У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С., суддів:
Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,Гримич
М.К., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення кредитної заборгованості, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 15 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» звернулося до суду з
позовом, у якому просило стягнути з
ОСОБА_6 16 044 грн заборгованості за
кредитним договором, укладеним між
сторонами у справі 20 листопада 2006 року,
160 грн 44 коп. судового збору та 120 грн
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
боржник належним чином кредитних
зобов'язань не виконує, що призвело до
виникнення кредитної заборгованості
яка за розрахунками банку становить: 1
745 грн 74 коп. заборгованості за
кредитом, в тому числі 1 745 грн 74 коп.
простроченого тіла кредиту; 6 766 грн 01
коп. заборгованості за процентами, в
тому числі 6 922 грн 46 коп. прострочених
процентів; 156 грн 75 коп. заборгованості
з комісії, в тому числі 156 грн 75 коп.
простроченої комісії; 497 грн 39 коп.
погашеної пені, в тому числі списаної; 6
135 грн 31 коп. заборгованості з пені,
всього заборгованості за кредитом - 14803
грн 81 коп.; 500 грн штрафу (фіксована
частина); 740 грн 19 коп. штрафу (проценти
від суми заборгованості), а разом 16 044
грн.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 25 жовтня 2012 року в позові
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 жовтня
2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено у справі нове
рішення наступного змісту.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача 16 044 грн заборгованості за
кредитним договором від 20 листопада 2006
року, станом на 25 лютого 2011
року, 160 грн 44 коп. сплаченого судового
збору та 120 грн витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а всього стягнуто
16 324 грн 44 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати оскаржуване рішення
апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що 20
листопада 2006 року між сторонами у
справі було укладено
кредитно-заставний договір, за яким
банк надав позичальнику 1 959 грн 43 коп.
кредиту на строк 12 місяців, з 20
листопада 2006 року по 20 листопада
2007 року включно, з умовами сплати за
користування кредитом процентів у
розмірі 10 процентів на місяць на суму
залишку заборгованості по кредиту,
щомісячної винагороди за надання
фінансового інструменту в розмірі 31
грн 35 коп. та одноразової винагороди за
надання фінансового інструменту в
розмірі 178 грн 13 коп.

На підтвердження позовних вимог,
позивачем надано розрахунок
заборгованості за кредитом станом на 25
лютого 2011 року.

Ухвалюючи у справі судове рішення про
відмову в позові, суд першої інстанції
виходив з того, що позовні вимоги є
обґрунтованими, однак позов не
підлягає задоволенню, оскільки в
даному випадку підлягають
застосуванню наслідки спливу терміну
позовної давності, на чому наполягав
відповідач у справі, так як судом
встановлено, що термін дії кредитного
договору закінчився 20 листопада 2007
року, а позивач звернувся до суду лише 20
травня 2011 року, тобто після спливу
строку позовної давності.

Ухвалюючи у справі нове рішення про
задоволення позовних вимог,
апеляційний суд Дніпропетровської
області виходив з того, що, відповідно
до підписаної відповідачем
заяви (основного кредитного договору)
від 20 листопада 2006 року, він
ознайомився та погодився з умовами
кредитування, які були надані йому в
письмовій формі. Своїм підписом
боржник підтвердив факт надання йому
повної інформації про умови
кредитування та погодився з тим, що
підписана ним заява разом із
запропонованими банком умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам складає між ним та банком
кредитно-заставний договір.

Відповідно до пункту 6.6 умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
терміни позовної давності по вимогах
про стягнення кредиту, процентів за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлено сторонами
тривалістю в 5 років. Таким чином, строк
позовної давності позивачем не
пропущено, позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

В основу ухваленого у справі судового
рішення суду апеляційної інстанції
покладено наданий позивачем
розрахунок заборгованості та факт
домовленості між сторонами кредитного
зобов'язання щодо спеціальної позовної
давності тривалістю в 5 років,
наслідком чого стало ухвалення у
справі судового рішення, в тому числі,
про стягнення з боржника на користь
позивача штрафних санкцій за кредитним
договором з врахуванням строку
спеціальної позовної давності.

Такі висновки апеляційного суду
ґрунтуються на зібраних у справі
доказах, положеннях норм ст. ст. 526, 554, 625,
1054 ЦК України, є обґрунтованими і не
спростовуються доводами касаційної
скарги.

За таких обставин, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ не вбачає підстав для скасування
оскаржуваного судового рішення суду
апеляційної інстанції, так як воно
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук Судді:В.С.
Висоцька М.К. Гримич В.М. Колодійчук
О.В. Умнова