Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 116/4657/13-ц

Провадження № 2/116/34/14

10.01.2014 року
м. Сімферополь

Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого,
суддіДокучаєвої В.Ю.,при
секретаріБескидевич І.М.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання майна об'єктом
спільної сумісної власності, визнання
права власності на ? частку
домоволодіння, поділ майна, усунення
перешкод в користуванні власністю та
вселення -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013р. позивач ОСОБА_3
звернулася до суду з позовною заявою до
ОСОБА_4 і просить з урахуванням
уточнених позовних вимог /а.с.64/
визнати будинок з надвірними спорудами
по АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної
власності сторін, визнати за нею право
власності на ? частку зазначеного
домоволодіння, розділити
домоволодіння в натурі, усунути їй
перешкоди в користуванні будинком та
вселити її. Вимогі обгрунтовані тим, що
вона з відповідачем перебували в
зареєстрованому шлюбі, під час якого
ними і було придбано домоволодіння з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1. На
даний час шлюб між нею та відповідачем
розірвано,однак вона позбавлена
можливості проживати в домоволодінні,
оскільки ОСОБА_4 створює їй перешкоди.

В судовому засіданні позивач та її
представник на задоволенні позовних
вимог наполягали, пояснивши, що просять
визнати будинок з надвірними
спорудами по АДРЕСА_1 об'єктом спільної
сумісної власності сторін, визнати за
ОСОБА_3 право власності на ? частку
зазначеного домоволодіння, оскільки
дане майно було придбано сторонами під
час шлюбу, розділити домоволодіння в
натурі за першим варіантом,
запропонованим експертом в експертизі
та усунути позивачці перешкоди в
користуванні домоволодінням, вселивши
її.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення уточненої
позовної заяви заперечувала частково,
пояснивши, що дійсно будинок з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1 було
придбано подружжям ОСОБА_3 під час
перебування у шлюбі. Не заперечувала
проти розподілу в натурі вказаного
домоволодіння за другим варіантом,
заропонованим експертом, виділивши
ОСОБА_4 приміщення, які зазначені для
першого співвласника, зазначивши при
цьому, що відповідач згоден самостійно
за свій рахунок зробити необхідні
переобладнання. Проти задоволення
позовних вимог в частині усунення
ОСОБА_3 перешкод в користуванні
будинком та її вселення заперечувала,
пояснивши, що позивачку ніхто не
виселяв, ніяких перешкод їй ніхто не
чинить, і вона в будь-який момент може
прийти до будинку та жити там.

Матеріалами справи і дослідженими в
судовому засіданні доказами
встановлені такі факти та відповідні
їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 27.07.1991р.
перебували в законному шлюбі, що не
заперечувалось сторонами по справі.

Згідно договору купівлі-продажу від
18.11.1997р., посвідченого державним
нотаріусом Сімферопольського
районного нотаріального округу АРК
ОСОБА_5, ОСОБА_4 придбав нерухоме майно
- цілий житловий будинок з
господарськими та побутовими
спорудами, що розташований у АДРЕСА_1
/а.с.6/.

Право власності ОСОБА_4 на будинок з
господарськими та побутовими
спорудами, що розташований у АДРЕСА_1
зареєстровано у встановленому законом
порядку /а.с.84/.

Згідно з рішенням Сімферопольського
районного суду АРК від 10.11.2010р. по
справі №2-3530/10 шлюб між сторонами
розірвано /а.с.5/.

Відповідно до проведеної судової
будівельно-технічної експертизи суду
надані три варіанти поділу
домоволодіння, що розташоване у
АДРЕСА_1. Висновок експерта погоджений
у встановленому законом порядку
/а.с.34-58, 66/.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши
матеріали справи, дослідивши та
оцінивши докази у їх сукупності, суд
дійшов до висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_3,
виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 3
Цивільного процесуального кодексу
України особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Ст.355 ЦК України встановлено, що майно,
що є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).

В ст.368 ЦК України зазначено, що спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю.

У відповідності до ст.60 Сімейного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку
(доходу).Вважається, що кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно зі статею 61 Сімейного
кодексу об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком виключеного
з цивільного обороту.

Статею 63 Сімейного кодексу
України передбачено, що дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

В ст.68 Сімейного кодексу України
зазначено, що розірвання шлюбу не
припиняє права спільної сумісної
власності на майно, набуте за час шлюбу.

Статтею 70 Сімейного кодексу України
встановлено, що у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Враховуючи зазначені приписи
законодавства, суд задовольняє позовні
вимоги щодо визнання будинку з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

Також суд визнає за позивачкою право
власності на ? частку домоволодіння по
АДРЕСА_1, оскільки зазначене нерухоме
майно придбане сторонами за час шлюбу і
належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві
спільної сумісної власності, при цьому
їх частки є рівними, оскільки інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Оскільки судом задовольняються
позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання
права власності на ? частку
домоволодіння, суд припиняє право
власності ОСОБА_4 на ? частку
домоволодіння по АДРЕСА_1.

Також суд задовольняє позовні
вимоги в частині розподілу
домоволодіння, оскільки вони засновані
на законі і поділ нерухомого майна
технічно можливий.

Суд погоджується з другим варіантом,
запропонованим у висновку експерта №186
від 17.10.2013р., за яким ОСОБА_4 на 49/100
часток будинку виділяється: частина
житлового будинку літер «А»
(приміщення №4, №3) загальною площею 16,7
кв.м., сарай літер «В», сарай літер «Г», ?
частина споруд (по розміру і
конфігурації, зазначеному в додатках №
4,6 рожевим кольором), що на 826грн. менш,
ніж потрібно на частку; а ОСОБА_3 на 51/100
часток будинку виділяється: частина
житлового будинку літер «А»
(приміщення №5, №6) загальною площею 22,2
кв.м., вбиральня літер «У», ? частина
споруд (по розміру і конфігурації,
зазначеному в додатках № 4,6 зеленим
кольором), що на 826грн. більше, ніж
потрібно на частку.

Обравши саме другий варіант поділу
домоволодіння, суд виходить з того, що
він максимально наближений до
ідеальних часток співвласників, є
зручним для сторін, враховує їх
інтереси, дає можливість
безперешкодного обслуговування
належних їм будівель та споруд, не
порушує права або інтереси інших осіб,
розмір компенсації за відступ від
часток є мінімальним.

При вказаному варіанті поділу
домоволодіння та господарських споруд
потребується виконати слідуючи
перепланування та переобладнання:
відновити перегородку між
приміщеннями №3-№4, закласти дверні
прорізи між приміщеннями №3-№6 та №5-№4,
закладений віконний проріз в
приміщенні №6 переобладнати у дверний
проріз, пробити дверний проріз в
перегородці між приміщеннями №6 та №5,
частину житлового будинку, що
виділяється, обладнати незалежними
системами електропостачання,
водопостачання, опалення.

Обов'язок по здійсненню зазначених
перепланувань та переобладнань суд
покладає на ОСОБА_4, оскільки його
представник в судовому засіданні
зазначив, що відповідач погоджується
зробити все самостійно.

Згідно зі ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд відмовляє в задоволенні позовних
вимог про усунення перешкод в
користуванні домоволодінням, оскільки
будь-яких доказів створення ОСОБА_4
перешкод позивачці суду не надано.

Надана ОСОБА_3 копія заяви /а.с.79/ не є в
розумінні ст.ст.58-59 ЦПК України
належним доказом, який підтверджує
факт створення позивачці перешкод з
боку ОСОБА_4

Оскільки вимоги позивачки про вселення
є похідними від позовних вимог щодо
усунення перешкод в користуванні
власністю, суд також відмовляє в їх
задоволенні.

Судові витрати суд розподіляє між
сторонами у відповідності до ст.88 ЦПК
України.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 10, 11, 60, 88, 212, 215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання майна об'єктом спільної
сумісної власності, визнання права
власності на ? частку домоволодіння,
поділ майна, усунення перешкод в
користуванні власністю та вселення -
задовольнити частково.

2. Визнати будинок з надвірними
спорудами по АДРЕСА_1 спільною сумісною
власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

3. Визнати за ОСОБА_3 право
власності на 1/2 частку будинку з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1

4. Припинити право власності
ОСОБА_4 на ? частку будинку з надвірними
спорудами по АДРЕСА_1

5. Розділити домоволодіння по
АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, визнавши
право власності та виділивши в натурі:

ОСОБА_3 на 51/100 часток: частину житлового
будинку літер «А» (приміщення №5, №6)
загальною площею 22,2 кв.м., вбиральню
літер «У», ? частину споруд (по розміру і
конфігурації, зазначеному в додатках №
4,6 зеленим кольором).

ОСОБА_4 на 49/100 часток: частину житлового
будинку літер «А» (приміщення №4, №3)
загальною площею 16,7 кв.м., сарай літер
«В», сарай літер «Г», ? частину споруд
(по розміру і конфігурації, зазначеному
в додатках № 4,6 рожевим кольором).

6. Зобов'язати ОСОБА_4 виконати
наступні перепланування: відновити
перегородку між приміщеннями №3-№4,
закласти дверні прорізи між
приміщеннями №3-№6 та №5-№4, закладений
віконний проріз в приміщенні №6
переобладнати у дверний проріз,
пробити дверний проріз в перегородці
між приміщеннями №6 та №5, частину
житлового будинку, що виділяється,
обладнати незалежними системами
електропостачання, водопостачання,
опалення.

7. Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 компенсацію за різницю між
вартістю, що виникла при поділі
домоволодіння і зазначена в
експертному висновку в сумі 826 грн.

8. В задоволенні решти частини
позовних вимог - відмовити.

9. Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в
доход держави в сумі 821,20 грн.

10. Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в
доход держави в сумі 1280,08 грн.

11. Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 судові витрати, пов'язані з
проведенням судової
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 2111,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Сімферопольський районний
суд Автономної Республіки Крим шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Докучаєва
В.Ю.