Справа № 458/254/14-ц
УХВАЛА

27 лютого 2014 року суддя
Турківського районного суду
Львівської області Кріль Л.М., вивчивши
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про примусове виселення з
приватного житлового будинку та вжиття
заходів для поміщення відповідача у
наркодиспансер для лікування від
алкогольної залежності,-

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява подана з порушенням
вимог ст.119 ЦПК України, а саме:

- до позовної заяви не додано
жодних доказів, що б підтверджували
систематичне порушення ОСОБА_2 правил
співжиття (в позовній заяві вказано, що
це триває з 2004 року) і робить неможливим
для позивача проживання з ним в одному
житловому будинку та доказів того, що
відповідач вчиняє дрібні крадіжки
майна позивача з метою придбання
спиртних напоїв, принижує його перед
сусідами та родичами, що робить
неможливим для позивача проживання з
ними в одному будинку;

- не надано практично жодних
доказів того, що до відповідача,
починаючи з 2004 року, застосовувались
заходи громадського впливу, які
виявилися безрезультатними, так як
відповідно до вимог ст.116 Житлового
Кодексу України якщо наймач, члени його
сім'ї або інші особи, які проживають
разом з ним, систематично руйнують чи
псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил співжиття роблять
неможливим для інших проживання із
ними в одній квартирі чи в одному
будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України ,,Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України" від 12.04.1985р. № 2 під заходами
попередження або громадського впливу
маються на увазі, зокрема, заходи
попередження, що застосовуються
судами, прокурорами, органами
внутрішніх справ, адміністративними
комісіями виконкомів, а також заходи
громадського впливу, вжиті на зборах
жильців будинку чи членів ЖБК, трудових
колективів, іншими громадськими
організаціями за місцем роботи або
проживання відповідача;

В прохальній частині позовної
заяви позивач просить про вжиття
заходів для поміщення ОСОБА_2 у
наркодиспансер для лікування від
алкогольної залежності, посилаючись на
те, відповідач ОСОБА_2 вже перебував в
наркодиспансері, де лікувався, однак
позивачем не зазначено на які норми
чинного законодавства він посилається,
чим доказує залежність ОСОБА_2 від
алкогольної залежності.

Встановивши, що позовна заява
подана без додержання вимог,
передбачених ст.119 ЦПК України, суд
доводить до відома позивача про
усунення вищезазначених вимог і надає
йому строк для усунення вищевказаних
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
копії ухвали.

Керуючись ст.121 ч.1 ЦПК
України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про примусове виселення з приватного
житлового будинку та вжиття заходів
для поміщення відповідача у
наркодиспансер для лікування від
алкогольної залежності - залишити без
руху.

Роз'яснити позивачу необхідність
усунення вищевказаних недоліків
протягом 5 днів з дня отримання копії
ухвали суду та повідомити, що в
противному разі заява буде вважатися
неподаною і повернутою йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: