Єдиний унікальний номер №440/1090/13-ц
Провадження № 2-п/440/16/2013
У Х В А Л А

судового засідання

27 лютого 2014 року

Буський районний суд Львівської
області

в складі : головуючого - судді Мельник
С.Р.,

при секретарі Базилюк
Г.З.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Буську
справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення Буського
районного суду Львівської області від
12.11.2013р.,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали до суду заяву про
перегляд заочного рішення суду в
зв»язку з тим, що вважали дане рішення
таким, що ухвалене з порушенням
матеріального та процесуального права,
що в даному заочному рішенні фактично
відсутня мотивувальна частина і
рішення суду не відповідає вимогам
процесуального закону. Має місце
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, що
призвело до помилкового ухвалення
вищевказаного заочного судового
рішення, а докази, якими
обґрунтовуються заперечення позовних
вимог позивача мають істотне значення
для правильного вирішення справи. Так
позивач не довів та не надав жодних
доказів щодо вчинення відповідачами
перешкод у користуванні житлом. Що
позивач у поданих до суду документах
фактично ствердив, що будівництво
спірного будинку здійснене за спільні
кошти подружжя та спільними зусиллями,
тому не вправі одноосібно вирішувати
питання щодо виселення. Що жодних
перешкод у користуванні спірним
будинком позивачу не вчиняється. Що у
лютому 2013 року відповідачі змушені
були звертатися до правоохоронних
органів за захистом, оскільки позивач
почав перешкоджати у їхньому
проживанні. А після роз»яснення
працівниками міліції неприпустимості
такої поведінки позивач припинив
вчиняти перешкоди та не з»являвся в
даному будинку до листопада 2013 року.
Позивач з часу створення іншої сім»ї
залишив спірний будинок і з 1997 року всі
витрати по утриманню та ремонту
будинку несуть ОСОБА_3 як власниця
будинку та заявники. Твердження
позивача про зруйнування заявниками
сходів, огорожі та заміну замка у
вхідних дверях не відповідає
дійсності, а покази свідків та акт
комісії обстеження технічного стану
житлового будинку не можуть бути
належними та допустимими доказами в
обґрунтування вимог щодо вчинення
позивачу перешкод у користуванні
житловим приміщенням, оскільки
заявників та іншого власника будинку
не повідомили про проведення
обстеження будинку. Суд виселивши обох
батьків не вирішив питання про
виселення двох малолітніх дітей, не
залучив орган опіки та піклування та не
врахував норм закону, згідно яких
передбачено підстави виселення осіб
без надання іншого житла. Місце
проживання дитини у віці до 14 років є
місце проживання її батьків. Вимога про
повернення оригіналів
правовстановлюючих документів не
обґрунтована жодним доказом про їх
знаходження у заявників. Відповідачі
не були повідомлені про призначення
дати і часу розгляду даної справи,
зокрема на 12 листопада 2013 року,
оскільки повісток про виклик до суду не
отримували, а відтак не мали можливості
повідомити суд про вищевказані
обставини та подати письмові докази,
які мають істотне значення для
правильного вирішення справи.

В судовому засіданні представник
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_4
заяву підтримала, надала суду письмові
пояснення, в яких продублювала заяву
про перегляд заочного рішення та
додатково зазначила, що виключно зі
слів позивача вбачається, що він не має
доступу до спірного житлового будинку
та що на призначене судом судове
засідання відповідачі не з»явилися та
не повідомили про причини неявки з
поважних причин, зокрема ОСОБА_1 з
підстав її хвороби, а ОСОБА_2 на час
судового розгляду справи знаходився за
кордоном, що підтверджується
відповідними письмовими документами, а
відтак не мали можливості повідомити
суд про вищевказані обставини та
подати письмові докази, які мають
істотне значення для правильного
вирішення справи, зокрема докази
безперешкодного користування
позивачем спірним будинком (відповідні
фото таблиці) та інші докази.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та
його представник ОСОБА_6 проти
задоволення заяви заперечили. Вважали,
що представник відповідачів не надав
суду доказів неявки відповідачів з
поважних причин. Зокрема не можна
вважати, що ОСОБА_1 не з»явилася на
розгляд справи 08.11.2013 року в зв»язку з
хворобою, оскільки з відповіді
завідуючої ДНЗ «Берізка» м.Буська
п.Домбровської Н.Р. від 20.02.2014 р. на
адвокатський запит вбачається, що під
час розгляду справи вона перебувала на
робочому місці весь робочий день крім
обідньої перерви. З відповіді центру
поштового зв»язку вбачається, що
рекомендовані листи на ім»я подружжя
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вручені 02.11.2013 року
ОСОБА_1 тому вона не бажала з»являтися
до суду. Крім того жодних доказів, які
мають істотне значення для правильного
вирішення справи представник
відповідачів не надала.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що заява не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Згідно ст.232 ЦПК України заочне рішення
підлягає скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з»явився
в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається мають
істотне значення для справи. Однак
відповідач ОСОБА_1 15.07.2013 року надала
суду клопотання про відкладення
розгляду справи в зв»язку з хворобою,
25.10.2013 року подала заяву про
відкладення розгляду справи у зв»язку
з станом здоров»я. Жодних
підтверджуючих документів про стан
здоров»я не надала. Відповідачам
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, судом було надіслано
повідомлення про те, що у разі
повторної неявки в судове засідання
справу буде розглянуто без їх участі на
підставі наявних доказів. Дане
повідомлення про розгляд справи 08.11.2013
року отримано ОСОБА_1 02.11.2013 року,
однак вона в судове засідання не
з»явилася та не повідомила про причини
неявки. З відповіді завідуючої ДНЗ
«Берізка» м.Буська п.Домбровської Н.Р.
від 20.02.2014 р. на адвокатський запит
вбачається, що під час розгляду справи
вона перебувала на робочому місці весь
робочий день крім обідньої перерви.
При даних обставинах суд не може
вважати, що відповідачі не з»явилися в
судове засідання та не повідомили про
причини неявки з поважних причин. Тому
заява до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.231 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Залишити заяву без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає, а заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку. Строк
на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя
С. Р. Мельник