Провадження №22-ц/784/633/14
Провадження № 22ц- 784/633/14
інстанції Гуденко О.А.
апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем
України

11 лютого 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,
Яворської Ж.М.,

при секретарі Шпонарській О.Ю.,

за участю:

- представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства (далі - ПАТ) «Банк»Таврика»

на ухвалу Центрального районного
суду м. Миколаєва від 15 листопада 2013
року, постановлену у справі за заявою
ПАТ «Банк»Таврика» про поновлення
строку для пред'явлення виконавчого
документа до виконання,

в с т а н о
в и л а:

05 листопада 2013 року ПАТ
«Банк»Таврика» звернулося в суд із
заявою про поновлення строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Заявник зазначав, що рішенням
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 21 червня 2011 року позов
ПАТ «Банк»Таврика» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Банку 1 116 703
грн. 10 коп. та судові витрати.

10 квітня 2012 року Банку видано
виконавчий лист про примусове
виконання вказаного рішення суду.

03 грудня 2012 року державним
виконавцем Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження,
оскільки вказане рішення суду
оскаржувалось відповідачами в
апеляційному порядку. В подальшому
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 21 червня 2011 року було
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Миколаївської області від 03
грудня 2012 року.

Посилаючись на те, що у
визначений законодавством строк Банк
повторно не пред'явив виконавчий
документ до виконання у зв'язку з
існуючими на той момент обставинами,
пов'язаними із ліквідацією Банку та
введенням тимчасової адміністрації, що
на думку Банку є поважними причинами
пропуску строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
заявник просив про задоволення заяви.

Ухвалою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 15 листопада 2013
року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просить
скасувати ухвалу суду, посилаючись на
її незаконність, та постановити нову
ухвалу про задоволення заяви.

Перевіривши наведені в
апеляційній скарзі доводи та
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що вона не підлягає
задоволенню із наступних підстав.

Статтею 371 ЦПК України передбачено,
що стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлений.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 24 Закону
України «Про виконавче провадження»
стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до виконання виконавчого
документа до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання.

Судом першої інстанції встановлено,
що рішенням Центрального районного
суду м. Миколаєва від 21 червня 2011 року
позов ПАТ «Банк»Таврика» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Банку 1 116 703
грн. 10 коп. та судові витрати.

10 квітня 2012 року стягувачу був
виданий виконавчий лист.

23 травня 2012 року на виконання
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 21 червня 2011 року відкрито
виконавче провадження.

30 жовтня 2012 року ОСОБА_3 на вказане
рішення суду подав апеляційну скаргу, в
якій також просив поновити строк
апеляційного оскарження.

У зв'язку з цим, 03 грудня 2012 року
державним виконавцем Центрального
ВДВС винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження на підставі
ч.1,3 ст.48 та п.9 ч.1 ст..49 Закону України
«Про виконавче провадження».

В подальшому ухвалою апеляційного
суду Миколаївської області від 03
грудня 2012 року апеляційна скарга
ОСОБА_3 залишена без задоволення, а
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 21 червня 2011 року без
змін.

Згідно з ч.2 ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання протягом року, якщо інше не
передбачено законом.

Частиною 2 даної норми
передбачено, що строки, зазначені у
частині першій цієї статті,
встановлюються для виконання судових
рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення.

Отже, оскільки рішення суду набрало
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом (03 грудня 2012 року), то
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання по
вищезазначеному рішенню суду на день
постановлення оскаржуваної ухвали не
сплинув і заявник не був позбавлений
права повторно пред'явити до виконання
виконавчий лист не пізніше 03 грудня 2013
року.

За наведених обставин, суд вірно
вважав, що заява Банку не підлягає
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду, а тому не
можуть бути підставою для скасування
правильного по суті судового рішення.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію Публічного
акціонерного товариства
«Банк»Таврика» відхилити, а ухвалу
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 15 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді