Справа № 447/1249/13
Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-ц/783/339/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мацей
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Мацея М.М.

суддів:
Монастирецького Д.І., Тропак О.В.,

секретаря:
Дідуся О.Р.,

з участю:
позивачів та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Миколаївського районного
суду Львівської області від 19 вересня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення
права на частку у спільному майні, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Миколаївського районного
суду Львівської області від 19 вересня
2013 року у задоволенні позову
відмовлено. Вирішено питання судових
витрат.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі, посилаючись на
незаконність, необґрунтованість,
неповне з»ясування обставин справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
встановлення обставин,що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов про припинення права
власності на частку у спільному майні
задовольнити.

Зазначає, що частка відповідачки у
спірній квартирі є незначною і не може
використовуватися нею, оскільки
встановлений факт неприязних
стосунків між сторонами свідчить про
неможливість такого використання, а
тому висновок суду щодо розміру часток
є помилковим. Вважає, що помилковим є
висновок суду щодо відсутності
забезпечення відповідачки іншим
житлом, тому припинення її незначної
частки у спільному майні жодним чином
не завдасть шкоди її правам та
інтересам. Вказує, що оскільки
внаслідок невиконання відповідачкою
обов'язків по утриманню спільного
майна сталося погіршення такого майна
та зменшення його вартості, такі
погіршення мають бути покладені на неї
шляхом зменшення її частки в праві
спільної часткової власності і це буде
реальним способом зменшення розміру
компенсації за частку у праві
власності на майно, яке підлягає
викупу.

Відповідачка належним чином
повідомлена про час і місце розгляду
справи, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК
України, не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представників позивачів ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 на підтримання апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60
ЦПК України кожна особа має право в
порядку встановленому цим Кодексом
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Розгляд
цивільних справ здійснюється не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. При
цьому кожна із сторін самостійно, на
власний розсуд розпоряджається своїми
правами щодо предмета спору й
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Захист прав у порядку цивільного
судочинства - це передбачені законом
способи охорони цивільних, житлових,
земельних, сімейних чи трудових прав у
разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Згідно з ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1
приватизована і в рівних частках, по 1/4
кожному, належить на праві приватної
власності позивачам і відповідачці.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог районний суд виходив з того, що
частка відповідачки ОСОБА_5 у спірному
майні є рівною з іншими співвласниками
квартири і така не може вважатися
незначною в порівнянні з частками
інших співвласників квартири.

Суду не подано доказів про
неможливість виділу її частки в натурі.
Відповідачка іншим житлом не
забезпечена і припинення її частки у
спільному майні завдасть їй істотної
шкоди, позивачі попередньо не внесли на
депозитний рахунок суду вартість
частки, на яку вони просять припинити
право відповідачки.

З висновками районного суду
погоджується колегія суддів, оскільки
вони відповідають дійсним обставинам
справи, є вмотивовані і обґрунтовані,
відповідають нормам матеріального
права.

У відповідності з положеннями ст. 365 ЦК
України, право особи на частку у
спільному майні може бути припинена за
рішенням суду, якщо частка є незначною
і не може бути виділена в натурі; річ є
неподільною; спільне володіння і
користування майном є неможливим; таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника та членам його
сім'ї. Припинення права особи на частку
у спільному майні суд ухвалює за умови
попереднього внесення позивачем
вартості цієї частки на депозитний
рахунок суду.

Відмовляючи у позовних вимогах про
втрату відповідачкою права власності
на свою частку у спірній квартирі з
підстав, передбачених ст.ст. 71, 72 ЖК
України і ст. 405 ЦК України, суд першої
інстанції виходив з того, що не
проживання відповідачки у спірній
квартирі викликано наявністю стійких
конфліктних взаємин між сторонами, що є
поважними причинами.

Судова колегія погоджується з такими
висновками районного суду, оскільки
вони ґрунтуються на перевірених судом
доказах, яким надана вірна оцінка,
правильно встановлено обставини
справи, висновки відповідають нормам
права.

Згідно з положеннями ст.405 ЦК України,
член сім»ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім»ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно ч.4 ст.9 ЖК України житлові права
охороняються законом, за винятком
випадків, коли вони здійснюються в
суперечності з призначенням цих прав
чи з порушенням прав інших громадян або
прав державних і громадських
організацій.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Апелянтом не подано належних та
допустимих доказів для спростування
рішення суду першої інстанції,
передбачених ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України,
які б мали доказове значення та
заслуговували на увагу, чи порушень
норм матеріального і процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування рішення, відповідно до ст.309
ЦПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини у
справі, подані сторонами докази.

Рішення суду відповідає вимогам закону
і зібраним доказам. Доводи апеляційної
скарги не заслуговують на увагу,
оскільки висновків суду не
спростовують.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому,
відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду
Львівської області від 19 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Мацей М.М.

Судді:
Монастирецький Д.І.

Тропак О.В.