Справа № 307/4203/13-ц
Провадження № 2/307/211/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді Розман М.М., при
секретарі Цех Г.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Тячів цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги мотивує тим , що відповідно
до укладеного кредитного договору
№МКTWSKО415 від 2 червня 2004 року
відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у
розмірі 8000 гривень зі сплатою 26.04
відсотків річних за користування
кредитом.

В порушення умов кредитного договору
відповідачка зобов'язання за вказаним
договором не виконала і станом на 10.10.2013
року її заборгованість перед банком
становить 81681.30 гривень.

Просить суд стягнути з відповідачки на
користь «ПриватБанку» заборгованість
за кредитним договором в сумі 81681.30
гривень.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав посилаючись
на викладені в письмовій позовній
заяві обставини і просить позов
задоволити.

Відповідачка в судовому
засіданні проти позову заперечила і
просить застосувати позовну давність
та в задоволенні позову з цих підстав
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши всі обставини справи, суд
вважає, що позов підставний і в
судовому засіданні доведений.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідно до укладеного кредитного
договору №МКTWSKО415 від 2 червня 2004 року
відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у
розмірі 8000 гривень зі сплатою 26.04
відсотків річних за користування
кредитом з кінцевим терміном погашення
кредиту 1 червня 2006 року.

В порушення умов кредитного договору
відповідачка зобов'язання за вказаним
договором не виконала і станом на 10.10.2013
року її заборгованість перед банком
становить 81681.30 гривень, з яких 5300.69
гривень заборгованості за кредитом,
23368.25 гривень заборгованості по
процентам за користування кредитом,
53012.36 гривень пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором.

Згідно до ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За змістом ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором і згідно до ст.
1048 цього Кодексу позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, розмір і
порядок одержання яких встановлюються
договором.

А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 ЦК України.

Разом з цим, за змістом ст.256 ЦК України
позовна давність - це строк, в межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статтею 257 цього Кодексу встановлений
загальний трирічний строк позовної
давності.

В п.1.1 укладеного між сторонами
кредитного договору №МКTWSKО415 від 2
червня 2004 року зазначено, що кредит
надається позичальнику на строк до
01.06.2006 року включно, а тому саме з цієї
дати обчислюється початок перебігу
строку позовної давності.

Позовна заява в даній справі згідно
штемпелю вхідної кореспонденції суду
надійшла до суду тільки 15.11.2013 року,
тобто з пропуском трирічного строку
позовної давності, встановленого ст.257
ЦК України.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

В судовому засіданні відповідачка
наполягав на застосуванні спливу
позовної давності, а позивач не ставив
питання про поновлення цього строку.

Враховуючи наведене, за відсутністю
доказів щодо зупинення чи переривання
перебігу позовної давності, суд вважає,
що в позові Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
слід відмовити у зв'язку із спливом
позовної давності.

Судові витрати в частині сплати
судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 209-213
ЦПК України , ст. 526, 530, 256, 257, 267, 1048-1050 ЦК
України, суд ,

Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити у зв'язку із
спливом позовної давності.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий:
М.М.Розман