Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Руденко Н. Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
"Білоцерків тепломережа" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом до відповідача
ОСОБА_1 посилаючись на те, що
відповідач не сплачує своєчасно кошти
за надані позивачем послуги з
централізованого опалення та
підігріву води, в зв"язку з чим за
відповідачем утворився борг станом на
01.10.2013 року в розмірі 6 287,60 грн., оскільки
відповідач відмовляється добровільно
погасити борг, то позивач просив
стягнути вказану суму боргу з
відповідача на користь позивача в
судовому порядку, а також сплачений
позивачем судовий збір в сумі 229,40 грн.

Відповідно до ухвали суду від 10.01.2014
року за клопотанням представника
позивача було залучено до участі в
розгляді справи як співвідповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник
позивача уточнила позовні вимоги
позивача та просила стягнути з
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь позивача в солідарному порядку
заборгованість за надані послуги в
сумі 6 287,60 грн., судовий збір в сумі 229,40
грн., та витрати за направлення
телеграми в сумі 39,40 грн.

Ухвалою суду від 26.02.2014 року
постановленою за клопотанням
представника позивача було виключено з
числа відповідачів по справі ОСОБА_3.

Представник позивача уточнила позовні
вимоги позивача та просила стягнути з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, як із співвласників
квартири АДРЕСА_1, та як із батьків
співвласника вказаної квартири ОСОБА_3,
на користь позивача заборгованість за
надані послуги з центра лізованого
опалення та підігріву води за період з
01.10.2008 року по 30.09.2013 року по 3 143,80 грн. з
кожного та судові витрати по справі по
114,70 грн. з кожного, а також представник
позивача просила стягнути з ОСОБА_1 на
користь позивача 39,60 грн. судових
витрат за направлення телеграми.

Представники відповідача ОСОБА_1
ОСОБА_4, та ОСОБА_5, а також представник
відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 позов
заперечували посилаючись на те, що
позивачем незаконно нарахована
відповідачу абонплата в структурі
тарифу на послуги з теплопостачання.
Також представники відповідачів
просили застосувати строк позовної
давності до вищевказаних позовних
вимог позивача, бо позивач пропустив
строк позовної давності для звернення
до суду з вказаним позовом.

Заслухавши учасників процесу та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення.

Так в судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві
приватної власності належить квартира
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 05.01.1998 року
і право приватної власності на вказану
квартиру зареєстроване за вказаними
особами в Білоцерківському МБТІ 19.01.1998
року. Наведене підтверджується копією
вищевказаного свідоцтва.

Згідно до розрахункових листів
абонента наданих позивачем за
квартирою АДРЕСА_1 мається
заборгованість за послуги з
централізованого опалення перед КП
"Білоцерківтепломережа" в сумі 6 287,60
грн. за період з 01.10.2008 року по 30.09.2013
року.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст.20 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги" від
24.06.2004 року, споживач зобов"язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

В ст. 526 ЦК України, вказано, що
зобов"язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог-
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону "Про
житлово-комунальні послуги", відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

В судовому засіданні встановлено, що
01.10.2006 року між КП "Білоцерківтепло
мережа" в особі директора Черненко В.В.,
та відповідачем ОСОБА_1, який є
власником квартири АДРЕСА_1 було
укладено договір про надання послуг з
централізованого опалення та
підігріву води, за п.1 якого виконавець
зобов"язується надавати споживачеві
вчасно та відповідної якості послуги з
централізованого опалення та
підігріву води, а споживач
зобов"язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах,
передбачених договором, що вбачається
з копії цього договору.

В п. 9 цього договору вказано, що
розрахунковим періодом є календарний
місяць. Оплата послуг здійснюється
споживачем не пізніше 20 числа місяця,
що настає за розрахунковим.

Згідно до п. 28 вказаного договору, цей
договір укладається на постійно і
набирає чинності з дня його укладення.

Учасники процесу ствердили у суді те,
що дійсно вказаний договір укладався і
підписувався позивачем та ОСОБА_1, а
також те, що вказаний договір між
зазначеними сторонами не розривався.

В судовому засіданні встановлено, що
між позивачем та ОСОБА_2 у спірний
період не укладався письмовий договір
про надання послуг з централізованого
опалення та підігріву води, що
ствердили в суді учасники процесу. Але,
як встановлено в суді, з 01.10.2008 року і по
30.09.2013 року між позивачем та ОСОБА_2
існують договірні відносини з приводу
надання позивачем відповідачу ОСОБА_2
послуг з централі зованого опалення та
підігріву води. Так в суді було
встановлено, що у спірний період
позивач надавав відповідачу ОСОБА_2
вищевказані послуги, а відповідач
отримувала ці послуги та їх частково
оплачувала, що ствердили в суді
учасники процесу. Також в суді
встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 не
зверталася до позивача із заявою про
припинення надання вказаних послуг, що
ствердили в суді учасники процесу. Отже
вказані обставини свідчать про
існування певних юридичних відносин
між позивачем та відповіда чем ОСОБА_2
щодо надання послуг з централізованого
опалення та підігріву води.

Таким чином судом встановлено, що у
спірний період, а саме: з 01.10.2008 року по
30.09.2013 року між сторонами існують
договірні відносини з приводу надання
позивачем відповідачам послуг з
централізованого опалення та
підігріву води.

В ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" зазначено
те, що споживач зобов"язаний укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг, підготовлений виконавцем на
основі типового договору, тобто
обов"язок укладення вказаного договору
законом покладається на споживача.

Заперечуючи позов представники
відповідачів посилалися на те, що
позивачем незаконно нараховується
абонплата в структурі тарифу на
послуги з теплопостачання.

При вирішенні даного спору суд
виходить з наступного.

Судом встановлено, що на виконання
вимог Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" відповідно
до рішення Білоцерківської міської
ради від 23.12.2005 року №388 виконавцем
послуг централізованого опалення та
гарячого водопостачання у житловому
фонді комунальної власності м. Біла
Церква є КП "Білоцерківтепломережа", що
підтверджується копією вказаного
рішення.

Згідно із Законами "Про місцеве
самоврядування в Україні" і "Про
місцеві державні адміністрації"
регулювання цін і тарифів за виконання
робіт та надання житлово-комунальних
послуг з урахуванням їхньої якості,
режиму надання належить до повноважень
місцевих державних адміністрацій та
органів місцевого самоврядування, які
мають право ухвалювати рішення про
запровадження тарифів на послуги
теплопостачання.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 7 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги" до
повноважень органів місцевого
самоврядуванння у сфері
житлово-комунальних послуг належить
встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні-послуги відповідно
до закону.

Згідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги",
ціни/тарифи на комунальні послуги
формуються і затверджуються
центральними органами виконавчої вла
ди, національними комісіями, що
здійснюють державне регулювання у
відповідних сферах, та органами
місцевого самоврядування відповідно
до їхніх повноважень, ви значених
законом.

Як передбачено Законом "Про місцеве
самоврядування в Україні" /ст. 5/ до
системи органів місцевого
самоврядування належить міська рада і
виконавчий комітет ради.

Представником позивача було надано
суду копії рішень Білоцерківської
міської ради, виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради,
відповідно до яких були встановлені,
змінювалися тарифи на послуги з
опалення та підігріву холодної води по
м.Білій Церкві, і в структурі тарифу
плати за опалення у вищевказаних
рішеннях також була передбачена
абонентська плата, що підтверджується
матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що тарифи на послуги з опалення
та підігріву холодної води по м.Білій
Церкві запроваджені органами
місцевого самоврядування, що не
суперечить вимогам діючого
законодавства.

В ч. 1 ст. 144 Конституції України вказано,
що органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов"язковими
до виконання на відповідній території.

В судовому засіданні встановлено, що
21.06.2012 року Білоцерківською міською
радою було прийняте рішення за №646-27-VІ
"Про внесення змін в додаток 1 до
рішення виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради від 11.10.2011
року №451 "Про встановлення тарифів на
послуги з опалення та підігріву
холодної води" відповідно до якого
відсутня абонплата, а передбачена
плата за опалення при наявності
лічильника теплової енергії: плата за
обсяг теплової енергії, спожитої для
систем централізованого опалення, грн.
за 1 Гкал 269,75 грн. з ПДВ. Вказане рішення
набрало чинності з 01.09.2012 року.

Так судом встановлено, що відповідно до
вищевказаного рішення Білоцерківської
міської ради за №646-27-VІ від 21.06.2012 року
відповідачам позивачем не
нараховується абонплата з 01.09.2012 року.
Наведене ствердили учасники процесу у
суді.

Ст. 162 ЖК України передбачено, що плата
за комунальні послуги в будинку
/квартирі/, що належить громадянинові,
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Постановою № 151 від 30.09.2011 року
Національної Комісії Регулювання
Ринку комунальних послуг України
встановлено, що тарифи на теплову
енергію КП БМР "Білоцерківтепломережа"
в тому числі і споживачів від
централізованих джерел
теплозабезпечення, тариф на теплову
енергію є сумою трьох тарифів: на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії, при цьому
тариф на послугу для кінцевого
споживача Комісією не встановлюється,
а встановлення в порядку і в межах
визначених законодавством тарифів на
побутові, комунальні транспортні та
інші послуги відноситься до
повноважень виконавчих органів
міської ради.

Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник
відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов"язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов"язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов"язаннями, пов"язаними
із спільним майном.

Відповідно до п.18 Правил надання
населенню послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою КМ України від
21.07.2005 року № 630, плата за послуги
вноситься не пізніше 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим, якщо
договором не встановлено інший строк.

При вирішенні спору судом враховуються
і ті обставини, що в договорі про
надання послуг, який укладено між
позивачем та відповідачем ОСОБА_1
01.10.2006 року, в структурі тарифу на
послуги з опалення та підігрів води
зазначено абонентську плату /п.5
договору/, а відповідач ОСОБА_1 цей
договір підписав, що свідчить про те, що
він погодився з його умовами.

Відповідно до п.6 вказаного договору,
тарифи на послуги та їх загальна
вартість, що вказані в даному договорі,
змінюються рішеннями Білоцерківської
міської ради і є обов"язковими для
сторін за даним договором з моменту
введення їх в дію.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України,
зобов"язанням є правовідношення, в
якому одна сторона /боржник/
зобов"язана вчинити на користь другої
сторони /кредитора/ певну дію /передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо/ або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов"язку.

За ст.526 ЦК України зобов"язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

В ст.610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов"язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов"язання
/неналежне виконання/.

Таким чином, суд вважає
необґрунтованими посилання
представників відповідачів на
незаконність встановлення в структурі
тарифів на послуги з опалення
абонплати з підстав, на які вказано
вище, та вважає за можливе стягнути з
відповідачів, як споживачів послуг з
централізованого опалення та
підігріву води на користь позивача,
заборгованість за надані послуги,
оскільки відповідачі не виконують
належним чином свої зобов"язання за
договором щодо оплати наданих послуг
відповідно до затверджених в
установленому порядку тарифів.

Як встановлено в судовому засіданні,
фактично за квартирою АДРЕСА_1
рахується борг перед позивачем за
надані послуги з централізованого
опалення та підігріву води, який
складається в тому числі і з
несплаченої відповідачем
заборгованості - абонентської плати,
яка передбачена у структурі тарифу
плати за опалення, в загальному розмірі
6 287,60 грн. за період з 01.10.2008 року по
30.09.2013 року.

Суд вважає, що саме КП БМР
"Білоцерківтепломережа" має право
вимагати стягнення заборгованості з
відповідачів за надані останнім
послуги з централізованого опалення та
підігріву води, бо саме КП БМР
"Білоцерківтепломережа" являється
виконавцем послуг централізованого
опалення та гарячого водопостачання у
житловому фонді комунальної власності
м.Біла Церква.

Як вже зазначено вище в рішенні суду
власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1
являється ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копії свідоцтва про
народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 його
батьками являються: ОСОБА_1 - батько та
ОСОБА_2 -мати.

Згідно до ст.34 ЦК України, повну
цивільну дієздатність має фізична
особа, яка досягла вісімнадцяти років
(повноліття).

В ст. 177 СК України, батьки управляють
майном, належним малолітній дитині, без
спеціального на те повноваження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що заборгованість відповідачів та
їхнього сина ОСОБА_3, як споживачів
послуг з централізованого опалення та
підігріву води, перед позивачем за
період з 01.10.2008 року по 30.09.2013 року
складає суму 6 287,60 грн., оскільки
відповідачі не виконують свої
зобов"язання щодо оплати наданих
послуг відповідно до затверджених в
установленому порядку тарифів, тоді як
ці тарифи на послуги з опалення та
підігріву води є чинними, вони не
скасовані та не визнані незаконними.

Згідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Згідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

В ч. 1 ст. 264 ЦК України вказано, що
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
чи іншого обов"язку. В ч. 3 цієї ж статті
вказано, що після переривання перебіг
позовної давності починається заново.
Час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку не
зараховується.

Представники відповідачів до
винесення судом рішення по справі
заявили про застосування судом
позовної давності до вищевказаних
позовних вимог позивача.

Згідно до матеріалів цивільної справи
№ 357/15262/13-ц 2/357/215/14 позивач 24.10.2013 року
надав суду свій вищевказаний позов до
ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, що
підтверджується штампом суду на
позовній заяві, відповідно до якого
вищевказана позовна заява була
зареєстрована канцелярією
Білоцерківського міськрайон ного суду
24.10.2013 року.

Таким чином, позивач звернувся до суду
з цим позовом 24.10.2013 року, тобто, з
пропуском трирічного строку позовної
давності, за період з 01.10.2008 року по
23.10.2010 року.

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, оскільки за ухвалою судді
Білоцерків ського міськрайонного суду
Бондаренко О.В. від 09.09.2013 року було
відмовлено Комунальному підприємству
Білоцерківської міської ради
"Білоцерківтепломережа" в прий нятті
заяви про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг з
централізованого опалення та
підігріву води, що підтверджується
копією цієї ухвали.

Але відповідно до вимог ст. 264 ЦК
України позовна давність
переривається у разі пред"явлення
особою позову, а не у разі звернення до
суду особи із заявою про видачу
судового наказу.

Суд не приймає до уваги пояснення
представника позивача про те, що в
даному випадку перебіг позовної
давності переривався, оскільки
відповідачі вчиняли дії, що свідчать
про визнання ними свого боргу, оскільки
суд вважає, що позивачем не було надано
до суду належних та безспірних доказів
про те, що відповідачами вчинялися дії,
які свідчать про визнання ними свого
боргу перед позивачем.

А тому з врахуванням всіх
вищенаведених правових норм, суд
вважає за можливе відмовити позивачу в
задоволенні позову за період з 01.10.2008
року по 23.10.2010 року в сумі 2 121,02 грн. у
зв"язку зі спливом позовної давності,
про застосування якої заявлено
сторонами у спорі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що заборгованість відповідачів, як
спожива чів послуг з централізованого
опалення, перед позивачем за період з
24.10.2010 року по 30.09.2013 року складає суму 4
166,58 грн.

Зважаючи на вищевикладене та на те, що
ОСОБА_1 являється власником 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1, то за надані послуги
з централізованого опалення та
підігріву води за період з 24.10.2010 року
по 30.09.2013 року повинен бути стягнутий на
користь позивача з ОСОБА_1 борг в сумі 1
388,86 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 являється
власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1,
то за надані послуги з
централізованого опалення та
підігріву води за період з 24.10.2010 року
по 30.09.2013 року повинен бути стягнутий на
користь позивача з ОСОБА_2 борг в сумі 1
388,86 грн.

Суд вважає, що з ОСОБА_3, як з власника 1/3
частини вищевказаної квартири слід
стягнути на користь позивача 1 388
гривень 86 коп. боргу за надані
позивачем послуги з централізованого
опалення та підігріву води за період з
24.10.2010 року по 30.09.2013 року.

Зважаючи на те, що на час спірного
періоду власник 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 являвся неповнолітнім і
останній являється сином ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, то борг ОСОБА_3 за надані
послуги з опалення та підігріву води,
за період з 24.10.2010 року по 30.09.2013 року
повинен бути стягнутий на користь
позивача з його батьків в рівних
частинах з кожного, тобто по 694, 43 грн.

На підставі вищевикладеного суд вважає
за необхідне стягнути з кожного
відповідача на користь позивача по 2 083
грн. 29 коп. боргу за надані позивачем
послуги з централізованого опалення
та підігріву води.

Суд також вважає, що з кожного
відповідача необхідно стягнути на
користь позивача по 114,70 грн. судового
збору.

Крім вказаного, суд вважає, що
необхідно стягнути з відповідача
ОСОБА_1 на користь позивача судові
витрати, пов"язані з оплатою телеграми
про виклик відповідача ОСОБА_1 до суду в
розмірі 39 гривень 60 коп.

Суд не приймає до уваги заперечення
представників відповідачів про те, що
позивачем незаконно нарахована
відповідачу абонплата в структурі
тарифу на послуги з теплопоста чання,
оскільки ці заперечення
спростовуються вищевикладеними у
рішенні суду доказами.

Суд не приймає до уваги надані
представником відповідача ОСОБА_1
ОСОБА_4 до суду копії звернень
директорів КП БМР
"Білоцерківтепломережа" до міського
голови Савчука В.П. від 28.01.2010 року №123,
від 10.02.2009 року №256, від 17.12.2010 року № 2040,
від 04.10.2011 року №1454, копію розрахунку
тарифів на послуги з опалення та
підігріву холодної води для фізичних
осіб (населення) від централізованих
джерел теплозабезпечення по КП БМР
"БЦТМ", оскільки суд вважає, що вказані
докази є не належними доказами.

На підставі вищевикладеного та ст. 144
Конституції України, ст.162 ЖК України,
ст.ст. 34,526,360,256,257,261,264,267 ЦК України, 177 СК
України, Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
року, Правил надання населенню послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою КМ України від 21.07.2005 року №
630, керуючись ст.ст.10,60,88,212-215,218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
"Білоцерківтепломережа" 2083 грн. 29 коп.
заборгованості, 114 грн. 70 коп. судового
збору, 39 грн. 60 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
"Білоцерківтепломережа" 2083 грн. 29 коп.
заборгованості, 114 грн. 70 коп. судового
збору.

Відмовити Комунальному підприємству
Білоцерківської міської ради
"Білоцерківтепло мережа" в задоволенні
іншої частини позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу на
рішення суду протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення суду.

Суддя А. В. Голуб