Справа № 115/6883/13-ц
Провадження № 2/115/160/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" лютого 2014 р.
м. Саки

Сакський міськрайонний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого, судді - Асанова Е.Н.,

при секретарі - Мулькевич Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Кримтеплопостачання» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року представник ТОВ
«Кримтеплопостачання» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 та просив суд
стягнути з відповідача 10038,77 грн.
заборгованості за спожиту теплову
енергію за період з 1 січня 2009 року по 01
вересня 2013 року з вирішенням питання
про розподіл судових витрат. Вимоги
позову обґрунтовані заборгованістю за
надану і спожиту теплову енергію. На
підставі статей 525, 526, 530 ЦК України,
Правил надання населенню послуг з
водо-, теплопостачання і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 представник
позивача просив позов задовольнити.

Представник позивача Медвідь Л.І.
у судове засідання не з'явилася, подала
заяву про розгляд справи за її
відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнала, посилаючись на те, що
відповідач не є споживачем теплової
енергії, не перебуває з позивачем у
договірних відносинах, оскільки
самостійно відключила квартиру від
мережі центрального опалювання, про що
повідомила позивача. Відповідач також
просила суд, застосувати наслідки
пропуску позивачем стооку позовної
давності.

Вислухавши відповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
позовної заяви та письмових
заперечень на позов суд дійшов
висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що відповідач є
споживачем наданої Сакським
підрозділом ТОВ «Кримтеплопостачання»
теплової енергії, особовий рахунок
НОМЕР_1, за період 1 січня 2009 року по 01
вересня 2013 року має заборгованість
за спожиту теплову енергію в розмірі
10038,77 грн. (а.с.8-12).

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки передбачені Законом України
«Про житлово-комунальні послуги» від 24
червня 2004 року.

Згідно з статтею 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний, крім
іншого, оплачувати житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг, підготовлений виконавцем на
основі типового договору.

Так, відповідно до статті 18 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» у разі порушення виконавцем
умов договору споживач має право
викликати його представника для
складання та підписання акта-претензії
споживача, в якому зазначаються строки,
види, показники порушень. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами договору строк або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживача.
Акт-претензія споживача подається
виконавцю, який протягом трьох робочих
днів вирішує питання про перерахунок
платежів або видає письмово споживачу
обґрунтовану письмову відмову в
задоволенні його претензій. Аналогічні
умови для вирішення спору між
споживачем і виконавцем щодо надання
неякісних комунальних послуг
передбачені і пунктами 1, 19, 23, 24, 25
Типового Договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630.

Зазначених письмових доказів
відповідачка суду не надала, тому суд
заперечення проти вимог позову не
приймає до уваги і вважає, що
відповідач необґрунтовано припинила
оплату послуг за спожиту теплову
енергію.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином; одностороння відмова
від зобов'язання не допускається.

Відповідно до Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, споживачі
можуть відмовитися від отримання
послуг з централізованого опалення та
постачання гарячої води. Відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Порядок відключення окремих
житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання затверджено наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року №
4.(далі - Порядок). Вказаним порядком
установлено, що для вирішення питання
відключення споживача від мережі
централізованого опалення він повинен
звернутися до міжвідомчої комісії для
розгляду питань щодо відключення
споживачів від мережі з відповідною
письмовою заявою. Комісія після
вивчення наданих власником документів
приймає відповідне рішення, яке
оформляється протоколом. При
позитивному рішенні заявнику
надається перелік організацій, до яких
слід звернутися для отримання
технічних умов для розробки проекту
індивідуального (автономного)
теплопостачання і відокремлення від
мережі централізованого опалення.
Проект індивідуального (автономного)
теплопостачання і відокремлення від
мережі централізованого опалення
виконує проектна або проектно-монтажна
організація на підставі договору із
заявником. Проект узгоджується з усіма
організаціями, які видали технічні
умови на підключення будинку до
зовнішніх мереж. Відключення приміщень
від внутрішньобудинкової мережі
централізованого опалення виконується
монтажною організацією, яка реалізує
проект. По закінченні робіт
складається акт про відключення від
мережі централізованого опалення і
подається заявником до Комісії на
затвердження. Після затвердження акта
на черговому засіданні Комісії сторони
переглядають умови договору про
надання послуг з централізованого
теплопостачання.

Із пояснень відповідача
випливає, що у вересні 2010 року
квартира відповідача самовільно, без
дотримання передбаченого
законодавством порядку, була
відключена від мереж центрального
опалення та гарячого водозабезпечення,
у той час коли ТОВ
«Кримтеплопостачання» послуги з
теплопостачання не припинило. Надані
позивачем розрахунки беззаперечно
доводять, що загальна вартість наданої
позивачем і спожитої відповідачем
теплової енергії складає 10038,77 грн. 1
січня 2009 року по 01 вересня 2013 року.
Відповідач плату за ці послуги не
вносить.

У зв'язку з тим, що відключення від
мереж централізованого опалення у
квартирі проведене без дотримання
встановленого для цього порядку, а тому
немає підстав для звільнення
відповідача від оплати фактично
наданих, але не використаних послуг.

Доводи відповідача про застосування
наслідків строку позовної давності
суд вважає частково обґрунтованими за
таких обставин.

Згідно з частиною 1 статті 257 частиною 4
статті 267 Цивільного кодексу України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Із матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Сакського міськрайонного суду
АР Крим суду від 14 жовтня 2013 року
позивачу було відмовлено у прийняття
заяви про видачу судового наказу щодо
стягнення з відповідача
заборгованості за використану теплову
енергію. Відтак, позивач з вимогами про
стягнення заборгованості з
відповідача позивач звернувся до суду
не пізніше 14 жовтня 2013 року.

При таких обставинах, наслідки спливу
строку позовної давності підлягають
застосуванню до позовних вимог про
стягнення заборгованості з 1 січня 2009
року по 14 жовтня 2010 року.

З врахуванням того, що суд дійшов
висновку про застосування наслідків
спливу строку позовної давності,
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, зі стягненням з
відповідача на користь позивача
заборгованості за період з 15 жовтня 2010
року по 01 вересня 2013 року, що становить
9165,36 гривень.

На підставі положень статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню 229,40
грн. судового збору, сплачених
позивачем при зверненні до суду.

Враховуючі наведене, на підставі
статей 525, 526 Цивільного кодексу
України, України, статей 18,20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» та керуючись статтями 10, 11, 60,
88, 209, 212, 214 - 215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШІВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Кримтеплопостачання» - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Кримтеплопостачання» заборгованість
за період з 15 жовтня 2010 року по 01
вересня 2013 року у розмірі 9165 гривень 36
копійок та 229 гривень 40 копійок судових
витрат, а всього 9394 (дев'ять тисяч
триста дев'яносто чотири) гривні 76
копійок.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим шляхом подання через
Сакський міськрайонний суд АРК
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Асанов Е. Н.