Справа № 500/5808/14-ц
Провадження № 2/500/2639/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2014 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Грубіян Л.І.

при секретарі Матвійчук Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.02.1993 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 04, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в звязку з чим їх сімя фактично розпалася, вони разом не проживають, та сумісного господарства не ведуть. Дитина після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачкою. Спору про розподіл сумісного майна немає.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, та представник позивача ОСОБА_3, вимоги позову підтримали.

Відповідака ОСОБА_2, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачки та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.02.1993 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 358804 виданого Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 04, від шлюб вони мають, сина: Максима, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спору про місце проживання дитини та розподілу сумісного майна немає. Сторони будь-яких мір для примирення не приймають, посилаючись на недоцільність збереження шлюбу.

Статтею ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Бакал) ОСОБА_4, що зареєстрований 19.02.1993 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 04.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя