25.02.2014 103/5679/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року

м. Бахчисарай

Бахчисарайський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді
Готовкіной Т.С.

при секретарі
Соколовій Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бахчисарай
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Долинненської сільської ради
Бахчисарайського району АР Крим, третя
особа - ОСОБА_2 про визнання права
власності на ? частку житлового будинку
в порядку спадкування ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Долинненської сільської ради
Бахчисарайського району АР Крим та
згідно з заявою про уточнення позовних
вимог просить визнати право власності
на ? частку житлового будинку з
надвірними спорудами, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 (з урахуванням
технічного паспорту домоволодіння від
2014 року) в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача -
ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась
спадщина у вигляді ? частки житлового
будинку з господарськими спорудами,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яку
вона прийняла після смерті ОСОБА_4
(батька позивача). За життя ОСОБА_3
склала заповіт, згідно з яким все своє
майно заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Після звернення позивача до нотаріуса
з заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину постановою від 10.09.2013р.
державним нотаріусом ОСОБА_5
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку із
відсутністю правовстановлюючих
документів на будинок.

Позивач до судового засідання не
з'явився. Представниками позивача
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надіслані до суду
заяви про розгляд справи за їх
відсутності. На позовних вимогах
наполягали та просили суд задовольнити
останні.

Відповідач - Долинненська сільська
рада Бахчисарайського району АР Крим
до судового засідання явку свого
представника також не забезпечив. Про
причини неявки суд не повідомив. Про
день та час судового засідання був
повідомлений належним чином, що
підтверджується поштовими
повідомленнями, наявними в матеріалах
справи.

Третя особа - ОСОБА_2 надіслав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутністю. Проти позовних вимог не
заперечував. Додатково вказував, що від
своєї частки в спадщині він відмовився
на користь батька - ОСОБА_1

Судове засідання не фіксувалось
технічними засобами в порядку ч.2 ст.197
ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи,
дослідивши в їх сукупності надані суду
докази, встановив наступне.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 (а.с.71).

ОСОБА_3 помер ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 від 08.09.1980р. (а.с.62).

06.11.1981р. між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 укладений
шлюб, зареєстрований Долинненським
с/ЗАЦС Бахчисарайського району
Кримської області, що підтверджується
відповідним свідоцтвом про укладення
шлюбу (а.с.72). Внаслідок укладення шлюбу
ОСОБА_3 змінила прізвище на «ОСОБА_3».

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.61).

За життя - 13.10.2009р. ОСОБА_3 склала
заповіт, посвідчений секретарем
виконкому Долинненської сільської
ради Псевкіной Т.В., згідно з яким на
випадок своєї смерті все своє майно, де
б воно не знаходилось і з чого б не
складалось, і все те, що буде їй
належати на день смерті, та на що вона
за законом матиме право заповіла
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4 в рівних частках кожному з
них (а.с.63).

14.03.2013р. ОСОБА_1 звернувся до
Бахчисарайської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса
Корольової В.О. від 10.09.2013р. було
відмолено ОСОБА_6, представнику
спадкоємця ОСОБА_1, у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
після смерті ОСОБА_3 на житловий
будинок АДРЕСА_1 у зв'язку з не наданням
нотаріусу правовстановлюючого
документу на житловий будинок (а.с.10).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ст. 1261 цього Кодексу у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадщина, що залишилась після смерті
ОСОБА_4, складалась, зокрема, з ? частки
житлового будинку під АДРЕСА_1, яка була
придбана ним за договором
купівлі-продажу з колгоспом «Перемога»
від 28.12.1974р. та належала на підставі
свідоцтва про право особистої
власності на домоволодіння, видане на
підставі рішення виконавчого комітету
Бахчисарайської районної ради
народних депутатів Кримської області
№30-І від 25.01.1990р. «Про оформлення права
власності на будинок», висновком
Сімферопольського БТІ від 11.01.1990р., що
вбачається з рішення виконавчого
комітету Бахчисарайської міської ради
№30-т від 25.01.1990р. (а.с.81) та висновку
Сімферопольського БТІ від 11.01.1990р.
(а.с.82).

На запит суду КРП «Сімферопольським
МБРТІ» надано відповідь, згідно з якою
станом на 01.01.2013р. за ОСОБА_4
зареєстроване ? частки домоволодіння
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право особистої власності на
домоволодіння, видане за рішенням
виконавчого комітету Бахчисарайської
міської ради №30-тот від 25.01.1990р. (а.с.76).

При цьому згідно з наданими виконавчим
комітетом Долинненської сільської
ради довідками від 03.02.2014р. №№95, 96
ОСОБА_4 на день смерті проживав та був
прописаний за адресою: АДРЕСА_1, разом з
ним проживали та були прописані ОСОБА_3
(дружина) та ОСОБА_11 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5).
В свою чергу ОСОБА_3 на день смерті
(ІНФОРМАЦІЯ_2) проживала та була
зареєстрована за вищевказаною адресою
(а.с.85-86).

З виписки з погосподарської книги від
19.12.2013р., наданої виконавчим комітетом
Долинненської сільської ради
Бахчисарайського району АР Крим,
вбачається, що ? частка житлового
будинку по АДРЕСА_1 значиться за ОСОБА_3
(по господарська книга №38 о/р 0276-1)
(а.с.48).

З постанови нотаріуса від 10.09.2013р. також
вбачається, що ОСОБА_3 прийняла після
смерті свого чоловіка - ОСОБА_4 спадщину
у вигляді ? частки спірного
домоволодіння, однак не встигла його
оформити (тобто зареєструвати у
відповідних державних органах).

Як пояснювали представника позивача в
минулому судовому засіданні, знайти
оригінал або копію свідоцтва про право
особистої власності на ? частку
спірного будинку не надається
можливим. З цього питання представники
позивача звертались до виконавчого
комітету Бахчисарайської міської ради,
в якому їм було видано лише копію
рішення від 25.01.1990р. про оформлення
права власності на будинок та висновок
Сімферопольського БТІ. Інші документи
у виконавчому комітеті
Бахчисарайської міської ради відсутні.

Як вбачається з вищевказаного рішення
виконавчий комітет Бахчисарайської
міської ради, розглянувши заяву ОСОБА_4,
вирішив оформити право власності на
будинок АДРЕСА_1 на ОСОБА_4 на ? частку
будинку; видати на ім'я ОСОБА_4
свідоцтво про право особистої
власності на ? частку будинку (а.с.81).

Відповідно до п. 44 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
виконавчими комітетами міських,
селищних, сільських рад депутатів
трудящих, затвердженої наказом
Міністерства юстиції УРСР від 19 січня
1976 року № 1/5, яка втратила чинність на
підставі наказу Міністерства юстиції
№22/5 від 25 серпня 1994 року, право
особистої власності громадян на жилий
будинок (частину будинку) або квартиру
в будинку житлово-будівельного
колективу індивідуальних забудовників
може бути підтверджено, зокрема,
свідоцтвом про право особистої
власності на будинок (частину будинку).

Якщо право власності відчужувача на
жилий будинок (частину будинку) згідно
з реєстрацією в погосподарській книзі
виконавчого комітету сільської
(селищної) Ради депутатів трудящих
підтверджується одним з
правовстановлюючих документів,
передбачених у пункті 44 цієї
Інструкції, службова особа виконавчого
комітету при посвідченні договору про
відчуження жилого будинку (частини
будинку) вимагає подання цього
документа і, крім цього, до договору
також додається вищезазначена довідка
виконавчого комітету сільської
(селищної) Ради депутатів трудящих.

В свою чергу п.22 Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженої
заступником Міністра комунального
господарства Української РСР
В.Романова від 3.01.1966р., яка втратила
чинність на підставі наказу Державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству від
13.12.1995р. №56, встановлено, що на підставі
правовстановлюючих документів,
перелічених в додатку N 1, бюро
технічної інвентаризації складає
письмовий висновок, в якому
зазначається: а) адреса будинку
(домоволодіння), площа земельної
ділянки і кількість основних будівель;
б) дані про власників з зазначенням
відносно громадян прізвища, ім'я та по
батькові, а для установ, підприємств і
організацій - повного їх найменування;
в) детальний перелік поданих
документів, що встановлюють право
теперішніх власників; г) вид власності
(державна, кооперативна, громадська,
особиста); д) участь кожного із
співвласників у спільній власності
відповідно до належної йому частки (1/4,
1/2, 1/3 і т. д.).

Таким чином, виходячи з системного
аналізу норм діючого на час набуття
ОСОБА_4 права власності на будинок
законодавства, суд доходить висновку,
що право власності останнього на
спірний будинок (1/2 частку)
підтверджується документами, що
відповідають діючому на той час
законодавству, зокрема записом в
погосподарській книзі, рішенням
виконавчого комітету Бахчисарайської
міської ради та реєстрацією права
власності в органах БТІ.

Як вказувалось судом раніше, записи в
погосподарських книгах були зроблені
щодо ? частки спірного домоволодіння із
вказанням власником як ОСОБА_4 (запис в
погосподарський книзі №2 о/р 80), так і
ОСОБА_3 (запис в погосподарській книзі
№3 стор.38 о/рНОМЕР_4).

Положеннями статей 1, 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952
від 01.07.2004 передбачено, що цей Закон
регулює відносини, пов'язані з
державною реєстрацією прав на нерухоме
майно та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації.

Права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

За таких обставин, право власності
ОСОБА_3 на ? частку домоволодіння,
розташованого по АДРЕСА_1 яке виникло
до набрання чинності Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та

їх обтяжень» та не зареєстровано у
встановленому цим законом порядку, є
дійсним, оскільки остання фактично
прийняла вказане майно у спадщину та
запис в погосподарській книзі свідчить
про реєстрацію такого права у
відповідності до вимог чинного на той
час законодавства.

При цьому відсутність реєстрації права
власності ОСОБА_3 в органах БТІ та
наявність до даного часу запису в
органах БТІ, що власником ? частки
домоволодіння є ОСОБА_4 не свідчить про
відсутність в ОСОБА_3 права на отриману
нею спадщину.

Оскільки ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_4 на
час його смерті, вона вважається такою,
що прийняла спадщину, фактично
вступивши в управління та володіння
спадковим майном, виходячи з положень
п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (1963 року).

Згідно з п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва на спадщину вимоги про
визнання права власності на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутись до суду за правилами
позовного провадження.

У зв'язку з тим, що позивач як
спадкоємець не має можливості надати
нотаріусу оригінал
правовстановлюючого документа на
будинок, а саме свідоцтва про право
особистої власності на спірне
домоволодіння та право власності за
ОСОБА_3 не зареєстровано в органах БТІ,
позивач позбавлений у встановленому
законом порядку оформити спадщину на
будинок, оскільки свідоцтво про право
на спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів про належність цього майна
спадкодавцеві.

Враховуючи наведене, суд доходить
висновку про можливість задоволення
позовних вимог та визнати за позивачем
право власності в порядку спадкування
на спірне домоволодіння після смерті
матері - ОСОБА_3

При цьому судом прийнято до уваги, що
іншій спадкоємець - ОСОБА_2 відмовився
від прийняття спадщини за заповітом
після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
що підтверджується нотаріально
оформленою заявою, яка в свою чергу
була ним направлена до Бахчисарайської
державної нотаріальної контори (а.с.49,
97).

На підставі ст.ст. 1218, 1220, 1222, 1223, 1225 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частку житлового будинку з надвірними
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 (з урахуванням технічного
паспорту домоволодіння від 2014 року) в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Бахчисарайський районний
суд АР Крим шляхом подання апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: