
Міліціанова Р.В., при секретарі Бузовій
Т.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції Школьного В.А. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, -

В С Т А Н О В И В :

28.01.2014 р. державний виконавець
звернувся до суду з поданням, в якому
просить обмежити у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2.

Свої вимоги державний виконавець
мотивує тим, що в провадженні відділу
перебуває виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 1807/3929
від 13.03.2013 р. виданий Конотопським
міськрайонним судом Сумської області,
рішення суду не виконується, тому
вважає, що обмеження боржника у праві
виїзду за межі України може вплинути на
хід виконавчих дій.

Суд, дослідивши докази по справі,
встановив наступне.

На виконанні в ВДВС Сумського МУЮ
перебуває виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 1807/3929
від 13.03.2013 р. виданий Конотопським
міськрайонним судом Сумської області
про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 на утримання сина.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець має право у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України
до виконання зобов'язань за рішенням.

Реалізація цих прав здійснюється
шляхом звернення до суду в порядку ст.
3771 ЦПК з поданням про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України, яка також визначає, що
суб'єктом звернення до суду є державний
виконавець.

Відповідно до Інструкції з організації
примусового виконання рішень, що
набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та
затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5,
подання державного виконавця повинно
містити, зокрема, підтвердження факту
ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань.

Однак, з наданого подання не
обґрунтовано, якими саме доказами
підтверджено факт ухилення боржника
від виконання судового рішення.

Ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12
Закону № 606-XIV, зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб (Лист Верховного суду
України «Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України»).

Однак, матеріали справи не містять
доказів обставин ухилення ОСОБА_2 від
виконання судового рішення в
виконавчого провадження, не доведено
також, що не одержання повісток
виконавця носить умисний характер і
спрямоване саме на ухилення від
добровільного виконання судового
рішення.

Так, боржник жодного разу повідомлення
державного виконавця не отримував, за
місцем реєстрації не мешкає, його
оголошено в розшук, тобто державним
виконавцем за допомогою інших заходів
виконання вживаються дії спрямовані на
виконання судового рішення.

Не з'ясовано в рамках виконавчого
провадження також того, чи відомо
боржнику про існування судового
рішення взагалі, чи приймав він участь
в ході судового розгляду.

Крім того, державний виконавець не
надав інформації, що боржник на даний
час перебуває на території України,
оскільки він є громадянином іншої
держави.

Також, суд виходить з того, що сума
боргу в рамках виконавчого провадження
близько 2700 грн. не дозволяє обмежити
гарантовану ст.33 Конституцією України
свободу пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України.

Тому, подання державного виконавця не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.24, 25, 31, 52 Закону України
«Про виконавче провадження», ст. 3771 ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ :

Подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції Школьного
В.А. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України - залишити
без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми.,
шляхом подачі апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня її
проголошення. Для осіб, які не приймали
участі у судовому засіданні,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали
суду.

Суддя
Р.В. Міліціанов