Справа № 713/2703/13-ц
Провадження №2/713/132/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014
м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької
області в складі: головуючого судді
Кириляк А.Ю. при секретарі Матейчук Л.Ю.,
представника позивача Білівського А.Д.
та третьої особи Марковського Д.К.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вижниця
цивільну справу за позовом
Берегометської селищної ради до
ОСОБА_3 , третя особа на стороні
позивача без самостійних вимог,
Вижницька міжрайонна фінансова
інспекція, про стягнення матеріальної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Берегометська селищна рада звернулася
в суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа
на стороні позивача без самостійних
вимог, Вижницька міжрайонна фінансова
інспекція, про стягнення матеріальної
шкоди .

В позові зазначає,що при проведенні
планової перевірки Берегометської
селищної ради Вижницькою міжрайонною
державною фінансовою інспекцією акт
ревізії від 25 липня 2013 року № 24-21-22/118
встановлено, що відповідач наніс
матеріальної шкоди (збитків) селищному
бюджету на суму 16305,00 гривень.

Для проведення робіт з капітального
ремонту об»єктів комунальної
власності селищної ради між
Берегометською селищною радою та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
було укладено двох сторонні договори
на проведення ремонтно-будівельних
робіт. За виконані роботи
Берегометська селищна рада
провела розрахунки з Відповідачем в
повному обсязі.

При проведені перевірки по виконанню
робіт Відповідачем, було складено
зустрічну звірку правильності
визначення вартості робіт з участю
начальника Вижницького МДФІ
Марковського Д.К., головного державного
фінансового інспектора Гусан Н.І. та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
складена довідка від 27 червня 2013 року.

Зустрічною звіркою правильності
визначення вартості виконаних робіт
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 по
капітальному ремонту Будинку культури
в смт. Берегомет встановлено, що в акт
виконаних робіт форми КБ-2в за лютий 2011
року підрядником включено податок на
додану вартість, що є порушенням п.3.1.22
ДБН Д.1.1-1-2000 Правил визначення вартості
будівництва, затверджених наказом
Держбуду України від 27.08.2000 № 174 зі
змінами та доповненнями,що призвело до
завищення вартості робіт та зайвої
виплати бюджетних коштів на суму 10214
гривень - акт виконаних робіт додано до
позовної заяви.

Встановлено також завищення вартості
виконаних робіт на суму 2520 гривень
(форми КБ-2в за грудень 2010 року, лютий 2011
року) за рахунок включення витрат по
перевезенню працівників
будівельно-монтажних організацій
автомобільним транспортом без
підтверджуючих документів, що є
порушенням п.3.1.16.б ДБН Д.1.1- 1-2000 Правил
визначення вартості
будівництва,затверджених наказом
Дербуду України від 27.08.2000 № 174 із
змінами та доповненнями, що призвело до
незаконної виплати бюджетних коштів в
сумі 2520 гривень - акти виконаних робіт
додано до позовної заяви.

При проведенні контрольних обмірів
виконаних робіт по капітальному
ремонту приміщення будинку культури в
смт. Берегомет ( акт виконаних робіт за
грудень 2010 року) завищено обсяг робіт
по установленню та розбиванню
дерев»яних риштувань - 60 кв.м.,
поліпшеному фарбуванню поверхонь у
середині будинку - 163 кв.м., очищенню
вручну стін та стель - 163 кв.м.,
ґрунтуванню стін та стель - 163 кв.м., що
призвело до завищення вартості
виконаних робіт та зайвої сплати
бюджетних коштів на суму 3571 гривні - акт
виконаних робіт додано до позовної
заяви.

У зв»язку із вищезазначеним
Відповідачу ОСОБА_3 необхідно
відшкодувати збитки позивачу в сумі 16305
гривень.

В рахунок погашення збитків
генпідрядник МПП «Карпати» провело
капітальний ремонт електромережі
Будинку культури смт. Берегомет на суму
6904,00 гривень.

Таким чином станом на день подання
позовної заяви в суд за Відповідачем
залишився борг в сумі 9401,00 гривень.

На неодноразові звернення та
попередження селищної ради про
добровільне відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 9401,00 гривень,
а також направленої претензії № 329-02-20
від 20 серпня 2013 року Відповідач не
реагує., що в свою чергу призвело до
створення заборгованості. А тому
змушені звернутися до суду щодо
стягнення з Відповідача зайво
отриманих коштів. Просив стягнути з
ОСОБА_3 на користь Берегометської
селищної ради 9401,00 гривень та судові
витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просив його
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з»явився . В адресованій суду заяві
вказував на те, позовні вимоги визнає.
Спірна сума була помилково включена у
Акт виконаних робіт. Він готовий її
відшкодовувати. Але враховуючи, що на
даний час перебуває на пенсії та не
займається підприємницькою
діяльністю, то спірну суму може
відшкодувати протягом певного періоду.

Враховуючи викладене вище та керуючись
ст.217 ЦІІК України, просив розстрочити
виконання рішення суду на період з
24.02.2014 року по 24.08.2015 року протягом якого
буде сплачувати кошти щомісяця на
рахунок позивача рівними сумами у
розмірі 522,28 грн. щомісяця (9401,00 грн. /18
міс.).

Третя особа, начальник Вижницької
міжрайонної фінансової інспекції в
судовому засіданні позов пітримав.

Вислухавши доводи представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає позовну заяву обґрунтованою
та такою, що підлягає задоволенню ч з
наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на
захист цивільних прав та інтересів: " 1.
Кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання…".

Стаття 16 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Судом встановлено, що для проведення
робіт з капітального ремонту об»єктів
комунальної власності селищної ради
між Берегометською селищною радою та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
було укладено договори на проведення
ремонтно-будівельних робіт.

При проведені перевірки по виконанню
робіт відповідачем, було складено
зустрічну звірку правильності
визначення вартості робіт з участю
начальника Вижницького МДФІ
Марковського Д.К., головного державного
фінансового інспектора Гусан Н.І. та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
складена довідка від 27 червня 2013 року.

Зустрічною звіркою правильності
визначення вартості виконаних робіт
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 по
капітальному ремонту Будинку культури
в смт. Берегомет встановлено, що в акт
виконаних робіт форми КБ-2в за лютий 2011
року підрядником включено податок на
додану вартість, що є порушенням п.3.1.22
ДБН Д.1.1-1-2000 Правил визначення вартості
будівництва, затверджених наказом
Держбуду України від 27.08.2000 № 174 зі
змінами та доповненнями,що призвело до
завищення вартості робіт та зайвої
виплати бюджетних коштів на суму 10214
гривень - акт виконаних робіт додано до
позовної заяви.

Встановлено також завищення вартості
виконаних робіт на суму 2520 гривень
(форми КБ-2в за грудень 2010 року, лютий 2011
року) за рахунок включення витрат по
перевезенню працівників
будівельно-монтажних організацій
автомобільним транспортом без
підтверджуючих документів, що є
порушенням п.3.1.16.б ДБН Д.1.1- 1-2000 Правил
визначення вартості
будівництва,затверджених наказом
Дербуду України від 27.08.2000 № 174 із
змінами та доповненнями, що призвело до
незаконної виплати бюджетних коштів в
сумі 2520 гривень - акти виконаних робіт
додано до позовної заяви.

При проведенні контрольних обмірів
виконаних робіт по капітальному
ремонту приміщення будинку культури в
смт. Берегомет ( акт виконаних робіт за
грудень 2010 року) завищено обсяг робіт
по установленню та розбиванню
дерев»яних риштувань - 60 кв.м.,
поліпшеному фарбуванню поверхонь у
середині будинку - 163 кв.м., очищенню
вручну стін та стель - 163 кв.м.,
ґрунтуванню стін та стель - 163 кв.м., що
призвело до завищення вартості
виконаних робіт та зайвої сплати
бюджетних коштів на суму 3571 гривня - акт
виконаних робіт додано до позовної
заяви.

У зв»язку із вищезазначеним
відповідачу ОСОБА_3 необхідно
відшкодувати збитки позивачу в сумі 16305
гривень.

В рахунок погашення збитків
генпідрядник МПП «Карпати» провело
капітальний ремонт електромережі
Будинку культури смт. Берегомет на суму
6904,00 гривень.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. ст. 1166, 1167 ЦК України для
покладення відповідальності на
заподіювача майнової та моральної
шкоди, необхідна сукупність таких
обов»язкових умов: а) наявність шкоди;
б) протиправність дій заподіювача
шкоди; в)причинний зв»язок між
протиправною поведінкою заподіювача і
шкодою; г)вина з заподіяння шкоди.
Відсутність хоча б одного елементу
виключає відповідальність,
встановлену ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до роз'яснень п.2
Постанови Пленуму Верховного суду
України №6 від 27.03.1992 року з
відповідними змінами «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»,
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі
особою, яка її заподіяла, за умови, що
дії останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина
зазначеної особи.

З огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільним процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу,
саме на відповідача покладено
обов`язок доведення відсутності його
вини в завданні шкоди позивачу.

Тобто, цивільне законодавство в
деліктних зобов`язаннях передбачає
презумпцію вини; якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди. Таким чином,
деліктна відповідальність за
загальним правилом настає лише за вини
заподіювача шкоди. Причинний зв`язок
між протиправною поведінкою особи та
завданою шкодою, є обов`язковою умовою
відповідальності, яка передбачає, що
шкода стала об`єктивним наслідком
поведінки заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір, а саме доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд
вважає їх належними та достатніми для
вирішення справи по суті, та такими, що
відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК
України, згідно яких належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування, а сторони мають
право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень.

Оцінюючи дослідженні у судовому
засіданні докази у їх сукупності щодо
вимог позивача до відповідачів про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, суд вважає їх
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає необхідним
відмовити відповідачу в задоволенні
його клопотання про розстрочку
виконання рішення суду, оскільки
відповідно до вимог ст.373 ЦПК України су
може лише у виняткових випадках
(хвороба боржника або членів його сім'ї,
стихійне лихо тощо) рострочити
виконання рішення суду, але
відповідачем доказів на підтвердження
таких виняткових обставин суду не
надано.

Судові витрати розподілити відповідно
до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 , 373 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Берегометської селищної ради до
ОСОБА_3 , третя особа на стороні
позивача без самостійних вимог,
Вижницька міжрайонна фінансова
інспекція, про стягнення матеріальної
шкоди , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
на користь Берегометської селищної
ради Вижницького району матеріальну
шкоду в сумі 9401, 00 (дев»ять тисяч
чотириста одну гривню) .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1 на користь Берегометської
селищної ради Вижницького району 229,40
грн. (двісті двадцять дев»ять гривень 40
коп.) судового збору .

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернівецької
області через Вижницький районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: А. Ю. Кириляк