Справа № 462/3152/12
Головуючий у 1 інстанції: Мельничук О.Я.
Провадження № 22-ц/783/509/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мацей М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Мацея М.М.

суддів: Копняк
С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря:
Дідуся О.Р.,

з участю:
представника банку Шведа В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 15 серпня 2012 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Фольксбанк" до ОСОБА_5,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Залізничного
районного суду м. Львова від 15 серпня 2012
р. позов задоволено. Стягнуто в
солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Фольксбанк» 83595,10 доларів
США, що по курсу НБУ становить 666445 грн. 21
коп., 3640 грн. комісії. Вирішено питання
судових витрат. Ухвалою Залізничного
районного суду м. Львова від 24 жовтня 2013
р. заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного
рішення залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржила представник
відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4

В апеляційній скарзі, посилаючись на
незаконність, необґрунтованість,
неповне з'ясування обставин справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
встановлення обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що рішення суду ухвалене за
відсутності у судовому засіданні її як
відповідача, що не дозволило їй
реалізувати свої права. Вказує, що
позивачем не надано доказів того, що її
було повідомлено у встановлений
законодавством термін про виникнення
заборгованості по кредитному договору.
Також позивачем не надано основного
доказу отримання коштів - оригіналу
заяви на видачу готівки та оригіналу
договору поруки від 05.09.2008 р.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_3 і
представник останньої ОСОБА_4 належним
чином повідомлені про час і місце
розгляду справи, що стверджується
наявними у справі рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення (а.с. 108-111), заяв і
клопотань про відкладення розгляду
справи від них не поступило, їх неявку
судова колегія розцінює як без
поважних причин, що відповідно до ч.2
ст.305 ЦПК України, не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника банку на заперечення
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно з ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Судом установлено, що 05 вересня 2008 р.
між ВАТ «Електрон Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Фольксбанк» (надалі Банк) та ОСОБА_5
було укладено кредитний договір № КF
51314 відповідно до якого остання
отримала кредит у розмірі 70000,00 доларів
США зі сплатою за користування
кредитом 12,5% річних з кінцевим строком
погашення 05 вересня 2025 року.

05 вересня 2008 р. між Банком, ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 було укладено договір поруки №
РО 95409, за умовами якого остання
зобов'язалася відповідати за виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором між банком та ОСОБА_5 як
солідарний боржник.

Проте, як безспірно встановлено судом,
ОСОБА_5 не виконала своїх зобов'язань за
кредитним договором, а саме не
дотримувалася зобов'язань перед Банком
щодо повернення кредитів та
нарахованих відсотків відповідно до
графіку погашення кредиту, чим
порушила умови зазначеного договору та
норми чинного законодавства.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно із ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Нормами ст. 1050 ЦК України передбачено,
що в разі, якщо позичальник своєчасно
не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 цього Кодексу
незалежно від сплати процентів,
належних йому згідно з вимогами ст.1048
ЦК України.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 ЦК.

Отже, за змістом викладених вище норм
закону звернення до суду з вимогою про
дострокове повернення всіх сум за
кредитним договором у зв'язку з
порушенням умов договору не означає
односторонньої відмови від договору, а
є наслідком невиконання або
неналежного виконання боржником своїх
договірних зобов'язань. Це є спосіб
цивільно-правової відповідальності
боржника.

Частиною першою статті 554 ЦК України
визначено, що в разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст.543 ЦК
України у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Кредитор, який
одержав виконання обов'язку не в
повному обсязі від одного із
солідарних боржників, має право
вимагати недоодержане від решти
солідарних боржників. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі. Виконання
солідарного обов'язку в повному обсязі
одним із боржників припиняє обов'язок
решти солідарних боржників перед
кредитором.

Ураховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини у
справі, подані докази та правильно
визначив характер спірних
правовідносин.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ухвалене за відсутності ОСОБА_3 рішення
не дозволило їй реалізувати свої права,
що відсутні докази повідомлення її про
виникнення заборгованості за
кредитним договором та відсутність
оригіналу заяви про отримання готівки
і оригіналу договору поруки від 05
вересня 2008 р. судова колегія вважає
неспроможними, оскільки про розгляд
справ вона була належно повідомлена,
повідомлення про заборгованість, копія
договору поруки містяться в матеріалах
справи, вимога банку грунтується на
законі.

Інші доводи скарги висновків суду не
спростовують, тому не заслуговують на
увагу.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому
відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Залізничного районного
суду м. Львова від 15 серпня 2012 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Мацей М.М.

Судді:
Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.