Справа № 359/2077/13-ц Головуючий у І
інстанції Левченко А.В.Провадження №
22-ц/780/1182/14 Доповідач у 2 інстанції
Воробйова Н.С.Категорія 44
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Лопатюк В.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
від 06 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Процівської сільської ради про
встановлення земельного сервітуту.

Встановила :

12.03.2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, в якому, з
урахуванням уточнень вказав, що згідно
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 20 жовтня 2008 року, він
являється власником земельної ділянки
розміром 0,0692 га з цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства, що
знаходиться в с. Проців
Бориспільського району Київської
області. Земельна ділянка межує із
земельними ділянками відповідачів і
безпосередньо через них можливий
єдиний прохід до його землі.
Відповідачі не дотримуються правил
добросусідства і не дають можливості
йому користуватися земельними
ділянками для проходу до його
земельної ділянки, що позбавляє його
можливості користуватися його
власністю.

Позивач просив суд встановити
безстроковий та безкоштовний
земельний сервітут у вигляді надання
йому права проїзду та проходу до
належної йому земельної ділянки
розміром 0,0692 га з цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства, що
знаходиться в АДРЕСА_1, через земельну
ділянку розміром 0,2500 га, яка належить
ОСОБА_3, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1; встановити безстроковий та
безкоштовний земельний сервітут у
вигляді надання йому права проїзду та
проходу до належної йому земельної
ділянки розміром 0,0692 га, цільове
призначення якої ведення особистого
селянського господарства, що
знаходиться в АДРЕСА_1, через земельну
ділянку розміром 0,0300 га, яка належить
ОСОБА_5, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду від 06 грудня 2013
року позов задоволено частково.

Встановлено безстроковий та
безкоштовний земельний сервітут у
вигляді надання права проїзду та
проходу ОСОБА_2 до належної йому
земельної ділянки розміром 0,0692 га,
цільове призначення якої ведення
особистого селянського господарства,
що знаходиться в АДРЕСА_1 через
земельну ділянку розміром 0,0300 га, яка
належить ОСОБА_5, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просив скасувати рішення суду з
підстав невідповідності висновків
суду обставинам справи та порушення
норм матеріального та процесуального
права та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково з таких підстав.

Згідно статті 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.401 ЦК України
право користування чужим майном
(сервітут) може бути встановлене щодо
земельної ділянки, інших природних
ресурсів (земельний сервітут) або
іншого нерухомого майна для
задоволення потреб інших осіб, які не
можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до ст. 404 ЦК України
право користування чужою земельною
ділянкою або іншим нерухомим майном
полягає у можливості проходу, проїзду
через чужу земельну ділянку,
прокладання та експлуатації ліній
електропередачі, зв'язку і
трубопроводів, забезпечення
водопостачання, меліорації, тощо. Особа
має право вимагати від власника
(володільця) сусідньої земельної
ділянки, а в разі необхідності - від
власника (володільця) іншої земельної
ділянки надання земельного сервітуту.

Відповідно до ст. 98 ЗК України
право земельного сервітуту - це право
власника або землекористувача
земельної ділянки на обмежене платне
або безоплатне користування чужою
земельною ділянкою (ділянками).
Земельні сервітути можуть бути
постійними і строковими. Встановлення
земельного сервітуту не веде до
позбавлення власника земельної
ділянки, щодо якої встановлений
земельний сервітут, прав володіння,
користування та розпорядження нею.
Земельний сервітут здійснюється
способом, найменш обтяжливим для
власника земельної ділянки, щодо якої
він встановлений.

Відповідно до ч.1 ст. 100 ЗК України,
сервітут може бути встановлений
договором, законом, заповітом або
рішенням суду. Сервітут може належати
власникові (володільцеві) сусідньої
земельної ділянки, а також іншій
конкретно визначеній особі (особистий
сервітут).

За змістом ст. 103 ЗК України,
власники та землекористувачі
земельних ділянок повинні обирати такі
способи використання земельних
ділянок відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей (затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення
тощо). Власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані не
використовувати земельні ділянки
способами, які не дозволяють власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок використовувати їх за цільовим
призначенням (неприпустимий вплив).

По справі встановлено, що позивачу
на підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 20 жовтня 2008 року,
укладеного з ОСОБА_6, належить земельна
ділянка розміром 0,0692 га з цільовим
призначенням ведення особистого
селянського господарства, що
знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.7,8).

Згідно листа Процівської
сільської ради від 28.12.2012 року
відповідач ОСОБА_4 продала свою
приватизовану земельну ділянку
відповідачам ОСОБА_5 20.02.2008 року та
ОСОБА_3 14.07.2009 року (а.с.11,110).

Згідно акту обстеження земельної
ділянки від 22.03.2013 року №1, фактичні
межі земельної ділянки ОСОБА_3
відповідають межам, зафіксованим в
правовстановлюючих документах;
земельна ділянка використовується за
її призначенням; на земельній ділянці
відсутні будь-які шляхи проїзду до
сусідніх земельних ділянок (а.с.30).

За ОСОБА_5 обліковуються дві
земельні ділянки в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2
(а.с.56).

Як видно з матеріалів справи,
позивач позбавлений можливості без
встановлення земельного сервітуту
проходити, проїжджати транспортними
засобами до належного йому будинку та
присадибної земельної ділянки.

За клопотанням позивача по справі
проведено судову будівельно-технічну
експертизу.

Відповідно до висновку експертизи
№ 30/13 від 12.11.2013 року встановлення
земельного сервітуту для проїзду та
проходу ОСОБА_2 до належних йому
земельних ділянок можливо за
запропованими п»ятьма варіантами
згідно зі схемами №1-5 , що є додатками
до висновків експертизи.

Як зазначено експертом, найменш
обтяжливі варіанти встановлення
земельного сервітуту для проїзду та
проходу ОСОБА_2 до своїх земельних
ділянок є ті, що зображені на схемах
№2,4,5.

Задовольняючи частково позов
ОСОБА_2, суд виходив з того, що
відповідачкою ОСОБА_3 здійснено
забудову належної їй земельної
ділянки, у зв»язку з чим дійшов
висновку, що встановлення сервітуту за
рахунок належної останній земельної
ділянки, значно буде обмежувати її в
користуванні будинковолодінням, а тому
вважав доцільним встановити сервітут
через земельну ділянку ОСОБА_5 за
найменш обтяжливим варіантом,
запропонованим експертним висновком.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду.

Разом з тим, колегія вважає, що
рішення суду в частині встановлення
земельного сервітуту у вигляді надання
права проїзду та проходу ОСОБА_2. до
належної йому земельної ділянки через
земельну ділянку ОСОБА_5 викладено
неповно, без вказівок розміру та
зазначення точок обмеження земельної
ділянки, на яку пропонується
встановлення сервітуту,

У зв»язку з чим, рішення суду не може
бути залишеним без змін.

Як вже зазначалося, відповідно до
висновку експертизи № 30/13 від 12.11.2013
року встановлення земельного
сервітуту для проїзду та проходу
ОСОБА_2 до належних йому земельних
ділянок можливо за запропованими
п»ятьма варіантами згідно зі схемами
№1-5 , що є додатками до висновків
експертизи.

З урахуванням положень чинного
законодавства, яким визначено, що
земельний сервітут здійснюється
способом, найменш обтяжливим для
власника земельної ділянки, щодо якої
він встановлений.

На думку колегії, найбільш
прийнятним варіантом у даному випадку,
є запропонований експертом варіант №5,
за яким земельна ділянка площею 31,7
кв.м., на яку пропонується встановити
земельний сервітут для проїзду та
проходу до земельної ділянки ОСОБА_2 із
земельної ділянки площею 0,0723 га, що
належить ОСОБА_5 При цьому, як
зазначалося експертом, між північною
межею земельної ділянки площею 0,030 га,
яка належить ОСОБА_5 та болотом
знаходиться вільна земельна ділянка,
яка згідно наданих документів в
матеріалах справи не перебуває у
власності громадян і з якої можливо
виділити ділянку для проїзду та
проходу (схема №5, а.с.197, 191 зв.-192).

З огляду на викладене, керуючись
стю.ст.307,309 ЦПК України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду від 06 грудня 2013
року змінити.

Викласти резолютивну частину рішення в
наступній редакції.

Позов задовольнити частково.

Встановити безстроковий та
безкоштовний земельний сервітут у
вигляді надання права проїзду та
проходу ОСОБА_2 до належної йому
земельної ділянки розміром 0,0692 га з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходиться в с.Проців
Бориспільського району через земельну
ділянку площею 0,0723 га, яка розташована
в с.Проців Бориспільського району та
належить ОСОБА_5 згідно схеми №5 в
додатку №5 до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №30/13
від 12.11.2013 року.

Земельна ділянка площею 31,7 кв.м., на яку
встановлюється земельний сервітут із
земельної ділянки площею 0,0723 га, що
належить ОСОБА_5 обмежена точками 1-2-3-4-1.
Лінія земельної ділянки проходить
через наступні точки :

Від точки 1, яка знаходиться на відстані
3,5 м від точки 4(точка перетину західної
та північної меж земельної ділянки
площею 0,0723 га), паралельно лінії
північної межі земельної ділянки
площею 0,0723 га, що належить ОСОБА_5 до
перетину зі східною межею цієї ж
ділянки у точку 2.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: