Справа № 758/156/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Неганової Н. В. ,

при секретарях - Онопченко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Моторного
(транспортного) страхового бюро
України про відшкодування майнової та
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, посилаючись на те, що 02.09.2012 року
ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота
Прадо» д.н. НОМЕР_1, на вул. Богатирській
в м. Києві здійснив наїзд на автомобіль
«Нісан Мікра» д.н. НОМЕР_3, який
зупинився перед нерегульованим
пішохідним переходом, за кермом якого
була дружина позивача ОСОБА_3
Дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини водія ОСОБА_2 Автомобіль позивача
отримав пошкодження, його
відновлювальний ремонт становить 88 471
гривню 57 копійок відповідно до звіту,
складеного ПП ОСОБА_4 За проведення
робіт з незалежної оцінки з розміру
шкоди позивач сплатив 400 гривень. У
зв»язку з тим, що відповідач не мав
полісу обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
МТСБУ 21.12.2012 року відшкодувало
позивачеві шкоду в розмірі 18 403 гривні
98 копійок. Позивач вважає, що ОСОБА_5 має
відшкодувати йому решту витрат на
відновлювальний ремонт в розмірі 70 467
гривень 59 копійок. Позивач зазначає, що
йому завдана також моральна шкода,
оскільки він та його дружина нервували,
не могли спокійно спати вночі, в них був
пригнічений стан, що призвело до
розладу стосунків у родині позивача.
Крім того, позивач не має змоги
виїжджати із сім»єю на відпочинок,
змушений користуватися громадським
транспортом, що викликає суттєві
незручності, заплановані раніше справи
позивач через відсутність автомобіля
змушений відкласти або відмовитись від
них, що спричинило проблеми з роботою.
Моральну шкоду позивач оцінює у 10 000
гривень. ОСОБА_1 просить стягнути зі
ОСОБА_2 у відшкодування майнової шкоди
70 467 гривень 59 копійок та 10 000 гривень у
відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні в якості
відповідача було притягнуто МТСБУ.

Позивач в судовому засіданні підтримав
свої позовні вимоги з тих же підстав,
просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з»явився, про причини неявки не
повідомив.

Представник МТСБУ в судовому засіданні
позов не визнав, просив відмовити в
задоволенні позову до МТСБУ.

Суд, вислухавши позивача та
представника МТСБУ, спеціалістів,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
02.09.2012 року о 8 годині 30 хвилин на вулиці
Богатирській, 22 в м. Києві ОСОБА_5,
керуючи автомобілем «Тойота Прадо» д.н.
НОМЕР_1, здійснив наїзд на автомобіль
«Нісан Мікра» д.н. НОМЕР_3, який
зупинився перед нерегульованим
пішохідним переходом, за кермом якого
була дружина позивача ОСОБА_3 Внаслідок
зіткнення автомобіль «Нісан Мікра»
некеровано здійснив наїзд на пішохода
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка переходила
проїзну частину по нерегульованому
пішохідному переходу (а.с.4 - копія
постанови).

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль «Нісан Мікра» д.н.
НОМЕР_3, який належить позивачу (а.с.47 -
копія свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу), отримав
пошкодження.

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 12.11.2012 року (а.с. 4)
ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП і на
нього накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу у розмірі 425
гривень. В постанові, зокрема,
зазначено, що ОСОБА_5 порушив п.п.12.3, 13.1
Правил дорожнього руху, внаслідок чого
сталася дорожньо-транспортна пригода і
були пошкоджені автомобілі.

Моторне (транспортне) страхове бюро
України виплатило ОСОБА_1 за заподіяну
шкоду 18 403 гривні 98 копійок, що
підтвердив позивач та представник
МТСБУ, а також підтверджується копією
платіжного доручення №1/1-18911 від 20.12.2012
року (а.с. 153).

Виплата МТСБУ була розрахована
відповідно до звіту №12/10-01 від 23.10.2012
року, складеного оцінювачем ОСОБА_7 За
даним звітом вартість матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
«Нісан Мікра» д.н. НОМЕР_3, становить 25 513
гривень 98 копійок (а.с. 161 - 173), а вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу складових - 37 745 гривень 42 копійки.
Ринкова вартість післяаварійного
транспортного засобу«Нісан Мікра» д.н.
НОМЕР_3 відповідно до звіту про оцінку
вартості пошкодженого транспортного
засобу №1886/11/12 від 16.11.2012 року,
складеного оцінювачем ОСОБА_8,
становить 7 110 гривень (а.с. 154 - 160).

Оскільки пошкоджений транспортний
засіб залишається у позивача, його
вартість МТСБУ була відрахована від
вартості матеріального збитку.

Позивач вважає, що матеріальний збиток,
який йому завдано в результаті ДТП,
становить 34 530 гривень, а розмір
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу - 40 181 гривня 73 копійки, на
підтвердження чого надав звіт про
визначення розміру матеріального
збитку, складений оцінювачем ОСОБА_4
(а.с. 9 - 45).

В судовому засіданні допитані
оцінювачі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 підтвердили
надані ними звіти про визначення
розміру матеріального збитку.

Від проведення автотоварознавчої
експертизи ОСОБА_1 та представник
Моторного (транспортного) страхового
бюро України відмовилися.

Суд вважає, що розмір матеріального
збитку слід визначити відповідно до
звіту №12/10-01 від 23.10.2012 року, складеного
оцінювачем ОСОБА_7, оскільки звіт
відповідає Методиці товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів. Ринкова вартість
автомобіля визначена у відповідності
до пунктів 3.1 та 3.2 методики, т.т.
найбільш вірогідним методом
порівняльного підходу з використанням
довідника «Бюллетень автотовароведа».

Звіт про визначення розміру
матеріального збитку, складений
оцінювачем ОСОБА_4 (а.с. 9 - 45), суд не може
прийняти до уваги, оскільки оцінювачем
при визначенні матеріального збитку
врахований ПДВ, вартість автомобіля
визначалась шляхом співставлення
вартості ідентичних транспортних
засобів 2008 року випуску, хоча
автомобіль позивача виготовлений у 1995
році, й, крім того, оцінювачем
визначалась вартість автомобіля
відповідно до п. 3.3 методики без
застосування довідника у зв'язку з його
відсутністю у нього.

У пункті 5 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року за № 4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» зазначено, що
якщо пошкоджений транспортний засіб не
може бути відновлено або вартість його
відновлювального ремонту з
урахуванням зношеності та втрати
товарної вартості перевищує його
ринкову вартість на момент
пошкодження, розмір шкоди визначається
за ринковою вартістю транспортного
засобу на момент пошкодження. Порядок
відшкодування шкоди, пов'язаної з
фізичним знищенням транспортного
засобу, регламентовано статтею 30
Закону N 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК
(аналогія закону) може застосовуватись
не лише страховиком, а й іншими особами,
які здійснюють діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки, та
відповідають за завдану шкоду. Тобто
транспортний засіб вважається фізично
знищеним, якщо його ремонт є технічно
неможливим чи економічно
необґрунтованим, а власник
транспортного засобу згоден із
визнанням транспортного засобу
фізично знищеним. Ремонт вважається
економічно необґрунтованим, якщо
передбачені згідно з експертизою,
проведеною відповідно до вимог
законодавства, витрати на ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди. У разі
якщо власник транспортного засобу не
згоден із визнанням транспортного
засобу фізично знищеним, йому
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати з евакуації транспортного
засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж
транспортний засіб визнано фізично
знищеним, відшкодування шкоди
виплачується у розмірі, який
відповідає вартості транспортного
засобу до дорожньо-транспортної
пригоди та витратам з евакуації
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки вартість відновлювального
ремонту автомобіля перевищує його
ринкову вартість на момент
пошкодження, позивачеві була виплачена
МТСБУ вартість матеріального збитку за
вирахуванням вартості післяаварійного
транспортного засобу «Нісан Мікра» д.н.
НОМЕР_3, який залишився у позивача.

Отже, позивачеві матеріальний збиток
відшкодований в повному обсязі, а тому
позовні вимоги в частині відшкодування
майнової шкоди в розмірі 70 467 гривень 59
копійок задоволенню не підлягають.

Позивач також вважає, що йому заподіяно
моральну шкоду, яка полягає в тому, що
він та його дружина нервували, не могли
спокійно спати вночі, в них був
пригнічений стан, що призвело до
розладу стосунків у родині. Крім того,
позивач не має змоги користуватися
автомобілем для виїзду із сім»єю на
відпочинок, змушений користуватися
громадським транспортом, що викликає
суттєві незручності. Також позивач
зазначає, що через відсутність
автомобіля змушений змінювати плани в
тому числі і по роботі. Моральну шкоду
позивач оцінює у 10 000 гривень.

Суд вважає, що ці вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Позивач дійсно в зв»язку з
дорожньо-транспортною пригодою
переніс страждання і хвилювання щодо
здоров'я і емоційного стану дружини,
яка перебувала за кермом автомобіля.
Був порушений звичайний ритм життя
позивача, він змушений був змінювати
свої життєві плани в і т.ч. і по роботі,
відчував незручності. Позивач душевно
страждав у зв'язку з фактично знищенням
його майна.

Моральною шкодою визнаються
страждання, заподіяні громадянинові
внаслідок фізичного чи психічного
впливу, що призвело до погіршення або
позбавлення можливостей реалізації
ним своїх звичок і бажань, погіршення
відносин з оточуючими людьми, інших
негативних наслідків морального
характеру.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України 31 березня 1995
року N 4 «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (зі змінами)
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Згідно з п. 9 цієї ж постанови розмір
відшкодування моральної шкоди суд
повинен визначати залежно від
характеру та обсягу страждань, які
зазначав позивач, немайнових витрат та
з урахуванням інших обставин. При цьому
суд має право виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості. Визначаючи розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, суд повинен наводити в рішенні
відповідні мотиви.

Ураховуючи характер і обсяг моральних
страждань, які зазнав позивач у зв'язку
із дорожньо-транспортною пригодою, а
також виходячи з роз'яснень постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», засад розумності,
виваженості та справедливості, розмір
моральної шкоди ОСОБА_1 слід визначити
у 7 000 гривень.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позов в судовому засіданні
доведений частково, а тому підлягає
задоволенню частково.

Стягненню з відповідача підлягають
також судові витрати.

На підставі наведеного, ст. ст. 22, 23, 1167,
1187 ЦК України, ст.ст. 22, 28, 29 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 213, 214,
215, 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 7 000 гривень,
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 214 гривень 60 копійок, а всього
стягнути 7 214 гривень 60 копійок (сім
тисяч двісті чотирнадцять гривень
шістдесят копійок).

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Н. В. Неганова