Справа
№522/6775/13-ц
№2/522/3750/14
РІШЕННЯ|розв'язання,вирішення,розв'язу
вання|

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - судді Кравчук Т.С.,

при секретарі - Антонецькому С.Л.

розглянувши |розгледівши| у
відкритому|відчиненому| судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради та Комунального
підприємства «Житлово-комунальний
сервіс «Порто-Франківський» про
оскарження бездіяльності суб'єкта
владних повноважень, стягнення
матерільної та моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради (далі по тексту -
Приморська райадміністрація) про
оскарження бездіяльності суб'єкта
владних повноважень, стягнення
матерільної та моральної шкоди,
посилаючись на те, що він є власником
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 21.08.1998 року і до
придбання цієї квартири не знав, що
згідно рішення Виконкому Центрального
району м.Одеси за №698 від 20.12.1985 року
будинок, в якому знаходиться його,
позивача, квартира визнаний аварійним.
Цей будинок збудований із
каміння-ракушняка, у його стін у місці
квартир АДРЕСА_1 зовні не має
вологоговідштовхуючого покриття, а
фундамент зроблений із
каміння-ракушняка на глиняному
розчині. З цих причин та із-за
фізичного зносу фундамент втратив
свою міцність та викришився, стіна
фасаду відходить від бокових стін
будинку. Позивач ствреджує, що в
травні 2001 року замовив за свій рахунок
проведення незалежної технічної
експертизи Центром НТТМ ОГАСА
будівничих конструкцій і доступних
для обстеження фрагментів АДРЕСА_1,
згідно з висновком якої
рекомендовано: встановити контрфорси
зі сторони фасаду АДРЕСА_1 під вікнами
квартир АДРЕСА_1; стягнути стіни
квартир АДРЕСА_1 за допомогою закладних
деталей. Проте він, позивач, не має
можливості приступити до
будівельно-закріплених робіт з причин
відсутності вільного доступу до
бокової стіни своєї квартири у дворі,
так як до цієї стіни самовівльно
прибудували сараї його, позивача,
сусіди ОСОБА_2 з квартири НОМЕР_1, ОСОБА_3
з квартири НОМЕР_2, ОСОБА_4 з квартири
НОМЕР_3, який окрім сараю збудував
підвал глибиною більше 2-х метрів. Крім
того, деякими сусідами збудовані
гаражі на відстані 6-8 метрів від стін
його, позивача, квартири, створили
цілодобову автостоянку з 6-ти
автомобілей, з причин чого
здійснюється вібрація стін у його
квартирі.

Позивач зазначив, що неодноразово
звертався до Приморської
райадміністрації з проханнями
зобов'язати його сусідів забезпечити
йому доступ до бокової стіни квартири
для ремонту і укріплення фундаменту,
проте відповідач взагалі не здійснила
будь-яких заходів по усуненю недоліків
і порушеь з боку сусідів і не зробила
капітальний ремонт будинку, зокрма
покрівлв, стін, фундаменту. За таких
підстав позивач просить суд: визнати
незаконним бездіяльність Приморської
райадміністрації при розгляді його,
позивача, звернень, неприйняття по ним
рішень і розгляду їх по суті;
зобов'язати Приморську
райадміністрацію забезпечити
приведення до початкового стану
бокової стіни квартири АДРЕСА_1 шляхом
проведення: демонтажу незаконно
прибудованих до неї сараїв сусідів:
ОСОБА_4 (з квартири НОМЕР_3), ОСОБА_3 (з
квартири НОМЕР_2), ОСОБА_2 (з квартири
НОМЕР_1); демонтування водогінної і
каналізаційної труб із заглибини
(каналу) у місці з'єднання бокової і
задньої стін його, позивача, квартири
у дворі АДРЕСА_1; відновлення їх
зв'язку за допомогою цегляної кладки у
місці з'єднання бокової і задньої стін
його, позивача, квартири по всій
висоті у дворі АДРЕСА_1; стягнути з
Приморської райадміністрації на його
користь відшкодування за моральний
збиток суму 1000,00 гривень та судові
витрати.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав, просив його задовольнити,
02.12.2013 року надав до суду уточнення
позовних вимог, мотивуючи їх тим, що
протягом 15-ти років відповідачі не
зробили будь-яких будівельних і
ремонтних робіт в будинку АДРЕСА_1; не
видали рішень щодо ліквідації сараїв,
гаражів, цілодобової стоянки всупереч
вимогам ДБН, не дозволили йому,
позивачу, закінчити ремонт своєї
квартири і переїхати до неї зі своєю
сім'єю на постійне місце проживання,
так як мешкати в цій квратирі
неможливо, перекриття і стіни квартири
у будь-який момент можуть обрушитися,
зповзти в підвал сусідки; з 1999 року по
цей час в квартирі не має
електроосвітлення, газу, опалення, з
причин чого він, позивач, хворіє з 2005
року, його стан здоров'я погіршується,
потребує тривалого лікування, в
зв'язку з чим втратив працездатність і
був змушений звільнитися 16.09.2008 року з
основного місця роботи - КУ «Центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей», а тому розмір втраченого ним
заробітку (доходу) внаслідок
ушкодження здоровя і втрати
професійної працездатності складає з
16.09.2008 року по 01.12.2013 року 104 454,00
гривень, а з урахуванням інфляції
складає 134 745,00 (104 454,00 +30291,00) гривень,
які позивач просить стугнути з
відповідачів.

Позивач просить суд:

1. Визнати незаконними бездіяльність
Приморської райадміністрації при
розгляді його, позивача, звернень, і
неприйняття по ним рішень і розгляду
їх по суті;

2. Визнати незаконними бездіяльність КП
ЖКС «Порто-Франківський» при розгляді
його, позивача, звернень, і невиконання
ним всього комплексу робіт по
утриманню АДРЕСА_1, нестворення у ньому
умов мешкання згідно п.2.1.1. Договору,
затвердженого Постановою Кабміну
України №1497 від 30.12.1997 року і
неприйняття ним усіх заходів по
ліквідації всіх порушень з боку
мешканців цього будинку;

3. Зобов'язати КП ЖКС
«Порто-Франківський»:

- зробити приведення до початкового
стану бокової стіни квартири АДРЕСА_1
та знести всі незаконно збудовані до
неї сараї сусідів: ОСОБА_4 (з квартири
НОМЕР_3), ОСОБА_3 (з квартири НОМЕР_2),
ОСОБА_2 (з квартири НОМЕР_1);

- демонтувати водогону і
каналізаційну труби із заглибини
(каналу) у місці з'єднання бокової і
задньої стін його, позивача, квартири у
дворі АДРЕСА_1 і відновити їх зв'язок
за допомогою цегляної кладки у місці
по всій їх висоті;

- заборонити автостоянку (цілодобову)
автомашин всіх мешканців у дворі
АДРЕСА_1;

- стягнути з відповідачів на його
користь втрачений внаслідок втрати
професійної працездатноссті
заробіток (доход) у сумі 134 745,00 гривень;

- стягнути з відповідачів на його
користь завдану їх неправомірними
діями моральну шкоду у сумі 10 000,00
гривень, «за виконані послуги по
набору текстів до документів, по їх
роздрукуванню для надання до суду» 110,00
гривень та судові витрати.

Відповідач Приморська районна
адміністрація Одеської міської ради та
відповідач Комунальне підприємстве
«Житлово-комунальний сервіс
«Порто-Франківський» (далі по тексту -
КП ЖКС «Порто-Франківський»), яке було
залучено до справи у якості
співвідповідача за ухвалою суду від
08.07.2013 року, позов ОСОБА_1 не визнали,
просили відмовити у задоволені позову
у повному обсязі, вважають, що заявлені
в позові вимоги є безпідставними та
недоведеними, такими, що не
відповідають вимогам закону.

Представники відповідачів пояснили, що
квартира позивача розташована в
будинку АДРЕСА_1, який є аварійним з 1985
року; квартира позивача знаходиться на
першому поверсі двохповерхового
лівоворотнього флігеля, має житлову
площу 16,0 кв.м., загальну площу 27,4 кв.м.
Представник КП ЖКС
«Порто-Франківський» зазначив, що
позивач ОСОБА_1 в квартирі не мешкає
більше 10-ти років, в квартирі вікна
забиті дошками, має заборгованність по
сплаті комунальних платежів, вважає,
що згідно з п.35 Правил користування
приміщеннями житлових будинків та
прибудинковими територіями,
затверджених постановою Кабінетом
Міністрів України №572 від 08.10.1992 року,
ст.ст.151,177 ЖК України власники та
наймачі (орендарі) квартири зобов'язані
за рахунок власних коштів проводити
ремонт квартир, включаючи їх інженерне
обладнання. Крім того, відповідач
зазначив, що в будинку згідно
встановленого графіку проводилися
часткова заміна водопроводу в
каналізаційних труб, поточний ремонт
покрівлі та парапету, заміна
водосточних труб, частковий ремонт
електропроводки, знесено аварійне
дерево, виконуються підтримуючі
ремонти дворового санвузла, про що
надав суду відповідні акти виконаних
робіт.

Суд, дослідивши матеріали справи і
з'ясувавши обставини справи, вважає
позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу нерухомого
майна №305, укладеного 21.08.1998 року на
товарній біржі «Одеська універсальна
біржа», зареєстрованого в КП «ОМБТІ та
РОН» під №1096 стр 192 кн.255 пр.

Будинок АДРЕСА_1, в якому знаходиться
квартира позивача, згідно рішення
Виконкому Центрального району м.Одеси
за №698 від 20.12.1985 року визнаний
аварійним, знаходиться на балансі та
обслуговується КП ЖКС
«Порто-Франківський».

З матеріалів справи вбачається,
зокрема - з акту від 11.09.2013 року,
складеного працівниками дільниці №11
КП ЖКС «Порто-Франківський» та
мешканцями АДРЕСА_1, що позивач ОСОБА_1 в
квартирі АДРЕСА_1 не проживає,
обстежити квартиру неможливо, вікна
даної квартири забиті дошками; позивач
має заборгованість за комунальні
послуги станом на 30.09.2013 року у розмірі
1767,13 гривень.

Судом з'ясовано, що між ОСОБА_1 та
відповідачем КП ЖКС
«Порто-Франківський» договір про
надання житлово-комунальних послуг не
укладений, при цьому претензій з боку
ОСОБА_1, як споживача комунальних
послуг, в розумінні положень Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», суду не надано.

В той же час згідно ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Частина перша статті 5 ЦПК України
зазначає, що усі учасники цивільного
процесу є рівними перед законом і
судом.

Розгляд і вирішення справ в судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК
України).

У відповідності зі ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Щодо позовних вимог позивача про
визнання незаконними бездіяльності
відповідачів при розгляді його
звернень, неприйняття по ним рішень і
розгляду їх по суті; невиконання
всього комплексу робіт по утриманню
АДРЕСА_1, нестворення у ньому умов
мешкання згідно п.2.1.1. Договору,
затвердженого Постановою Кабміну
України №1497 від 30.12.1997 року і
неприйняття ним усіх заходів по
ліквідації всіх порушень з боку
мешканців цього будинку; зобов'язання
зробити приведення до початкового
стану бокової стіни квартири АДРЕСА_1
та знести всі незаконно збудовані до
неї сараї сусідів: ОСОБА_4 (з квартири
НОМЕР_3), ОСОБА_3 (з квартири НОМЕР_2),
ОСОБА_2 (з квартири НОМЕР_1); -
демонтувати водогону і каналізаційну
труби із заглибини (каналу) у місці
з'єднання бокової і задньої стін його,
позивача, квартири у дворі АДРЕСА_1 і
відновити їх зв'язок за допомогою
цегляної кладки у місці по всій їх
висоті; заборонити автостоянку
(цілодобову) автомашин всіх мешканців у
дворі АДРЕСА_1, викладених позивачемм
в своєму позові, то суд вважає їх
безпідставними, такими, що не
відповідають способам захисту
цивільних прав та інтересів
відповідно до статті 16 ЦК України.

При цьому необхідно зазначити, що
суб'єкт порушеного права може
скористатися не будь-яким, а конкретним
способом захисту свого права. Спосіб
захисту порушеного права визначається
спеціальним законом, який регламентує
конкретні цивільні правовідносини.
Натомість, позивачем не наведено та не
визначено відповідні права, які на
його думку порушено та потребують
поновлення з визначенням норм чинного
законодавства з посиланням на спосіб
захисту права.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідачів на його користь
матерільної шкоди у вигляді втраченого
внаслідок втрати професійної
працездатноссті заробітку (доходу) у
сумі 134 745,00 гривень та моральної шкоди
у сумі 10 000,00 гривень, суд виходить з
наступного.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Відповідно зі ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Виходячи з цього, позивач повинні
довести наявність збитків, як
матеріальних так і моральних,
наявність неправомірної поведінки
відповідачів, безпосередній причинний
зв'язок між правопорушенням та
заподіянням збитків, розмір
відшкодування та його обрахування .

Суд критично оцінює надані позивачем
довідки щодо його стану здоров'я, не
вважає їх доказами спричинення
матеріальної і моральної шкоди та
наявності причинно-наслідкового
зв'язку між його станом здоров'я та
діями відповідачів - Приморської
райадміністрації і КП ЖКС
«Порто-Франківський».

За приписами вищенаведених норм
матеріального права встановлена єдина
підстава цивільно-правової
відповідальності за заподіяну шкоду -
це правопорушення, до складу якого
входять: шкода, протиправність
поведінки особи, яка заподіяла шкоду,
причинний зв'язок між ними, вина особи,
яка заподіяла шкоду.

Доводи позивача суд вважає
непереконливими, оскільки наявні в
матеріалах справи докази та
встановлені на їх підставі обставини
справи не підтверджують сукупність
необхідних складових для притягнення
Приморської райадміністрації та КП
ЖКС «Порто-Франківський» до цивільної
відповідальності, а отже, не дають і
достатніх правових підстав для
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.22,23,1166,1167 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212,
213, 214, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ|розв'язав|:

У задоволені позову ОСОБА_1 до
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради та Комунального
підприємства «Житлово-комунальний
сервіс «Порто-Франківський» про
окарження бездіяльності суб'єкта
владних повноважень, стягнення
матерільної та моральної шкоди -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошенння рішення суду.

Суддя
13.02.2014