унікальний номер 271/7222/13-ц
Номер провадження 2/271/312/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 лютого 2014 року
Червоногвардійський районний суд
міста Макіївки Донецької області у
складі:

Головуючого судді
Кононихіної Н.Ю.,

при секретарі
Кулініч Н.О.,

за участю позивачки
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Макіївці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, мотивуючи свої вимоги
тим, що відповідно до свідоцтва про
право власності від 30.08.2008 року їй
належить житловий будинок АДРЕСА_1. У
зазначеному будинку на даний час
значиться зареєстрованою відповідачка
ОСОБА_2, яка з моменту своєї реєстрації
(з 2012 року) ніколи у спірному будинку не
проживала. Фактичне місце проживання
відповідачки невідомо, за місцем
реєстрації вона не з'являється, її
особистих речей у будинку немає.
Перешкод у її мешканні ніхто не робив,
але вона зовсім не цікавляться житлом,
оплату за комунальні послуги не
здійснюють, участі у витратах,
пов'язаних з необхідністю проведення
ремонтних робіт у будинку не приймає, у
зв'язку з чим, позивачка вимушена нести
додаткові витрати, оскільки сплачує
комунальні послуги з розрахунку всіх
зареєстрованих у будинку осіб. Отже,
просила ухвалити рішення, яким визнати
ОСОБА_2, такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
будинку АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачка
підтримала заявлені позовні вимоги у
повному обсязі, на обґрунтування яких,
послалася на обставини, викладені у
позовній заяві.

Відповідачка до судового
засідання не з'явилася, про час та місце
розгляду справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, заяви
про розгляд справи у її відсутності до
суду не надходило, у зв'язку з чим, суд,
відповідно до ст. 224 ЦПК України, та зі
згоди Позивачки вирішує справу на
підставі наявних у ній даних та доказів
та ухвалює заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивачки,
пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
у судовому засіданні підтвердили факт
не проживання за даною адресою
відповідачки, а саме: з весни 2012 року,
вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд в межах
заявлених позовних вимог установив
наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
30.10.2008 року, серії САВ за №554280, ОСОБА_1
належить будинок АДРЕСА_1.

Згідно з Актом про не проживання,
складеного квартальним Коваленко
Андрієм Григоровичем у присутності
сусідів ОСОБА_3, ОСОБА_4, за адресою:
АДРЕСА_1, ОСОБА_2, не проживає з 04.05.2012
року.

Згідно з домовою книгою для
реєстрації, мешканців у будинку
АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_12

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд та
відповідно ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України
передбачено, що власник житлового
будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Також у ст. 41 Конституції України
вказано, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Таким чином, оскільки реєстрація
відповідачки у спірному житловому
приміщенні, створює перешкоди
позивачці у користуванні та
розпорядженні власністю, суд,
перевіривши матеріали справи, оцінивши
представлені відповідно до положень
ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності
приходить до висновку, що ОСОБА_2 без
поважних причин понад встановлений
законом строк, не проживають за
адресою: АДРЕСА_1, даним житлом не
цікавиться, не оплачує комунальні
послуги. Таким чином, вона втратила
право користування вказаним житлом.

На підставі вищевикладеного,
керуючись статтями ст. 11, 60, 212, 213, 214, 215,
224-228 ЦПК України, ст. 41 Конституції
України, ст.ст. 319, 321, 383, 391 ч.1 ЦК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням будинку, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги на рішення протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя: