У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 22 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 23 грудня 2013 року у
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами
«Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У червні 2012 року ПАТ «Фольксбанк»
звернулось до суду із позовом про
стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 8 592,80 доларів США та 794,08 грн
судових витрат. Позов обґрунтований
тим, що 04 вересня 2007 року між
ВАТ «Електрон Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Фольксбанк», та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № KF 44459, за умовами
якого останній отримав кредит у
розмірі 12 448 доларів США строком до 04
вересня 2014 року зі сплатою 10,99 % річних
за користування кредитними коштами. У
забезпечення виконання вказаного
кредитного договору, 04 вересня 2007 року
між ВАТ «Електрон Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Фольксбанк», та ОСОБА_3 укладено
договір поруки, за умовами якого
останній взяв на себе обов'язок
відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_2,
які виникають із кредитного договору.
ОСОБА_2 не виконує належним чином взяті
на себе зобов'язання за кредитним
договором, внаслідок чого утворилась
заборгованість. 06 грудня 2012 року між
ПАТ «Фольксбанк» та ТОВ «Компанія з
управління активами
«Прімоколект-Капітал» укладено
договір відступлення права вимоги №
20121206-Г, за умовами якого до останнього
перейшло право вимоги до осіб, які є
боржниками ПАТ
«Фольксбанк», у тому числі і до ОСОБА_2

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 22 квітня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 23
грудня 2013 року, позов задоволено
частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ТОВ «Компанія з управління
активами «Прімоколект-Капітал»
заборгованість за кредитним договором
№ KF 44459 від 04 вересня 2007 року у розмірі 6
399,31 доларів США та судові витрати в
сумі 511,46 грн. У задоволенні інших
позовних вимог відмовлено.

У лютому 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла касаційна ОСОБА_2 на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 22 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 23 грудня 2013 року, тобто після
закінчення строку, установленого ст. 325
ЦПК України.

До касаційної скарги додано заяву про
поновлення строку на касаційне
оскарження.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення про відмову у позові,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги, змісту
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Задовольняючи позов ТОВ «Компанія з
управління активами
«Прімоколект-Капітал», суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й апеляційний суд, дослідивши докази у
справі й давши їм належну оцінку в силу
вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також,
врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з доведеності
позову та наявності передбачених
ст. ст. 526, 527, 530, 611, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК
України, підстав для стягнення
заборгованості за кредитним договором,
оскільки, як встановив суд, ОСОБА_2 не
виконав належним чином взятих за
кредитним договором зобов'язань, що
призвело до утворення заборгованості.

Ухвалюючи рішення у справі, суди
правильно визначилися з характером
спірних правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, в результаті чого
ухвалили законні й обґрунтовані
рішення, які відповідають вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 22 квітня
2013 року та ухвали апеляційного
суду Львівської області від 23 грудня
2013 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами
«Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою на рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 22 квітня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 23 грудня 2013
року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак