Семенівський районний суд Полтавської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2014 р.
смт. Семенівка

№ 547/1393/13-ц

провадження у справі № 2/547/11/14

Семенівський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - судді Литвина М. М.,

при секретарі - Сінельник С. А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в смт.
Семенівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
Семенівська державна нотаріальна
контора, Державне агентство земельних
ресурсів в Семенівському районі
Полтавської області про визнання права
власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Семенівського районного суду
Полтавської області із позовом до
ОСОБА_2, треті особи - Семенівська
державна нотаріальна контора, Державне
агентство земельних ресурсів в
Семенівському районі Полтавської
області про визнання права власності в
порядку спадкування.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла мати позивача - ОСОБА_3, про що
свідчить свідоцтво про смерть видане
Жовтневою сільською радою
Семенівського району Полтавської
області.

Після її смерті відкрилася спадщина. До
складу спадщини входили всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцю,
ОСОБА_3, на момент відкриття спадщини,
зокрема право на земельну ділянку, яка
була їй надана як члену колективного
сільськогосподарського підприємства
«Жовтень» на підставі сертифіката на
право приватної власності на земельну
частку (пай) серії ПЛ № 0098187, загальною
площею 6,2 в умовних кадастрових
гектарах.

За життя, мати позивача - ОСОБА_3 склала
заповіт згідно якого, єдиним
спадкоємцем усього її майна був
визначений рідний брат позивача -
ОСОБА_2.

Проте, на момент відкриття спадщини, 11
квітня 2005 року позивач була
пенсіонером, тобто непрацездатною, та
мала право на обов'язкову частку у
спадковому майні.

Брат позивача - ОСОБА_2 обіцяв позивачу
для належного отримання права на
спадщину самостійно підготувати
необхідні документи та надати їх до
нотаріальної контори.

Проте, позивач у вересні 2013 року
дізналася, що її брат - ОСОБА_2 оформив
свідоцтво про право на спадщину лише на
себе та на цій підставі виготовив
Державний акт на право власності на
земельну ділянку, яка належала
померлій матері позивача - ОСОБА_3, не
врахувавши того що позивач мала право
на обов'язкову частку в спадщині
померлої.

Позивач просила суд визнати Свідоцтво
про право на спадщину видане 20.08.2010р. на
ім'я ОСОБА_2 в частині належності
останньому ? частини всього спадкового
майна, яке належало померлій ОСОБА_3 та
визнати за позивачем право власності
на ? частину всього спадкового майна,
яке належало померлій ОСОБА_3

В судовому засіданні ОСОБА_1, та
представник позивача - ОСОБА_4, до діє на
підставі доручення, позов підтримали в
повному обсязі, вказали, що Свідоцтво
про право на спадщину видане 20.08.2010р. на
ім'я ОСОБА_2 було видано нотаріусом без
врахування того, що позивач, на момент
відкриття спадщини була
непрацездатною та мала право на
обов'язкову частку в спадщині після
смерті матері ОСОБА_3 тому свідоцтво
підлягає визнанню недійсним. Також
прохали визнати за позивачем право
власності на ? частину усього
спадкового майна, яке належало
померлій ОСОБА_3, поновивши строк
позовної давності.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
та представник відповідача - ОСОБА_5, що
діє на підставі угоди про
представництво інтересів, позовні
вимоги не визнали в повному обсязі,
проти задоволення позову заперечили,
вказали, що ОСОБА_1 з часу відкриття
спадщини не цікавилася оформленням
спадкових прав, в нотаріальну контору
не зверталася, до ОСОБА_2 жодних
претензій не заявляла, що свідчить про
пропуск нею строку позовної давності.

В судове засідання представник третьої
особи, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - Державного агентства
земельних ресурсів в Семенівському
районі Полтавської області, не
з'явився, про дату час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання представник третьої
особи, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - Семенівської
державної нотаріальної контори, не
з'явився, про дату час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином, до
суду направили заяву про розгляд
справи за відсутності представника.

Судом, заслухавши пояснення
представника позивача, представника
відповідача, розглянувши матеріали
справи та оцінивши їх в своїй
сукупності, встановлено наступні
обставини.

Судом по справі встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача -
ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про
смерть видане Жовтневою сільською
радою Семенівського району
Полтавської області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина. До складу спадщини входили
всі права та обов'язки, що належали
спадкодавцю, ОСОБА_3, на момент
відкриття спадщини, зокрема право на
земельну ділянку, яка була їй надана як
члену колективного
сільськогосподарського підприємства
«Жовтень» на підставі сертифіката на
право приватної власності на земельну
частку (пай) серії ПЛ № 0098187, загальною
площею 6,2 в умовних кадастрових
гектарах.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт згідно
якого спадкоємцем усього її майна був
визначений рідний брат позивача -
ОСОБА_2.

На момент відкриття спадщини, 11 квітня
2005 року, позивач була пенсіонером,
тобто непрацездатною, та мала право на
обов'язкову частку у спадковому майні в
розумінні ст. 1241 ЦК України.

Згідно копії свідоцтва про народження
позивача, серії НОМЕР_1, ОСОБА_1
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, в графі «мати»
зазначено «ОСОБА_3».

Згідно копії свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_2 від 30.01.1995р. Укладено
шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 18.09.1971р.,
прізвище дружини після укладення шлюбу
зазначено «ОСОБА_1».

Згідно копії свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 20.08.2010р.,
посвідченого нотаріусом Семенівської
державної нотаріальної контори,
вказано, що ОСОБА_2 є спадкоємцем після
смерті ОСОБА_3. Спадкове майно
складається із земельної ділянки
площею 6,29 га., що розташована на
території Жовтневої сільської ради
Семенівського району Полтавської
області.

Таким чином, судом встановлена
розбіжність між написанням прізвища
позивача до укладення шлюбу та
прізвищем спадкодавця (ОСОБА_3), що
зазначено в спадковій справі, і ОСОБА_1
насамперед повинна була встановлювати
або факт родинних відносин із
спадкодавцем, або ж неправильність
запису.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК
України, згідно якої суд розглядає
справи в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач звернулася до суду з позовом
21.09.2013р. тому захисту можуть підлягати
лише порушені права в період з 21.09.2010р.

Судом встановлено, що 25.10.2009р.
відкрилася спадщина після смерті
ОСОБА_3 Як вказує позивач в своїй заяві
за взаємною згодою оформленням
спадщини займався її брат ОСОБА_2 який
представляв її інтереси з цього
приводу. Лише весною 2013 року їй стало
відомо про отримання відповідачем
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом лише відносно себе.

Суд не може прийняти твердження ОСОБА_1
про те, що вона з поважних причин
пропустила строки звернення до суду,
так як будучи зацікавленою особою, на
протязі тривалого часу, вона повинна
була цікавитися процесом оформлення
спадкових прав її братом - ОСОБА_2 на її
користь.

Судом встановлено, що позивач
довідалася або повинна була
довідатися про порушення свого права з
моменту відкриття спадщини, з 25.10.2009р.
до моменту отримання свідоцтва про
право на спадщину за заповітом ОСОБА_2
тобто 20.08.2010р.

Також судом по справі встановлено, що
позивачем ОСОБА_1 не надано
підтвердження того, що з моменту
відкриття спадщини, з 25.10.2009р., до
моменту отримання свідоцтва про право
на спадщину за заповітом ОСОБА_2 тобто
20.08.2010р., вона зверталася до органів
нотаріату із заявою про прийняття
спадщини, не надано підтвердження того,
що позивач зверталася із зверненнями
до відповідача ОСОБА_2 із приводу
оформлення права на спадщину після
смерті ОСОБА_3, тому суд робить висновок
про відсутність поважних причин для
пропуску строку позовної давності та
не вбачає підстав для поновлення
пропущеного строку.

Враховуючи вищевикладене, та те що
порушення прав позивача відбулося до
21.09.2010р., строк позовної давності в три
роки закінчився до моменту звернення з
позовом до суду, причини пропуску
строку позовної давності не можуть
бути визнанні поважними, суд вважає, що
в задоволенні позовних вимог необхідно
відмовити в повному обсязі у зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 257, 261, 267, 1217, 1225, 1241,
1269 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 208-209, 212-215
ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - Семенівська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності в порядку спадкування
та визнання недійсності Свідоцтва про
право на спадщину, виданого ОСОБА_2 на 1/4
частину усього спадкового майна, що
належало померлій ОСОБА_3 - відмовити в
повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Якщо було подано
апеляційну скаргу рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів після
проголошення рішення суду. Апеляційна
скарга подається Апеляційному суду
Полтавської області через
Семенівський районний суд.

Головуючий - підпис

«З оригіналом - згідно»

Суддя Семенівського районного суду

Полтавської області
М. М. Литвин