Справа № 577/513/14-ц
Провадження № 6/577/65/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2014 р.

м.
Конотоп

Конотопський міськрайонний суд в
складі:

головуючого
Кущенка М.Ф.

при секретарі
Олійник В.П.

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду подання старшого
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Конотопського МРУЮ про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1 до виконання своїх
зобов"язань ,

В С Т А Н О В И В :

Автор подання, погодженого з
керівником відділу ДВС, свої вимоги
обгрунтувує тим, що у нього на
виконанні знаходиться виконавчий лист
№ 2-1649 від 21.09.2006р., виданого
Конотопським міськрайонним судом про
стягнення із громадянина України на
користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання доньки ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку , але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Однак боржник ухиляється від
виконання своїх обов"язків , незважаючи
на попередження . Посилаючись на ст.6 ЗУ
"Про порядок виїзду з України та в"їзду
в Україну громадян України" і ст. 11
Закону україни "Про виконавче
провадження" просить тимчасово
обмежити у праві виїзду за межі
України вказаного боржника до
виконання ним своїх зобов"язань.

На розгляд справи автор подання не
з"явився, подав заяву в якій просить
розглянути подання без їх участі,
вимоги підтримує.

Перевіривши матеріали справи суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню із слідуючих підстав.

Відповідно до ч.1, 4 ст.313 ЦК України
фізична особа має право на свободу
пересування і може бути обмежена у
здійсненні такого права лише у
випадках, встановлених законом.

Згідно із вимогами ст. 377-1 ч.1 ЦПК
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи у праві виїзду
за межі України при виконанні судових
рішень, вирішується судом за місцем
знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженого з
начальником відділу державної
виконавчої служби в день подання без
виклику чи повідомлення сторін та
зацікавлених осіб. Відповідно до
вимог ст.6 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в"їзду в Україну
громадян України" громадянину України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорту або у виїзді за кордон
у випадках існування невиконаних
зобов"язань до їх виконання .

У статті 2 Протоколу №4 до
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року,
зазначено, що кожен, хто законно
перебуває на території будь-якої
держави, має право вільно пересуватися
і вільно вибирати місце проживання в
межах цієї території. Кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
своєю власною. На здійснення цих прав
не можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб. Права,
викладені в пункті 1 також можуть у
певних місцевостях підлягати
обмеженням, що встановлені згідно із
законом і виправдані суспільними
інтересами в демократичному
суспільстві.

Судом встановлено, що із ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання доньки ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку , але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Однак він
аліментів не сплачує , величини
заборгованості державним виконавцем
не вказано. В матеріалах справи
відсутні дані, чи являється боржник
громадянином України, незважаючи на те,
що автор подання акцентує на це увагу,
а від цього залежить оформлення
процесуального документу для
забезпечення його контролю.

Обмежити у праві виїзду за межі
України можливо тільки в тому випадку
коли боржник свідомо ухиляється від
виконання обов"язку визначеного йому
рішенням суду. Поняття "ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням" варто розуміти як
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо). Автор подання не
приклав до матеріалів доказів, які б
підтверджували вказану обставину.
Даних про відсутність майна і коштів
боржника, в матеріалах справи немає і
відповідних даних про його ухилення
від виконання рішення суду в
матеріалах справи також немає.

Застосування таких обмежень , як
обмеження у праві виїзду за межі
України, може мати місце тільки у
виключних випадках і повинно
використовуватися лише як крайній
захід після реалізації усіх можливих
та передбачених законом засобів
примусового виконання судового
рішення, оскільки стосується
гарантованого ст.33 Конституції України
та ст.313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

Виходячи із викладеного та
керуючись ст.ст.210, 377-1 ЦПК, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області
шляхом подачі апеляційної скарги
через Конотопський міськрайонний суд
протягом 5 днів з дня ухвалення , а для
учасникаів, що не приймали участі в
судовому засіданні - з дня отримання
копіі ухвали.

СуддяМ. Ф. Кущенко