Справа № 276/1700/13-ц
Провадження по справі №2/276/75/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року

Володарсько-Волинський районний суд
Житомирської області в складі

головуючого-судді Криницького Л.В.

при секретарі Свиридок А.В.

за участю :

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Володарсько-Волинського районного
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про звільнення від сплати
аліментів,-

В С Т А Н О
В И В :

Позивач звернувся до суду із
названим позовом в обґрунтування якого
вказує, що рішенням
Володарсько-Волинського районного
суду від 29 листопада 2011 року з нього
стягують аліменти на користь
відповідача на утримання повнолітньої
дочки, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600
гривень на період її навчання в
Житомирському державному університеті
імені Івана Франка по 30 червня 2015 року,
але не більше як до досягнення дитиною
23 років.

За вказаний час його дочка,
ОСОБА_3, перейшла з денної форми
навчання на заочну форму навчання,
створила свою сім'ю, у неї народилась
власна дитина.

На даний час він звільняється з
роботи у зв'язку з виходом на пенсію.
Йому призначена пенсія в розмірі 1700
гривень. З 2008 року він перебуває в шлюбі
з іншою жінкою, має на утримання
неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зважаючи на викладене він на
даний час не в змозі утримувати
повнолітню дочку.

В судовому засіданні позивач
заявлений позов підтримав та пояснив,
що після рішення суду від 29 листопада
2011 року про стягнення з нього аліментів
на утримання повнолітньої дитини, яка
на той час навчалась на денній формі
навчання в університеті змінилися
обставини. Дочка перейшла з денної
форми навчання на заочну, двічі
влаштовувалась на роботу де працювала
та отримувала заробітну плату, але
звільнялась за власним бажанням,
перебувала на обліку в районному
центрі зайнятості, проживає в
незареєстрованому шлюбі з чоловіком
від якого має дитину. Він, за станом
здоров'я, змушений був вийти на пенсію
та отримує пенсію в сумі 1700 гривень.
Наявні у нього захворювання потребують
значних витрат на лікування. Він має
іншу сім'ю, має на утриманні
неповнолітнього сина, який також має
ряд захворювань та потребує витрат на
лікування. За вказаних обставин він не
може надавати матеріальну допомогу
дочці.

Відповідач заявлений позов не
визнала та пояснила, що дочка дійсно
перейшла на заочну форму навчання,
працювала, перебувала на обліку в
районному центрі зайнятості, на даний
час народила дитину і є матір'ю
одиночкою. З чоловіком від якого вона
народила дитину дочка в шлюбі не
перебуває, він матеріальної допомоги
дочці не надає. За навчання потрібно
платити по 3750 гривень на рік. Вона також
не може надати дочці належної
матеріальної допомоги так як доглядає
хвору матір, утримує ще

- 2 -

троє дітей, вона змушена була взяти
кредит, кошти від якого були витрачені
на лікування внука.

Відповідач ОСОБА_3 суду пояснила,
що вона перейшла на заочну форму
навчання, яка також є платною. Вона
двічі на рік їздить на сесію в м.
Житомир і щосуботи їздить на лекції, а
тому вона ще й витрачує кошти на дорогу.
Батько дитини не працює, а тому не може
їй надавати матеріальну допомогу. За
період отримування аліментів вона
дійсно працювала, але була звільнена за
скороченням, перебувала на обліку в
центрі зайнятості та отримувала
допомогу по безробіттю.

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи суд приходить до
висновку, що заявлений позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 199 СК України
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

В судовому засіданні встановлено,
що на час ухвалення судом рішення від 29
листопада 2011року про стягнення
аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2,
на утримання повнолітньої дитини, яка
продовжувала навчання, ОСОБА_1 працював
в Іршанському гірничо-збагачувальному
комбінаті, отримував відповідну
зарплату і суд зробив висновок, що він
спроможній надавати матеріальну
допомогу повнолітній дитині, яка
продовжує навчатися у вищому
навчальному закладі на денній формі
навчання.

ОСОБА_3, яка є повнолітньою
дитиною позивача перевелась з денної
форми навчання на заочну форму
навчання, влаштовувалась працювати,
отримувала заробітну плату,
звільнялась, перебувала на обліку в
районному центрі зайнятості де
отримувала допомогу по безробіттю і
весь цей час її мати, ОСОБА_2, отримувала
з позивача аліменти, незважаючи на те,
що аліменти, які стягувались на
підставі ст. 199 СК України мають цільове
призначення, тобто як матеріальна
допомога яка пов'язана із навчанням.

Згідно судової практики у разі
якщо дочка, син навчаються на денному
відділенні, аліменти можуть бути
присуджені їм щомісячно, але без
урахування часу канікул, при заочному
навчанні - одноразово (один раз на рік)
або посеместрово.

Згідно довідки Управління праці
та соціального захисту населення
Володарсько-Волинської РДА ОСОБА_3
отримала допомогу по вагітності та
пологах в розмірі 2243,85 грн., допомогу
при народженні дитини одноразово в
сумі 9720 та щомісячну виплату в сумі 810
гривень з 1.12.2013 по 30.11.2015 року, отримує
допомогу як одинока матір в сумі 309 грн.
та з буде отримувати допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею 3-х
річного віку. ( а.с. 20).

Згідно довідки
Володарсько-Волинського районного
центру зайнятості ОСОБА_3 працювала в
ТОВ ТК « Полісся-Продукт» звідки
звільнена за власним бажанням 25.10.2012
року. З лютого по вересень 2013 року
отримала допомогу по безробіттю в сумі
3627,96 грн..

Відповідач по даній справі, тобто
матір повнолітньої ОСОБА_3 є працюючою,
є вчителем ЗОШ, отримує заробітну плату
і також відповідно до чинного
законодавства зобов'язана була
надавати повнолітній дитині,
відповідно до ст. 199 СК України
матеріальну допомогу пов'язану з її
навчанням. ( а.с. 27).

26.12. 2013 року позивач звільнився з
філії Іршанський ГЗК за ст. 38 КЗпП
України,

є пенсіонером з грудня 2013 року, отримує
пенсію в сумі 1726,05 грн. ( а.с.8), має ряд
тяжких захворювань, що стверджуються
довідками лікувальних закладів, у
зв'язку з чим потребує значних витрат
на своє лікування, має на утриманні
неповнолітнього сина, який також є
хворим, що стверджується медичними
довідками і потребує витрат на
лікування.

За вказаних обставин суд вважає, що
ОСОБА_3 втратила право на утримання, яке
пов'язане з її навчанням і що із-за
свого матеріального стану, стану
здоров'я

- 3 -

ОСОБА_1 не може надавати матеріальну
допомогу на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання.

Керуючись ст.ст. 10,11,57, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. 182, 198- 201 СК України, суд, -

В И Р І Ш И
В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити право ОСОБА_2 на отримання
аліментів від ОСОБА_1 на утримання
повнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
продовжує навчання на заочній формі на
платній основі в зв'язку з тим, що він не
має матеріальної можливості надавати
таку допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного
суду Житомирської області через
Володарсько-Волинський районний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: /підпис/

Копія вірна.

Суддя: