Номер провадження № 22-ц/785/2189/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О.,
Цюри Т.В.,

при секретарі - Колмакові В.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 11 грудня 2013
року по справі за позовом Комунального
підприємства «Житлово-комунальний
сервіс «Вузівський» до ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

11.04.2013 року позивач КП «ЖКС
«Вузівський», уточнивши вимоги, просив
стягнути з відповідачів
заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги у розмірі
2324,74 грн. за період з 01.01.2008 року по 01.04.2013
року та судові витрати в сумі 229,40 грн.,
посилаючись на те, що вони проживають
за адресою: АДРЕСА_1 отримують послуги з
утримання будинків, споруд та
прибудинкової території, користування
ліфтом, а також послуги з вивезення
сміття, але сплату за надані послуги
відповідачі в строк не здійснюють.

Первісно із такими вимогами КП «ЖКС
«Вузівський» в 2011 році зверталось до
суду в порядку наказного провадження,
однак ухвалою Київського районного
суду м. Одеси від 02.10.2012 року судовий
наказ про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги скасовано,
в зв'язку з чим позивач змушений був
звернутись до суду в позовному порядку.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 11.12.2013 року позов задоволено.
Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь КП «ЖКС
«Вузівський» заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги у розмірі
2324, 74 грн. Вирішено питання щодо
судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати, ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позову КП «ЖКС «Вузівський».

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 25.02.2002 року
Управлінням житлово-комунального
господарства виконкому Одеської
міської ради на підставі розпорядження
органу приватизації №166611 від 25.02.2002
року видано Свідоцтво про право
власності на житло, яким засвідчено, що
квартира за адресою: АДРЕСА_1, дійсно
належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в
рівних частках, де вони проживають, що
підтверджується довідкою КП ЖКС
«Вузівський».

Зазначений будинок знаходиться на
балансі та обслуговується КП ЖКС
«Вузівський», яким надаються
комунальні послуги.

01.10.2004 року між Київською районною
адміністрацією Одеської міської ради,
представником якої є КП «Дирекція
єдиного замовника «Чубаївське» і ДП
«П.Дуссманн - Україна» укладено договір
№1 по виконанню робіт та надання послуг
з утримання будинків та прибудинкових
територій у мікрорайоні «Чубаївське»
м. Одеси.

Згідно довідки КП «ЖКС «Вузівський»
від 06.11.2013 року послуги по утриманню
будинків та прибудинкової території
здійснювались ДП «П.Дуссманн - Україна»
в особі філії «Одесит-Сервіс» з 01.12.2004
року по 15.03.2007 року (а.с.160).

У серпні 2006 року відповідачі
звернулися до ДП «П.Дуссманн - Україна»
в особі філії «Одесит-Сервіс» стосовно
виконання робіт з ремонту покрівлі
будинку по АДРЕСА_1 за рахунок коштів,
що сплачуються на утримання будинків і
споруд та прибудинкової території і
відповідно до квитанції №3/6 Філії АКБ
«Імексбанк» від 28.08.06 року ОСОБА_3
сплатила на рахунок ДП «П.Дуссманн -
Україна» в особі філії «Одесит-Сервіс»
за СДПТ - 2310 грн. за період з 01.07.2006 по
01.08.2006 року.

06.09.2010 року між КП «ЖКС «Вузівський» та
ОСОБА_3 укладено договір про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

Як вбачається з наданого розрахунку,
заборгованість за комунальні послуги
за особовим рахунком ОСОБА_3 виникла за
період з 01 січня 2008 року по 31 березня 2013
року включно та складає 2324,74 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, і неналежне виконання
зобов'язання дає підстави для
стягнення коштів у судовому порядку.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Таким чином, встановивши факт
наявності боргу і його несплати у
встановлений час, суд дійшов вірного
висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо
незастосування строку позовної
давності за період з січня 2008 року по
01.04.2010 року є неспроможними, оскільки
відповідно до ч.2ст.264 ЦК України
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач.

Таким чином, зверненням за судовим
наказом до Київського районного суду м.
Одеси в 2011 році було перервано строк
позовної давності, і крім того, борг
частково погашався за період
стягнення, що, в свою чергу, є його
визнанням (а.с.6, 161).

Доводи апеляційної скарги про те, що
борг до стягнення є фактично тією
сумою, яку вони оплатили на користь ДП
«П.Дуссманн - Україна» в особі філії
«Одесит-Сервіс» в сумі 2310 грн. і тому
він не може стягуватися повторно,
правильність висновку суду не
спростовує, оскільки квитанція
підтверджує, що сплата відбулася за
період з 01.07.2006 по 01.08.2006 року, тобто за
інший, ніж період стягнення боргу.

При цьому доказів на підтвердження
того, що здійснена оплата на користь ДП
«П.Дуссманн» не була врахована до 01.01.2008
року не надано, а дійсна сума боргу та
період стягнення підтверджені
роздруківкою із програми обліку боргу,
з якого видно, що виник він саме за
період стягнення.

В свою чергу, навіть неврахування
здійсненої разової оплати за таких
обставин є підставою для стягнення
таких коштів як безпідставно отриманих
на підставі ст.1212 ЦК України з ДП
«П.Дуссманн - Україна», але таке у разі
встановлення не впливає на
зобов'язання, які виникли із позивачем
в інший період.

Договір про надання послуг позивача із
відповідачем укладено в 2010 році, однак
цивільні правовідносини виникають не
лише із договорів, а і з інших юридичних
фактів, передбачених ст.11 ЦК України,
сторонами не заперечується, що і до
укладання договору послуги надавалися
та частково оплачувалися.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись
ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 11 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: