АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/2242/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції:Мазур І.В.
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

20 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 10 грудня 2013 року в справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні ініціативи"
до ОСОБА_1,ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а
н о ви л а:

У вересні 2013 року позивач пред"явив
вказаний позов до відповідачів та
зазначав,що 21.05.2007 року між Акціонерним
комерційним промислово - інвестиційним
банком та ОСОБА_1 було укладено договір
про іпотечний кредит №58/8-07 , до умов
якого банк надав їй кредит у розмірі 99
000 доларів США зі сплатою 12 % річних з
кінцевим строком повернення кредиту
20.05.2021 року.

В той же день в забезпечення виконання
зобов"язань за вказаним договором між
банком та ОСОБА_2 було укладено договір
поруки.

17.12.2012 року між ТОВ "Кредитні
ініціативи" та ПАТ "Акціонерний
комерційний промислово - інвестиційним
банк" був укладений договір
відступлення права вимоги,відповідно
до якого ПАТ "Акціонерний комерційний
промислово - інвестиційний банк"
відступило ТОВ "Кредитні ініціативи"
права вимоги за кредитними
договорами,що укладені між ПАТ
"Акціонерний комерційний промислово -
інвестиційний банк" та фізичними
особами,в тому числі і відповідачами.

Позивач,посилаючись на
заборгованість,яка утворилася
внаслідок невиконання ОСОБА_1 умов
договору про іпотечний кредит щодо
повернення кредитних коштів,розмір
якої станом на 26.07.2013 року становить
149491,47 доларів США,що за офіційним
курсом НБУ дорівнює 1194885 грн.32
коп.,просив стягнути з відповідачів
вказану суму заборгованості солідарно
та судові витрати.

Рішенням Святошинського районного
суду м.Києва від 10 грудня 2013 року позов
задоволено.Вирішено стягнути
солідарно з відповідачів 1 194 885
грн.32.коп. та по 1720 грн.50 коп.з кожного
судових витрат на користь позивача.

Ухвалою того ж суду від 19.12.2013 року
внесено виправлення в резолютивну
частину рішення та зазначено про
стягнення з відповідачів
заборгованість по кредитному договору
в розмірі 149491,47 доларів США,що за
офіційним курсом НБУ становить 1 194 885,32
грн.,а саме: за тілом кредиту 89711,58
доларів США,що за курсом НБУ складає
717064 грн. 66 коп.,по відсотках 55762,35
доларів США,що за офіційним курсом НБУ
становить 445708 грн.46 коп.,по пені 4017,54
доларів США,що за офіційним курсом НБУ
становить 32 112 грн.20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове про відмову
в задоволенні позову. Зазначає,що при
вирішенні спору суд не врахував
обставини,які суттєво змінилися,а саме:
курс долару США до української гривні
та світова фінансова криза і вплинули
на можливість вчасного виконання
відповідачем своїх зобов"язань по
поверненню кредиту,тобто не враховано
факту зміни розміру доходів
відповідача,що призвело до порушення
співвідношення майнових інтересів
сторін. Не застосовано судом позовну
давність,про необхідність
застосування якої просили відповідачі,
не застосувавши при цьому п.31 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів,що виникають із кредитних
правовідносин".

Вислухавши доповідь судді,
пояснення осіб, що з»явилися в судове
засідання, обговоривши доводи
апеляційної скарги , обставини справи ,
колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що 21.05.2007 року між ОСОБА_1
та Акціонерним комерційним промислово
- інвестиційним банком був укладений
договір про іпотечний кредит №58/8-07 ,
відповідно до умов якого банк надав
ОСОБА_1 кредит в розмірі 99 000 доларів США
строком користування до 20.05.2021 року, а
відповідач взяла на себе зобов»язання
повернути наданий кредит, сплатити
відсотки у розмірі 12 % річних та
платежі за даним кредитом.

В цей же ж день в забезпечення
виконання ОСОБА_1 взятого на себе
зобов»язання, з Акціонерним
комерційним промислово - інвестиційним
банком та ОСОБА_2 був укладений договір
поруки, згідно з яким останній
зобов»язався в разі невиконання або
прострочення виконання відповідачем
зобов»язань по вказаному вище
кредитному договору , погасити
заборгованість.

17.12.2012 року між ТОВ "Кредитні
ініціативи" та ПАТ "Акціонерний
комерційний промислово - інвестиційним
банк" був укладений договір
відступлення права вимоги,відповідно
до якого ПАТ "Акціонерний комерційний
промислово - інвестиційний банк"
відступило ТОВ "Кредитні ініціативи"
права вимоги за кредитними
договорами,що укладені між ПАТ
"Акціонерний комерційний промислово -
інвестиційний банк" та фізичними
особами,в тому числі і відповідачами.

Взяті на себе зобов»язання банк
виконав в повному обсязі, проте
відповідач від виконання умов договору
ухиляється, в зв»язку з чим виникла
заборгованість. Поручитель взяті на
себе зобов»язання , передбачені
договорами поруки не виконав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК
України, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги
ТОВ "Кредитні ініціативи", суд
встановив та виходив з того, що
отримавши кошти в сумі відповідно до
умов договору, відповідач свої
зобов»язання за ним належним чином не
виконує, щомісячні платежі не здійснює
, тобто відмовилась від виконання
взятого на себе зобов»язання , що
призвело до порушення останньою умов
договору, а тому у позивача виникло
право вимоги як до позичальника, так і
до поручителя.

Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим , відповідним обставинам
справи та нормам матеріального та
процесуального права, що регулює
правовідносини, що виникли між
сторонами.

Доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції
не врахував обставини,які суттєво
змінилися,а саме: курс долару США до
української гривні та світова
фінансова криза і вплинули на
можливість вчасного виконання
відповідачем своїх зобов"язань по
поверненню кредиту не заслуговує на
увагу, оскільки позичальник при
належній завбачливості могла, виходячи
з динаміки зміни курсів валют із
моменту введення в обіг національної
валюти та її девальвації, передбачити в
момент укладення договору можливість
зміни курсу гривні України до
іноземної валюти, а також можливість
отримання кредиту в національній
валюті.

Постановою Вищого Спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ за № 5 від 30.03.2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз»яснено, що при вирішенні спорів
про дострокове повернення кредиту суд
має враховувати положення статтей
1050,1054 ЦК України і виходити з того, що
якщо договором встановлено обов»язок
позичальника повернути кредит
частинами (із розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини кредитодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини кредиту, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому від
суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК
України, право кредитодавця вимагати
від позичальника дострокового
повернення частини кредиту, що
залишилася є самостійним.

Враховуючи ту обставину, що строк дії
іпотечного кредиту №58/8-07 від 21.05.2007
року визначено сторонами до 20.05.2021
року, то посилання ОСОБА_1 на відмову у
задоволенні позову в повному обсязі з
підстав пропущення строку позовної
давності за умов припинення нею
виконання взятих на себе зобов»язань у
2008 році, є незаконними.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Зазначаючи про застосування строків
позовної давності в зв»язку з тим, що
нею взяті на себе зобов»язання по
поверненню кредиту не виконуються з 2008
року, вказуючи в тому числі і на
встановлену спеціальну позовну
давність в один рік до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені),
ОСОБА_1 розрахунку, який би підлягав
оцінці у відповідності до вимог ст. 212
ЦПК України , не надала ні в суді першої
інстанції, ні в суді апеляційної
інстанції , що позбавляє суд
апеляційної інстанції перевірити
правильність доводів в цій частині,
враховуючи , що згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

До того ж колегія суддів звертає увагу
на те, що відповідно до розрахунку
наданого позивачем , пеня нарахована
ТОВ "Кредитні ініціативи" в межах
строку позовної давності ( а.с.40).

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,а
також достатність і взаємний зв"язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість рішення
постановленого по даній справі та
відсутність підстав до його
скасування.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 10 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -
Судді -