У Х В А Л А

27 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька
Б.І., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 жовтня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», третя особа -
ОСОБА_4, про визнання правовідносин за
договором поруки припиненими,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що ОСОБА_4, згідно з
умовами кредитного договору отримав
кредит у розмірі 8 011 долар США 53 центи
для купівлі автомобіля на строк до 22
травня 2012 року зі сплатою 0,84 % на місяць,
що складає 10,8 % річних за користування
кредитом. З листів на адресу боржника
йому стало відомо про збільшення
банком процентної ставки за
користування кредитом від 12,12 % до 15,24 %
річних, а згідно з повідомленням на
його адресу від 10 лютого 2012 року
заборгованість ОСОБА_4 станом на 10
лютого 2012 року складає
7 006 доларів США 45 центів за процентами -
3 738 доларів США 58 центів.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд визнати правовідносини за
договором поруки припиненими.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 14 березня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 16 травня 2013 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 жовтня 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 14 березня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 16 травня 2013 року залишено
без змін.

У січні 2014 року до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 жовтня 2013 року з підстави
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального закону, а саме ч. 1
ст. 559 ЦК України.

На підтвердження викладених у заяві
доводів ОСОБА_3 додав постанови
Верховного Суду України від 21 травня 2012
року (6-88цс11), від 26 вересня 2012
року (6-100цс12), які прийняті за
результатом розгляду, на його думку,
аналогічних справ.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень наданих у п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року №
11 «Про судову практику застосування
статей 353- 360 Цивільного
процесуального кодексу України»
судовими рішеннями, на які заявник
посилається на підтвердження підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК, можуть бути рішення:
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ; Вищого адміністративного суду
України; Вищого господарського суду
України; Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалені як судом касаційної
інстанції; апеляційних судів загальної
юрисдикції як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року
№ 697-V.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов'язковою є
умова, щоб цими рішеннями, які набрали
законної сили, вирішено спір по суті, та
в них судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права.

Таким чином, постанови Верховного Суду
України не входить до переліку судових
рішень, на які може робитись посилання
щодо підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК, оскільки
Верховний Суд України не є судом
касаційної інстанції.

Отже, розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк», третя
особа - ОСОБА_4, про визнання
правовідносин за договором поруки
припиненими до провадження Верховного
Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська

В.А. Черненко