Справа № 755/5964/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"30" квітня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страховий стандарт» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страховий стандарт», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страховий стандарт» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 2785,00 грн., а також судовий збір в розмірі 243,60 коп., що є предметом позову.

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страховий стандарт» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи позивач повідомлений належним чином, представник позивача ОСОБА_3 разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача просить постановити заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в АСТ «АИС-Поліс» (правонаступником прав та обов'язків якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страховий стандарт») на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВС/9126845, зі строком дії з 31 грудня 2009 року по 30 грудня 2010 року, яким визначено як забезпечений транспортний засіб - легковий автомобіль «Volkswagen Caddy», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ліміт відповідальності страховик за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 25000,00 грн., за шкоду заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого) - 50000,00 грн. (а.с.7)

Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як передбачено п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як убачається з наявних у справі доказів, на підставі вироку Ружинського районного суду Житомирської області від 17 червня 2010 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначено покарання - штраф в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 4250,00 грн. без позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів. (а.с.14-16)

Відповідно до частини четвертої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Згідно ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент настання страхового випадку) страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

На підставі рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 13 лютого 2012 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Український страховий стандарт» про відшкодування матеріальних збитків та стягнення моральної шкоди, заподіяної злочином, задоволено частково. Судом присуджено стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія стандарт» на користь ОСОБА_4 витрати, пов'язані з лікуванням травми, отриманої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 285 грн., моральну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 2000,00 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (а.с.17-19)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. (ст.1218 Цивільного кодексу України)

Страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах. (ч.1 ст.1229 Цивільного кодексу України)

Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 є його син ОСОБА_5, що підвереджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15 березня 2013 року. (а.с.26)

20 серпня 2013 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції Науменко К.В винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №39401002 про примусове виконання виконавчого листа №2-555/11 виданого 24 липня 2013 року Ружинським районним судом міста Києва про стягнення з ПАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_5 суму боргу 2785,00 грн. (а.с.28)

На виконання рішення суду, 20 вересня 2013 року Приватне акціонерне товариство «Український страховий стандарт» перерахувало на рахунок ВДВС Оболонського РУЮ в м.Києві грошові кошти в розмірі 2785,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №17507 від 20 вересня 2013 року. (а.с.29)

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика і не вжив заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності про настання дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно пред'явлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування понесених витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 2785,00 грн., яке підлягає стягненню з відповідача, як особи винної у скоєнні злочину, в порядку регресу, оскільки в матеріалах страхової справи відсутні докази, що відвідач, як страхувальник, в межах визначеного законодавством строку не повідомив страховика про настання страхового випадку, в межах даного спору відповідач не скористався процесуальним правом надати докази, які спростовують позицію позивача щодо недотримання строків повідомлення про настання страхового випадку, та наявності поважних причин про неможливість виконати зазначений обов'язок, що повинно бути підтверджено документально.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страховий стандарт» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страховий стандарт» матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 2785,00 грн.

В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страховий стандарт» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., який сплачено позивачем при звернені з цим позовом до суду, що підтверджується залученими до справи платіжними документами про їх оплату.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.3, 14, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 9, 15, 22, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.1, 4, 10, 11, 56, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страховий стандарт» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страховий стандарт» матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 2785,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а всього на загальну суму 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

С у д д я