Справа № 106/9195/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року

м.Євпаторія

Євпаторійський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді - АБЗАТОВОЇ
Г.Г.

при секретарі -
МАРАФУРОВОЇ О.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Євпаторії цивільну
справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства «ОТП Банк» до
Відділу Державної Виконавчої служби
Євпаторійського МУЮ, Відділу Державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьк, ОСОБА_2 про скасування
постанови державного виконавця

ВСТАНОВИВ

12.12.2013 року Публічне Акціонерне
Товариство «ОТП Банк» звернулося до
суду з позовною заявою до Відділу
Державної Виконавчої служби
Євпаторійського МУЮ, Відділу Державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьк, ОСОБА_2 про скасування
постанови державного виконавця . Свої
вимоги мотивують тим, що 18.04.2006 року між
АКБ «Райфайзен Банк» та ОСОБА_2 був
укладен кредитний договір, відповідно
до якого Банком було надано
позичальнику 62000 доларів США.
Забезпеченням обов'язків за даним
договором виступає квартира АДРЕСА_1
яка належить ОСОБА_2

07.07.2006 року між АКБ «Райфайзен Банк» та
ОСОБА_2 був укладен кредитний договір,
відповідно до якого Банком було надано
позичальнику 32500 доларів США.
Забезпеченням обов'язків за даним
договором виступає квартира АДРЕСА_2
яка належить ОСОБА_2

АКБ «Райфайзен Банк» змінив свою назву
на «ОТП Банк».

Згідно витягу з державного реєстру
обтяжень рухомого майна на предмет
іпотеки п'яті кімнатну квартиру
АДРЕСА_1 накладено арешти постановою
державного виконавця Відділу
Державної Виконавчої служби
Євпаторійського МУЮ від 22.02.2008 року та
від 18.03.2010 року, постановою державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьк від 20.02.2009 року та від 01.04.2009
року. На предмет іпотеки двокімнатну
квартиру АДРЕСА_2 накладено арешти
постановою державного виконавця
Відділу Державної Виконавчої служби
Євпаторійського МУЮ від 22.02.2008 року,
постановою державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьк від 20.02.2009 року та
від 01.04.2009 року.

Вважає, що зазначені арешти накладені
на іпотечні квартири, що є перешкодою
для реалізації прав іпотеко
держателя, тобто позивача по справі,
оскільки на виконанні Відділу
Державної виконавчої служби
Головного Управління юстиції
знаходиться виконавчі надписи на
користь позивача про звернення
стягнення на предмет іпотеки а саме
п'яті кімнатну квартиру АДРЕСА_1 та
двокімнатну квартиру АДРЕСА_2.

Просить скасувати в частині
накладання арешту на п'яті кімнатну
квартиру АДРЕСА_1 постанову Державного
виконавця Відділу Державної
Виконавчої служби Євпаторійського
МУЮ АА 214498 від 22.02.2008 року та АВ 221760 від
18.03.2010 року, постанови державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьк АА 488447 від 20.02.2009 року та ВП 12130429
від 01.04.2009 року.

Просить скасувати в частині
накладання арешту на двокімнатну
квартиру АДРЕСА_2 постанову Державного
виконавця Відділу Державної
Виконавчої служби Євпаторійського
МУЮ від АА 314498 від 22.02.2008 року,
постанову державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьк АА 488447від 20.02.2009
року та ВП 12130429від 01.04.2009 року.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав суду
письмову заяву, у якої позовні вимоги
підтримав, просив розглянути справу
за відсутності представника та
позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Відділу
Державної Виконавчої служби
Євпаторійського МУЮ у судове засідання
не з'явився, про час, день і місце
слухання справи сповіщен судом
належно, просив розглянути справу за
відсутності представника та прийняти
рішення на розсуд суду, заяв і
заперечень не представив.

Представник відповідача Відділу
Державної Виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьк у судове
засідання не з'явився, про час, день і
місце слухання справи сповіщен судом
належно (а.с.58, 66), про причини неявки
суд не повідомив, заяв і заперечень не
представив.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, про час, день і місце
слухання справи сповіщася судом
належно, про причини неявки суд не
повідомила, заяв і заперечень не
представила.

Суд, вивчивши матеріали справи,
всебічно з'ясувавши обставини, на які
позивач посилається, як на підставу
своїх вимог, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи, а саме з копії
договору про надання кредиту
убачається, що 18.04.2006 року між АКБ
«Райфайзен Банк» та ОСОБА_2 був укладен
кредитний договір, відповідно до якого
Банком було надано позичальнику 62000
доларів США. ( а.с.6-10)

Забезпеченням обов'язків за даним
договором виступає 5-кімнатна квартира
АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_2( а.с.11-13)

07.07.2006 року між АКБ «Райфайзен Банк» та
ОСОБА_2 був укладен кредитний договір,
відповідно до якого Банком було надано
позичальнику 32500 доларів США. ( а.с. 14-19)

Забезпеченням обов'язків за даним
договором виступає двокімнатна
квартира АДРЕСА_2 яка належить ОСОБА_2
(а.с. 20-23)

Згідно ст..ст. 12,33 Закону України «Про
іпотеку» , за рахунок іпотечного
майна тільки іпотеко держатель
вправі задовольнити свої вимоги за
основним зобов'язанням шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки. У разі порушення
іпотекодавцем обов'язків,
встановлених іпотечним договором,
іпотеко держатель має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, а у разі його
невиконання - звернути стягнення на
предмет іпотеки

Згідно витягу з державного реєстру
обтяжень рухомого майна на предмет
іпотеки п'яті кімнатну квартиру
АДРЕСА_1 накладено арешти постановою
державного виконавця Відділу
Державної Виконавчої служби
Євпаторійського МУЮ від 22.02.2008 року та
від 18.03.2010 року, постановою державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьк від 20.02.2009 року та від 01.04.2009
року. Згідно витягу з державного
реєстру обтяжень рухомого майна на
предмет іпотеки двокімнатну квартиру
АДРЕСА_2 накладено арешти постановою
державного виконавця Відділу
Державної Виконавчої служби
Євпаторійського МУЮ від 22.02.2008 року,
постановою державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьк від 20.02.2009 року та
від 01.04.2009 року. ( а.с. 24-27).

У відповідності до ст.3
Цивільно-процесуального кодексу
України кожна особа має право в
порядку, встановлену
цивільно-процесуальним кодексом
звернутись до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав,свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.64 Конституції
України право на звернення до суду за
захистом своїх прав і свобод не
підлягає обмеженню. Дане право
гарантоване усім фізичним та юридичним
особам,права і свободи чи інтереси яких
порушені,незнані або ос порені.

У відповідності до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб,поданим у відповідності до норм
ЦПК в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін.

Згідно ст.15 Цивільного кодексу України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його
порушення,невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу , який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має
право звернутись до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Зі змісту
ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом. Як
правило, власник порушеного права може
скористатися не будь-яким, а конкретним
способом захисту свого права. Спосіб
захисту порушеного права визначається
матеріальним законом, який регламентує
конкретні цивільні правовідносини.
Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів передбачений ст. 16 ЦК
України. Способи захисту цивільного
права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК
України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є визнання права, що в
рівній мірі означає як наявність права,
так і його відсутність або й
відсутність обов'язків.

Із зазначених позивачем предмета та
підстав позову вбачається, що
предметом спору стали постанови
Державного виконавця про накладання
арешту на майно, яке знаходиться в
іпотеці. Обґрунтовуючи своє право на
звернення до суду, позивач вказував, що
державні виконавця при прийнятті
постанов про накладання арешту діяли
всупереч вимогам діючого
законодавства, а саме Закону України
«Про іпотеку» та Закону України «Про
виконавче провадження» та тим самим
порушив його права іпотекодержавця.

Відповідно до ст.. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження
мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення,
ухваленого відповідно до цього
кодексу, порушено їх права чи свободи.

Позивачем суду не надано відомостей
про те чи є ПАТ «ОТП Банк» або АКБ
«Райфайзен Банк» стороною у
виконавчих провадженнях, у рамках
яких, накладений арешт на 5-кімнатну
квартиру АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_2 та двокімнатну квартиру АДРЕСА_2
, яка належить ОСОБА_2; за яким
виконавчим документом накладено
арешт на ці предмети іпотеки :
відкритим чи за рішенням суду,
прийнятим у порядку ЦПК України чи за
виконавчим надписом, який може бути
оскаржено до адміністративного суду.
Суду також не надано постанови
державного виконавця, які фактично
оскаржуються та про скасування яких
заявлений позов. Клопотань про
витребування цих доказів позивачем
не заявлено.

Крім того, на підтвердження укладання
договорів між позивачем та
відповідачем про надання кредиту та
про укладання договорів іпотеки,
позивачем суду надані копії цих
документів, які належним чином не
посвідчені. Позивач на власний розсуд
розпорядився своїми процесуальними
правами, до суду не з'явився, просив
розглянути справу за його відсутності,
отже при таких обставинах суд
позбавленій можливості посвідчити
копії цих договорів та прийняти їх до
уваги, при вирішенні спору.

Твердження позивача про існування на
виконанні Відділу Державної
виконавчої служби Головного
Управління юстиції виконавчих
надписів про звернення стягнення на
предмет іпотеки на користь позивача ,
а саме п'яті кімнатну квартиру АДРЕСА_1
та двокімнатну квартиру АДРЕСА_2.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ЦПК України.

Судом були надані рівні права сторонам
процессу, щодо подання доказів згідно
ч. 4 ст. 10 ЦПК України, їх дослідження і
доведення перед судом їх
переконливості, проте позивачем не
надані належні та допустимі докази на
підтвердження порушеного права, що має
бути захищено в судовому порядку в
обраний ним спосіб.

Згідно п.5 ч.3 ст. 11 Законц України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець має право накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» «Особа,
яка вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту. У разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна, арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Таким чином вирішення
питання про скасування постанов про
накладання арешту входить до
компетенції державного виконавця, або
начальника відділу Державної
виконавчої служби, а ні суду.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності. За правилами,
встановленими для розгляду позовів про
виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що грунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним.

Згідно ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження», звернення
стягнення на заставлено майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволенні вимог
тільки стягувача - заставодержателя.

Відповідно до ч.3 ст. 54 Закону України
"Про виконавче провадження" для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

З огляду на зазначені вимоги норм
матеріального права, якими регулюється
питання звільнення майна з під
арешту, захист права заставодержателя
нерухомого майна за договором іпотеки,
не передбачено чинним законодавством
у вигляді способу захисту прав шляхом
скасування постанови про накладання
арешту. Позивачем позовні вимоги
про звільнення майна з під арешту, не
заявлені. Отже, суд дійшов висновку про
те, що обраний позивачем спосіб захисту
порушених прав не ґрунтується на
нормах діючого законодавства.

За таких обставин у задоволенні позову
слід відмовити у зв'язку з обранням
позивачем способу захисту, що не
передбачений законом (ст. 16 ЦК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.
392 ЦК України, ст. 54,60 Закону України "Про
виконавче провадження", керуючись
ст.ст. 10,11,15, 16,209,212,214-215, 217,218 383 ЦПК
України суд

ВИРІШИВ

У задоволенні позовних вимог
Публічного Акціонерного Товариства
«ОТП Банк» до Відділу Державної
Виконавчої служби Євпаторійського МУЮ,
Відділу Державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьк, ОСОБА_2 про
скасування в частині накладання
арешту на п'яті кімнатну квартиру
АДРЕСА_1 постанови Державного
виконавця Відділу Державної
Виконавчої служби Євпаторійського
МУЮ № АА 214498 від 22.02.2008 року та № АВ 221760
від 18.03.2010 року, постанови державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьк №АА 488447 від 20.02.2009 року та № ВП
12130429 від 01.04.2009 року, про скасування в
частині накладання арешту на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_2,
постанови Державного виконавця
Відділу Державної Виконавчої служби
Євпаторійського МУЮ від № АА 314498 від
22.02.2008 року, постанови державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьк № АА 488447від 20.02.2009 року та № ВП
12130429від 01.04.2009 року, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Євпаторійський міський
суд шляхом подачі в 10-денний термін
із дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя: Г.Г.
Абзатова