Справа № 344/507/14-ц
Провадження № 2/344/1655/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

23 січня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого
судді Бойчука О.В.

секретар Кондратів Х.І.,

за участю:
представника

служби у справах дітей виконавчого
комітету Слободяна Т.М.,

представника
прокуратури Ляхович Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Івано-Франківського міського суду
цивільну справу за позовом служби у
справах дітей органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, орган, якому законом
надано право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб - прокуратура м.
Івано-Франківська, про відібрання
дитини від батьків без позбавлення їх
батьківських прав, стягнення аліментів
з матері та батька на утримання
неповнолітньої дитини, накладення
заборони на житло дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Служба у справах дітей органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
звернулася до суду з цивільним позовом
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відібрання
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батьків без
позбавлення їх батьківських прав,
стягнення аліментів з матері та батька
на утримання неповнолітньої дитини,
накладення заборони на житло дитини за
адресою: АДРЕСА_1, м. Івано-Франківськ.

У якості органу, якому законом надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, до участі у справі
залучено прокуратуру м.
Івано-Франківська.

Представник позивача служби у справах
дітей органу опіки та піклування
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради у
судовому засіданні позов підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві.
Суду пояснив, що дитина в даний час
перебуває у лікарні, однак мати інколи
забирає її звідти, і це може нашкодити
дитині, оскільки побутові умови
проживання дитини в матері
незадовільні. Просив суд позов
задовольнити.

Представник прокуратури у судовому
засіданні позов підтримала.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, хоча про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином. Причину неявки суду не
повідомили. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224
ЦПК України, та того, що позивач подав
достатньо матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін, суд вважає, що
можливо провести заочний розгляд
справи, надіславши відповідачам копію
заочного рішення для забезпечення
можливості подання заяви про його
перегляд.

Заслухавши пояснення осіб, які взяли
участь у справі, дослідивши письмові
матеріали справи, суд дійшов висновку
про часткову обґрунтованість позовних
вимог у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог чи
заперечень, крім випадків наявності
підстав для звільнення від
доказування, передбачених статтею 61
ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Зібраними у справі доказами
встановлено, що мати дівчинки ОСОБА_3 не
піклується про свою дитину, хоча дитина
проживає з нею, а батько дитини за
місцем її проживання не з'являється та
вихованням дитини не займається,
створити їм умови для належного
проживання та виховання батьки не
можуть.

Згідно частини 1 статті 170 СК України,
суд може постановити рішення про
відібрання дитини від батьків або
одного з них, не позбавляючи їх
батьківських прав, у випадках,
передбачених пунктами 2-5 частини
першої статті 164 цього Кодексу, а також
в інших випадках, якщо залишення дитини
у них є небезпечним для її життя,
здоров'я і морального виховання. У
цьому разі дитина передається другому
з батьків, бабі, дідові, іншим родичам -
за їх бажанням або органові опіки та
піклування.

Оскільки родичі дитини не висловили
бажання забрати дитину, суд вважає, що
дитину за вимогою позивач слід
передати її органу опіки та піклування
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради.

Згідно з ст.180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до абзацу 6 ст. 12 Закону
України «Про охорону дитинства»,
батьки або особи, які їх замінюють,
несуть відповідальність за порушення
прав і обмеження законних інтересів
дитини на охорону здоров'я, фізичний і
духовний розвиток, навчання,
невиконання та ухилення від виконання
батьківських обов'язків відповідно до
закону.

Згідно частини 3 статті 181 Сімейного
кодексу України, за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно частини 1 статті 184 Сімейного
кодексу України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Згідно частини 1 статті 18 Конвенції про
права дитини, батьки або у відповідних
випадках законні опікуни несуть
основну відповідальність за виховання
і розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 від 15 липня 2005 року, копія якого
мститься в матеріалах справи, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виконавчий комітет Івано-Франківської
міської ради, беручи до уваги висновок
комісії з питань захисту прав дитини, у
рішенні № 680 від 30.12.2013 року вважає за
доцільне відібрання малолітньої
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батьків ОСОБА_3
та ОСОБА_4 без позбавлення їх
батьківських прав.

Враховуючи встановлену частиною 1
статті 3 Конвенції про права дитини
норму про приділення першочергової
уваги якнайкращому забезпеченню
інтересів дитини, керуючись
конституційним принципом верховенства
права, оцінивши всебічно, повно та
об'єктивно всі наявні у справі докази
окремо та у сукупності, застосовуючи
відповідні норми матеріального права,
утверджуючи та забезпечуючи права
людини, дитини і основоположні свободи
сторін, враховуючи принципи
справедливості та неупередженості, суд
вважає, що позов слід задовольнити
частково, оскільки це сприятиме
забезпеченню якнайкращого становища
дитини, відмовивши у задоволенні
вимоги про накладення заборони на
житло, право користування яким має
дитина, оскільки суд вважає, що право
дитини на користування житлом не
порушене. Однак, для забезпечення права
дитини на користування житлом суд
вважає, що органу реєстрації місця
проживання та місця перебування осіб
без погодження органу опіки та
піклування зняття з реєстрації місця
проживання вказаної дитини слід
заборонити.

Враховуючи мінімальний розмір
прожиткового мінімуму на одну дитину
відповідного віку, те, що доказів
стабільного доходу у батьків дитини
суду не представлено, суд виходив з
положень ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу
України і роз'яснень, викладених в
пункті 17 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ відносно батьківства,
материнства і стягнення аліментів», та
вважає, що з відповідачів слід
стягувати аліменти на утримання дитини
в твердій грошовій сумі у розмірі по
450,00 гривень щомісячно з кожного до
досягнення дитиною повноліття.
Контроль за цільовим призначенням
витрати аліментів слід покласти на
орган опіки та піклування виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради, якому передано ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі наведеного, ст.ст. 8, 55, 124
Конституції України, ст. 15, 16 ЦК України,
ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини
ст.ст. 170, 181, 184 Сімейного кодексу
України, ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства», керуючись нормами
цивільного процесуального
законодавства, зокрема, ст.ст. 11, 57, 58, 60,
88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов служби у справах дітей органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, орган, якому
законом надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб -
прокуратура м. Івано-Франківська, про
відібрання дитини від батьків без
позбавлення їх батьківських прав,
стягнення аліментів з матері на
утримання неповнолітньої дитини,
накладення заборони на житло дитини -
задовольнити частково.

Відібрати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, від
матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 без
позбавлення їх батьківських прав та
передати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради.

Стягувати з ОСОБА_3, місце проживання:
АДРЕСА_1, м. Івано-Франківськ, аліменти
на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
твердій грошовій сумі - 450,00 грн. з
контролем органу опіки та піклування
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради за
цільовим призначенням витрати
аліментів.

Стягувати з ОСОБА_4, місце проживання:
АДРЕСА_1, м. Івано-Франківськ, аліменти
на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
твердій грошовій сумі - 450,00 грн.
щомісячно з контролем органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради за
цільовим призначенням витрати
аліментів.

Стягнення аліментів з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
розпочати з 16 січня 2014 року та
проводити до досягнення дитиною
повноліття.

Заборонити органу реєстрації місця
проживання та місця перебування осіб
без погодження органу опіки та
піклування зняття з реєстрації місця
проживання неповнолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_1, м. Івано-Франківськ.

У задоволенні решти вимог позову
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Бойчук О.В.