Справа №489/4424/13-ц 27.01.2014 27.01.2014 27.01.2014
Провадження №22-ц/784/113/14 Головуючий
по 1 інстанції: Румянцева Н.О.
Суддя-доповідач апеляційного
суду: Крамаренко Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів - Буренкової К.О., Крамаренко
Т.В.,

із секретарем судового засідання -
Романенко Ю.О.,

за участю: представників позивачки -
ОСОБА_2, ОСОБА_3, представників
відповідачів - Нечипуришиної Ю.А.,
Даниленка С.В., представника третьої
особи - Чаленка В.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_7

на рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 8 листопада 2013 року

за позовом

ОСОБА_7

до

Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції (надалі -
Ленінський відділ ДВС ММУЮ), Приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємства «Юстиція» (надалі ПП «СП
Юстиція»), ОСОБА_8 за участю третьої
особи - Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»

про

визнання недійсними протоколу та акту
про проведення прилюдних торгів,
свідоцтва про придбання майна з
прилюдних торгів, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_7 звернулася з
позовом до Ленінського відділу ДВС
ММУЮ, ПП «СП «Юстиція», ОСОБА_8 про
визнання недійсними протоколу та акту
про проведення прилюдних торгів,
свідоцтва про придбання майна з
прилюдних торгів.

Позивачка зазначала, що 21 березня 2013
року ПП «СП «Юстиція» були проведені
прилюдні торги за результатами яких
ОСОБА_8, як переможниця придбала у
власність належний їй житловий будинок
АДРЕСА_1, реалізованого в порядку
виконавчого провадження з виконання
рішення господарського суду
Миколаївської області від 15 січня 2009
року, за яким з неї на користь ВАТ
«Райффайзен банк Аваль» стягнуто
заборгованість у сумі 148 381,83 доларів
США, що еквівалентно 873 286,42 грн. шляхом
звернення стягнення на майно передане
в іпотеку, зокрема, на житловий будинок
АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що прилюдні торги
проведені з порушенням норм чинного
законодавства, оскільки її не було
повідомлено про день, час та місце їх
проведення, про стартову ціну
реалізації майна, також продаж будинку
здійснено за ціною, яка визначена в
порушення вимог ст. 43 Закону України
«Про іпотеку», а також на те, що на час
проведення торгів заборгованість за
кредитом була сплачена, позивачка
просила суд про задоволення позову.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2013 року до
участі у справі в якості третьої особи
залучено - ПАТ «Райффайзен банк Аваль».

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 8 листопада 2013 року у
задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та невідповідність висновків суду
обставинам справи, просила рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши суддю - доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
приймали участь у справі, дослідивши
докази по справі в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
процедура прилюдних торгів була
проведена без порушень встановлених
законодавством правил проведення
торгів, визначених Тимчасовим
положенням, а тому відсутні підстави
для задоволення позову.

Проте, з таким висновком суду
погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням господарського суду
Миколаївської області від 15 січня 2009
року в рахунок погашення кредитної
заборгованості ФОП ОСОБА_7 перед ВАТ
«Райффайзен банк Аваль» у сумі 148 381,83
доларів США, що еквівалентно 873 286,42 грн.
звернуто стягнення на майно, яке
передане в іпотеку на підставі
договорів №1017 від 19 червня 2006 року та №
1287 від 25 липня 2006 року, а саме: на
житловий будинок, загальною площею 391,5
кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1,
заставою вартістю 279 549,00 доларів США та
двокімнатну квартиру АДРЕСА_2,
заставною вартістю 32 528,12 доларів США.
(т.1 а.с. 21).

На підставі зазначеного судового
рішення господарським судом
Миколаївської області 10 лютого 2009 року
видано наказ, який пред'явлено до
Ленінського відділу ДВС ММУЮ на
виконання (т.1 а.с.29).

Постановою державного виконавця
Ленінського відділу ДВС ММУЮ від 11
жовтня 2012 року було відкрито
виконавче провадження з виконання
названого виконавчого документа (т.1
а.с.91-93).

16 листопада 2012 року оцінювачем ТОВ
«Експерт-Південь» була встановлена
вартість житлового будинку АДРЕСА_1,
яка складала - 301 560 грн.

Для подальшої реалізації житлового
будинку державним виконавцем для
проведення прилюдних торгів з
реалізації на публічних торгах
належного позивачці будинку було
залучено ПП «СП «Юстиція» на підставі
договору № 11/11/13/і-11 від 22 січня 2013 року
(т. 1 а.с. 127-129).

На підставі заявки на реалізацію
арештованого майна, поданої
начальником Ленінського відділу ДВС
ММУЮ, ПП «СП «Юстиція» були призначені
прилюдні торги на 8 лютого 2013 року про,
що рекомендованим листом від 22 січня 2013
року було повідомлено боржницю (т.1
а.с.67-70).

У зв'язку з тим, що 8 лютого 2013 року
прилюдні торги не відбулися, державним
виконавцем 21 лютого 2013 року складено
акт переоцінки майна на 25%, вартість
якого складає - 226 170 грн. (т.1 а.с. 140).

Повторні торги були призначені на 21
березня 2013 року, про що боржниця та інші
учасники повідомлялися ПП «СП
«Юстиція» рекомендованими листами від
27 лютого 2013 року (т.1 а.с.77-76).

За результатами проведених прилюдних
торгів 21 березня 2013 року був складений
протокол №11/11/13/і-11 про проведення
прилюдних торгів по реалізації майна,
за яким ОСОБА_8 визначено переможницею
торгів, яка придбала будинок за 226 250
грн. (а.с. 13).

На підставі акту по реалізації
предмета іпотеки від 29 березня 2013 року
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
за р№ 600 видано Свідоцтво про право
власності та прийнято рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №1296665 від 01.04.2013р. на нерухоме
майно (житловий будинок), розташований
по АДРЕСА_1 за суб'єктом ОСОБА_8

За положеннями ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження», копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 58 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець повідомляє про
результати визначення вартості чи
оцінки майна сторонам. Сторона
вважається ознайомленою з
результатами визначення вартості чи
оцінки арештованого майна, якщо їй
надіслано повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання чи
перебування такої сторони, достовірно
встановленим державним виконавцем.

Наполягаючи на задоволенні позову,
позивачка посилалася на те, що не була
повідомлена про день, час та місце
проведення прилюдних торгів, стартову
ціну реалізації майна, а також на те, що
продаж майна здійснено за ціною, яка
встановлена в порушення вимог ст. 43
Закону України «Про іпотеку», крім
того, до проведення прилюдних торгів
нею було сплачено кредитну
заборгованість.

З матеріалів справи видно, що державним
виконавцем постанови про відкриття
виконавчого провадження, звіт про
оцінку та переоцінку майна було
надіслано позивачці на адресу, яка
зазначена в наказі господарського суду
Миколаївської області від 10 лютого 2009
року - АДРЕСА_4.

Однак, з 31 березня 2009 року місцем
реєстрації позивачки є будинок
АДРЕСА_3, що підтверджується копією
паспорту, яка міститься в матеріалах
виконавчого провадження (т.1 а.с. 36).

Крім того, 24 грудня 2012 року до
Ленінського відділу ДВС зверталась
представник позивачки з заявою щодо
безпідставності накладення арешту на
автомобіль, до якої додано нотаріальна
посвідчена довіреність ОСОБА_7, де
зазначена її адреса: АДРЕСА_3. На
вказаній заяві є резолюція начальника
Ленінського відділу ДВС про передачу
її на розгляд державному виконавцю
Онісіч С.О. на виконанні якого
знаходився наказ господарського суду
Миколаївської області від 10 лютого 2009
року (т.1 а.с. 222-223).

Отже, державному виконавцю достовірно
було відомо про місце проживання
ОСОБА_7 - АДРЕСА_3. Проте постанова про
відкриття виконавчого провадження,
звіт про оцінку майна були надіслані на
адресу - АДРЕСА_4, за якою остання не
була зареєстрована та не проживала.

Згідно з п. 3.11. Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року №68/5 спеціалізована
організація, письмово повідомляє
державного виконавця, стягувача та
боржника про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну реалізації майна.

Між тим із матеріалів справи
вбачається, що ПП «СП «Юстиція»
надсилала повідомлення про дату, час,
місце проведення торгів позивачці на
адресу, зазначену державним виконавцем
- АДРЕСА_4.

При розгляді господарським судом
Миколаївської області скарги ФОП
ОСОБА_7 на дії та бездіяльність
Ленінського відділу ДВС ММУЮ а
підставі висновку експерта №1337 від
16.10.2013 року, було встановлено, що
підписи на зворотних повідомленням про
отримання постанови про виконавче
провадження, звіту про оцінку майна,
підписи від імені ОСОБА_7 в графі
(посада, прізвище, підпис одержувача)
поштових повідомлень виконанні не
ОСОБА_7

Наведене свідчить про порушення
державним виконавцем вимог,
передбачених ст.ст. 31, 58 Закону
України «Про виконавче провадження»,
при проведенні підготовчих дій для
проведення прилюдних торгів.

Відповідно до ст. 39, ч.1 ст. 43 Закону
України «Про іпотеку» у разі
задоволення судом вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначається початкова ціна
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації. Початкова ціна продажу
предмета іпотеки встановлюється
рішенням суду або за згодою між
іпотекодавцем та іпотекодержателем, а
якщо вони не досягли згоди, - на
підставі оцінки, проведеної відповідно
до законодавства про оцінку майна і
майнових прав та професійну оціночну
діяльність, при цьому початкова ціна
продажу майна не може бути нижчою за 90
відсотків його вартості, визначеної
шляхом його оцінки.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 23 грудня 2009
року встановлено початкову ціну
продажу предмету іпотеки в сумі 279 549,00
доларів США, яка відповідає ціні,
зазначеній в іпотечному договорі № 1017
від 19 червня 2006 року (т.1 а.с. 18-20).

В матеріалах справи відсутні докази,
що між сторонами був наявний спір щодо
вартості іпотечного майна, а тому у
державного виконавця не було підстав
для призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні та передачі на
реалізацію майна за початковою ціною у
301 560 грн., визначеною експертом.

Наведені обставини, щодо
неправомірності дій державного
виконавця, пов'язаних з порушенням ст.
31,38 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 39,43 Закону України
«Про іпотеку» були предметом перевірки
господарським судом Миколаївської
області при розгляді скарги ФОП ОСОБА_7
на дії та бездіяльність Ленінського
відділу ДВС ММУЮ.

За результатами розгляду цієї скарги
ухвалою Господарського суду
Миколаївської області від 1 листопада
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Одеського господарського апеляційного
суду від 19 грудня 2013 року визнана
неправомірною бездіяльність
Ленінського відділу ДВС ММУЮ, зокрема
щодо: не надсилання ОСОБА_7 копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження; неповідомлення (не
ознайомлення) боржника - ОСОБА_7 про
результати визначення початкової
вартості описаного та арештованого
житлового будинку, складеного ТОВ
«Експерт-Південь»; неповідомлення
боржника - ОСОБА_7 про проведення
переоцінки вартості описаного та
арештованого житлового будинку,
відповідно до акту переоцінки майна
від 21.02.2013 року; визнано незаконними дії
Ленінського відділу ДВС ММУЮ щодо
передачі на реалізацію арештованого
майна - житлового будинку АДРЕСА_1 за
початковою ціною 301 560 грн.; визнано
незаконними дії щодо переоцінки майна
боржника відповідно до акту переоцінки
від 21.02.2013р., складеного державним
виконавцем Ленінського відділу ДВС
ММУЮ (т.2 а.с.59-7, 130-133).

Крім цього, відповідно ч.1 ст. 42 Закону
України «Про іпотеку» боржник вправі
до дня продажу предмета іпотеки на
прилюдних торгах виконати вимогу за
основним зобов'язанням чи ту її
частину, виконання якої прострочено,
разом з відшкодуванням будь-яких
витрат та збитків, завданих
іпотекодержателю, включаючи судові
витрати, витрати на підготовку до
проведення прилюдних торгів тощо. Таке
виконання є підставою для припинення
реалізації предмета іпотеки на
прилюдних торгах. Умови договорів, що
обмежують це право боржника, є
недійсними.

Із матеріалів справи видно, що за
згодою Банку позивачка сплатила
залишок заборгованості у розмірі 71 055
дол. США, що підтверджується
квитанціями від 28 лютого 2013 року (т.1
а.с.16-17).

Наведене свідчить, що позивачка
виконала умови Банку щодо погашення
залишку заборгованості. Крім цього,
після проведення прилюдних торгів з
реалізації вказаного майна, 25 березня
2013 року між Банком та ОСОБА_7 було
укладено договір про прощення боргу (
т.2 а.с.40).

Згідно листа ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» від 9 січня 2014 року, наданого на
адресу суду, кошти в сумі 170 630,68 грн. від
реалізації майна ОСОБА_7 на даний час
знаходяться на транзитному рахунку та
не можуть бути зараховані в рахунок
погашення боргу, оскільки на момент
надходження коштів борг відсутній (т.2
а.с.125).

Відповідно ч. 2 ст.16, ч.1 ст. 215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог
встановлених ч.ч.1-3 5,6 ст. 203 цього
Кодексу, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставами недійсності укладеного за
результатами прилюдних торгів
правочину є недодержання вимог закону
при проведенні виконавчих дій з
підготовки проведення прилюдних
торгів.

Встановлені обставини свідчать про
порушення державним виконавцем Закону
України «Про виконавче провадження»
при підготовці проведення прилюдних
торгів з реалізації житлового будинку
АДРЕСА_1, що призвело до порушення
майнових прав позивачки.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не
повно з'ясував дійсні обставини справи
щодо проведення державним виконавцем
виконавчих дій з підготовки проведення
прилюдних торгів, не звернув належної
уваги на вимоги ст.ст. 31,58 Закону
України «Про виконавче провадження».

Наведене відповідно до п.п.1,4 ч.1 ст. 309
ЦПК України є підставою для скасування
оскаржуваного рішення і ухвалення
нового рішення, яким слід задовольнити
позов ОСОБА_7, визнавши недійсними, а
саме: протокол проведення прилюдних
торгів житлового будинку АДРЕСА_1
№11/11/13/і-11 від 21 березня 2013 року, акт з
реалізації житлового будинку АДРЕСА_1
від 29 березня 2013 року, складений
державним виконавцем Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції та свідоцтво про право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
видане на ім'я ОСОБА_8 приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 від 01
квітня 2013 року, зареєстроване в реєстрі
№ 600.

На підставі ст. 88 ЦПК України на користь
позивачки з відповідачів підлягає
стягненню судовий збір у розмірі по 114,
70 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 -
задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 7 листопада 2013 року -
скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_7 до Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємства
«Юстиції», ОСОБА_8 про визнання
недійсними протоколу та акту про
проведення прилюдних торгів, свідоцтва
про придбання майна з прилюдних торгів
- задовольнити.

Визнати недійсними протокол
проведення прилюдних торгів житлового
будинку АДРЕСА_1 №11/11/13/і-11 від 21
березня 2013 року, акт з реалізації
житлового будинку АДРЕСА_1 від 29
березня 2013 року, складений державним
виконавцем Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції та свідоцтво про право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
видане на ім'я ОСОБА_8 приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 від 1
квітня 2013 року, зареєстроване в реєстрі
№ 600.

Стягнути з Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємства
«Юстиції», ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 з
кожного по 114,70 (сто чотирнадцять
гривень) 70 копійок судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: