Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №295/541/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Забродського М.І.

суддів: Шевчук
А.М., Заполовського В.Й.

з участю секретаря

судового засідання
Крижанівської М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Державного підприємства Міністерства
оборони України «Укрвійськбуд», філії
Державного підприємства Міністерства
оборони України «Укрвійськбуд» - 75
Управління начальника робіт,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами та
адмініструванню недержавних пенсійних
фондів «Фінансова компанія
«Партнер-капітал», що діє від свого
імені в інтересах Пайового венчурного
інвестиційного фонду
«БудІнвестПартнер» не
диверсифікованого виду закритого типу
про розірвання договору, стягнення
коштів та відшкодування збитків

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду
м. Житомира від 08 січня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом та просив
розірвати договір укладений 25 червня
2008 року між ним та ДП МО «Укрвійськбуд»
в особі філії ДП МО «Укрвійськбуд» - 75
Управління начальника робіт» і ТОВ
«КУА-АНПФ «ФК «Партнер-Капітал»,
стягнути з них у солідарному порядку
сплачені ним кошти у розмірі 291 700 грн.
та зобов'язати відповідачів сплати
суму боргу з урахуванням індексу
інфляції за весь час невиконання умов
договору, а саме, з 30 вересня 2009 року по
теперішній час та сплатити 3% річних від
сплаченої ним суми.

Крім того просив визнати пропущений
ним трирічний термін звернення до суду
з поважних причин та поновити його.

В обґрунтування позову зазначав, що 21
травня 2007 року в м. Київ між Державним
підприємством МО України
«Укрвійськбуд» і ТОВ «Компанія з
управління активами та
адміністрування недержавних пенсійних
фондів «Фінансова компанія
«Партнер-капітал» був укладений
договір простого товариства на
будівництво 108-ми квартирного
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.
Згідно умов договору даний будинок мав
бути введений в експлуатацію до 01 січня
2009 року.

25 червня 2008 року між позивачем та ДП МО
«Укрвійськбуд» і ТОВ «КУА-АНПФ «ФК
«Партнер-Капітал» було укладено новий
договір про відступлення права з
відкладальними умовами, відповідно до
умов якого він сплатив на рахунок ТОВ
«КУА-АНПФ «ФК «Партнер-Капітал» 291 700
грн. і повинен був отримати до 30 вересня
2009 року двохкімнатну квартиру площею
58,34 кв.м. під АДРЕСА_1.

Проте своїх зобов'язань за умовами
договору відповідачі не виконали,
квартиру ОСОБА_2 не збудували і не
передали, чим порушили його права як
споживача.

У квітні 2013 року він уточнив свої
позовні вимоги та просив стягнути з
відповідачів 372 179,58 грн., які
складаються із 291 700 грн.
заборгованості, 50 093,75 грн. інфляційних,
28 362,83 грн. у виді трьох процентів річних
від простроченої суми (а.с. 79).

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 08 січня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Посилається на те, що рішення суду
першої інстанції є незаконним та
необґрунтованим, постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Районним судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, допущена не відповідність
висновків суду цим обставинам.

Вказує на те, що судом першої інстанції
не прийнято до уваги те, що ним були
виконані всі умови укладеного договору
від 25 червня 2008р. і згідно цього
договору ним про інвестовано
спорудження квартири.

Зазначає, що з вини відповідачів він
був позбавлений можливості отримати у
власність об'єкт нерухомості, а
протиправні дії та бездіяльність
останніх порушують його права та
законні інтереси.

Суд першої інстанції безпідставно
взяв до уваги твердження представника
відповідача про те, що договір простого
товариства є взагалі нікчемним,
оскільки підписаний з боку ДП МО
України «Укрвійськбуд» особою, яка не
мала належних повноважень для вчинення
таких дій.

Помилковим є твердження суду що до
відповідачів не може бути застосовано
солідарну відповідальність.

Судом не прийнято до уваги ч.2 ст.1138 ЦК
України, відповідно до якої
встановлено, що коли договір простого
товариства пов'язаний із здійсненням
його учасниками підприємницької
діяльності, учасники відповідають
солідарно за всіма спільними
зобов'язаннями незалежно від підстав
їх виникнення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України колегія суддів вважає
апеляційну скаргу частково
обгрунтованою.

Відмовляючи у задоволенні
позову суд першої інстанції виходив з
того, що чинним законодавством України
за даними видами договорів не надано
право позивачу вимагати повернення
виконаного за договором.

Проте з таким висновком суду колегія
суддів не погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи 21
травня 2007 року між ДП МО України
«Укрвійськбуд» і ТОВ «ФК
«Партнер-Капітал» був укладений
договір простого товариства. За його
умовами сторони зобов'язувалися шляхом
об'єднання своїх зусиль та майна
збудувати 108 квартирний житловий
будинок в АДРЕСА_1.

Пунктом 3.1.1. цього договору ТОВ «ФК
«Партнер-Капітал» як генеральний
інвестор зобов'язувався у порядку та
строки передбачені програмою робіт,
організувати фінансування будівництва
зазначеного будинку шляхом
перерахування грошових коштів
замовнику у відповідності до програми
робіт.

ДП МО України «Укрвійськбуд», як
замовник згідно п.4.1 зазначеного
договору зобов'язувався завершити
будівництво житлового будинку до 30
вересня 2008 року.

25 червня 2008 року ОСОБА_2, ТОВ «ФК
«Партнер-Капітал» та ДП МО України
«Укрвійськбуд» підписали договір №21 -
Ж про відступлення права з
відкладальними умовами.

Згідно п 1.1. його ТОВ «ФК
«Партнер-Капітал», як первісний
кредитор, а позивач, як новий кредитор
приймає право вимоги до боржника, а
саме до ДП МО України «Укрвійськбуд»
на частину частки, що належить
первісному кредитору за договором
простого товариства.

Пунктом 2.1. договору визначено, що ТОВ
«ФК «Партнер-Капітал» після повної
оплати коштів ОСОБА_2, зобов'язаний
письмово повідомити замовника про
відступлення права вимоги за
договором.

Згідно довідки ТОВ «ФК
«Партнер-Капітал» за №174 від 23 червня
2009 року ОСОБА_2 сплатив останньому 291 700
грн., а листом від 20 липня 2009 року
підтвердив, що позивач має право на
отримання квартири у будинку площею 58,34
кв.м.

Директором ДП МО України
«Укрвійськбуд» 15 липня 2009 року видано
свідоцтво №22-І ОСОБА_2 про фінансування
будівництва двокімнатної квартири
розташованої у Блоці «А» на третьому
поверсі під АДРЕСА_1(а.с.15).

Проте житловий будинок у якому мав
отримати квартиру позивач у визначені
договором строки не збудований, що
підтверджується листом на ім'я
позивача Департаменту економічної та
господарської діяльності Міністерства
оборони України від 24 вересня 2012
року(а.с.18).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю» на
підставі укладеного між управителем та
забудовником договору саме на
останнього покладається обов'язок
звести об'єкт будівництва, ввести його
в експлуатацію в установленому
законодавством порядку та передати
об'єкт інвестування установникам цього
фонду у строки та на умовах, визначених
цим Законом, Правилами фонду та
договором.

Виходячи з наведеного саме на ДП МО
України «Укрвійськбуд» покладено
обов'язок ввести в експлуатацію
житловий будинок.

Згідно з ч. 4 ст. 18 зазначеного Закону у
разі порушення забудовником строків
спорудження об'єкта будівництва або у
разі неналежного виконання
управителем своїх обов'язків,
передбачених частиною першою цієї
статті, довіритель має право вимоги
дострокового розірвання договору та
виплати йому коштів.

Враховуючи те, що ТОВ «ФК
«Партнер-Капітал» свої зобов'язання за
договором №21 - Ж про відступлення права
з відкладальними умовами від 25 червня
2008 року виконав, тому ДП МО України
«Укрвійськбуд» має повернути позивачу
кошти у розмірі 291.700. 00 грн., а цей
договір підлягає розірванню.

Вимоги ОСОБА_2 про стягнення 50 093 75 грн.
інфляційних та 28 362 83 грн. у виді трьох
процентів річних від простроченої
суми, є безпідставні, оскільки
укладений договір про відступлення
права з відкладальними умовами не
передбачає таких грошових санкцій.

Колегія суддів вважає, що строк
звернення до суду позивачу слід
поновити, оскільки він пропустив їх з
поважних причин неодноразово
звертаючись до відповідачів з
досудового врегулювання спору.

Виходячи з наведеного рішення
районного суду на підставі ст. 309 ЦПК
України підлягає скасуванню з
ухваленням нового про задоволення
позову ОСОБА_2 частково.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,313,314,316 ЦПК
України колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 08 січня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до
суду.

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір №21-Ж про
відступлення права з відкладальними
умовами від 25 червня 2008 року, що
укладений між ОСОБА_2 та Державним
підприємством Міністерства оборони
України «Укрвійськбуд» і Товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами та
адмініструванню недержавних пенсійних
фондів «Фінансова компанія
«Партнер-Капітал».

Стягнути з Державного підприємства
Міністерства оборони України
«Укрвійськбуд» на користь ОСОБА_2 291 700 00
гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити за
безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних, і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: