Справа № 353/1841/13-ц
Провадження № 2/353/56/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
м.Тлумач

Тлумацький районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна
У.Ю.

з участю секретаря - Бойко В.Я.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Тлумачі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Гостівської сільської ради
Тлумацького району Івано-Франківської
області про визнання права власності
на земельні частки (паї) в порядку
спадкування за заповітом, -

в с т а н
о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача про визнання права
власності на земельні частки (паї) в
порядку спадкування за заповітом, з тих
підстав, що його бабуся ОСОБА_2 та
дідусь ОСОБА_3, постійно проживали у с.
Гостів Тлумацького району
Івано-Франківської області та їм на
праві приватної власності належали
земельні ділянки (паї) для ведення
товарного виробництва площею 0,73 га та
0,74 га, що розташовані на території
Гостівської сільської ради
Тлумацького району Івано-Франківської
області. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (дідусь
позивача) помер. Після його смерті в
управління спадковим майном вступила
його дружина ОСОБА_2 (бабуся позивача),
однак не встигла оформити своїх
спадкових прав та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.
Після її смерті відкрилася спадщина на
все належне їй на день смерті майно. Ще
за життя ОСОБА_2 (бабуся позивача)
посвідчила на ім'я позивача заповіт.
Позивач бажає оформити право власності
на дане спадкове майно на своє ім'я. В
нотаріальному порядку ОСОБА_1
(позивачу) було відмовлено в оформленні
спадщини у зв'язку з тим, що Державні
акти на право приватної власності на
землі, які належать померлому ОСОБА_3
(дідусь позивача) та померлій ОСОБА_2
(бабуся позивача), були видані після їх
смерті. Враховуючи вище викладене,
ОСОБА_1 (позивач) просить суд визнати за
ним право власності на земельні частки
(паї) для ведення товарного виробництва
площею 0,73 га та 0,74 га, що розташовані на
території Гостівської сільської ради
Тлумацького району Івано-Франківської
області, та належать йому в порядку
спадкування за заповітом після
померлої бабусі - ОСОБА_2

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з`явився, проте надіслав на адресу суду
письмову заяву, в якій позов підтримує,
просить його задовольнити та справу
розглянути у його відсутність.

Представник відповідача - Гостівської
сільської ради Представник
відповідача - Гостівської сільської
ради Тлумацького району - в судове
засідання не з`явився, однак надіслав
до суду письмову заяву про розгляд
справи за відсутності представника
відповідача та щодо визнання позову.
Тлумацького району - в судове засідання
не з`явився, однак надіслав до суду
письмову заяву про розгляд справи за
відсутності представника відповідача
та щодо визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення, з таких підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (дідусь
позивача), згідно Державного акту на
право приватної власності на землю
серії IV-ІФ № 042849 від 25.02.2003 року, на
праві приватної власності належала
земельна ділянка для ведення товарного
виробництва площею 0,74 га, яка
розташована в с. Гостів Тлумацького
району Івано-Франківської області (а.с.
11). ОСОБА_4 (бабуся позивача), згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії IV-ІФ

№ 042848 від 25.02.2003 року, на праві
приватної власності належала земельна
ділянка для ведення товарного
виробництва площею 0,73 га, яка
розташована в с. Гостів Тлумацького
району Івано-Франківської області (а.с.
10). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (дідусь позивача)
помер, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть від 13.03.2013 року
(а.с. 7). Після смерті дідуся відкрилась
спадщина на все належне йому на день
смерті майно. В управління спадковим
майном вступила його дружина ОСОБА_2
(бабуся позивача), оскільки проживали
разом та вели спільне господарство, що
підтверджується довідкою Гостівської
сільської ради Тлумацького району
Івано-Франківської області № 269/2-32 від
18.12.2013 (а.с. 9). Однак, ОСОБА_2 (бабуся
позивача) не встигла оформити своїх
спадкових прав та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла,
що підтверджується копією свідоцтва
про смерть від 18.12.2013 року (а.с. 6). Ще за
життя ОСОБА_2 (бабуся позивача)
посвідчила на ім'я внука ОСОБА_1
(позивача) заповіт, яким заповіла йому
все належне їй на день смерті майно, що
підтверджується копією заповіту від
21.08.2000 року (а.с. 12). Згідно листів
приватного нотаріуса Тлумацького
районного нотаріального округу ОСОБА_6
№ 01-16/718 від 30.12.2013 року та державного
нотаріуса Тлумацької державної
нотаріальної контори ОСОБА_7 № 11/01-16
від 09.01.2014 року спадкові справи щодо
майна померлих ОСОБА_3 (дідуся позивача)
та ОСОБА_2 (бабусі позивача) не
заводились (а.с. 31, 33). Згідно відповіді
Гостівської сільської ради
Тлумацького району Івано-Франківської
області на запит суду ОСОБА_3 (дідусь
позивача) та ОСОБА_2 (бабуся позивача) до
дня їх смерті були постійними жителями
с. Гостів Тлумацького району
Івано-Франківської області, вели
спільне господарство, інших осіб з ними
не проживало (а.с. 35). Земельні ділянки,
які належали ОСОБА_3 (дідусю позивача)
та ОСОБА_2 (бабусі позивача), після їх
смерті належали спадкодавцям і більше
не переоформлялись, що підтверджується
довідкою Гостівської сільської ради
Тлумацького району Івано-Франківської
області № 22/2-32 від 27.01.2014 року (а.с. 39). На
момент смерті спадкодавців ОСОБА_1
(позивач), 1988 р.н., був неповнолітнім та
після досягнення повноліття вступив в
управління спадковим майном, проживає
у спадковому будинку, обробляє
земельну ділянку, що підтверджується
довідкою Гостівської сільської ради
Тлумацького району Івано-Франківської
області № 21/2-22 від 27.01.2014 року (а.с. 40).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963
р.), який діяв на момент смерті
спадкодавців - ОСОБА_3 (дідусь позивача)
та ОСОБА_2 (бабуся позивача), для
отримання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Відповідно до
ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями,
які свідчать про прийняття спадщини
вважались: факт вступу спадкоємця в
управління або володіння спадковим
майном та подача спадкоємцем заяви про
прийняття спадщини до державної
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини.

ОСОБА_2 (бабуся позивача) прийняла
спадщину за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_3 (дідусь позивача),
оскільки до дня смерті вони проживали
разом та вели спільне господарство.
ОСОБА_1 (позивач) на момент смерті
спадкодавця був малолітнім, тобто не
досяг п'ятнадцяти років, та відповідно
до ст. 14 ЦК України (в редакції 1963 р.),
прийняти спадщину від його імені могли
батьки (усиновителі) або опікун, однак
враховуючи те, що з 1 січня 2004 року
набрав чинності новий Цивільний Кодекс
України, відповідно до якого, зокрема ч.
4 ст. 1268 малолітня, неповнолітня,
недієздатна особа, а також особа
цивільна дієздатність якої обмежена,
вважаються такими, що прийняли
спадщину, крім випадків, встановлених
ч.ч. 2-4 ст. 1273 цього Кодексу. Згідно
прикінцевих та перехідних положень ЦК
України (в редакції 2003 р.) до цивільних
відносин, які виникли до набрання
чинності ЦК України, положення цього
Кодексу застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Правила книги шостої ЦК України (в
редакції 2003 р.) застосовуються також до
спадщини, яка відкрилась, але не була
прийнята нікім із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом.
Враховуючи те, що на момент набрання
чинності новим ЦК України (в редакції
2003 р.), ОСОБА_1 (позивачу) виповнилось 15
років, інших спадкоємців за заповітом
немає, а також спадщина, яка відкрилась
після смерті ОСОБА_2 (бабусі позивача),
не була прийнята та не було відмови від
прийняття спадщини, то відповідно до ч.
4 ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), він
вважається таким, що прийняв спадщину
за заповітом після смерті ОСОБА_2
(бабуся позивача).

В нотаріальному порядку ОСОБА_1
(позивачу) було відмовлено в оформленні
спадщини за заповітом на земельні
ділянки у зв'язку з тим, що Державні
акти на право приватної власності

на землю, які належить
померлим ОСОБА_3 (дідусь позивача) та
ОСОБА_2 (бабуся позивача), були видані
після їх смерті, що підтверджується
листом державного нотаріуса
Тлумацької державної нотаріальної
контори Івано-Франківської області №
719/01-16 від 18.12.2013 року (а.с. 13).

Зазначені обставини перешкоджають
позивачу належним чином оформити право
власності на земельні ділянки в
порядку спадкування за заповітом.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню. Оскільки таке
становище має місце по даній справі,
суд вважає встановленими обставини,
викладені позивачем в позовній заяві
на обґрунтування своїх вимог.

У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в
редакції 1963 р.), ст.ст. 392, 1223, 1268 ЦК
України (в редакції 2003 р.), керуючись
ст.ст. 61, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,74 га, яка
знаходяться в с. Гостів Тлумацького
району Івано-Франківської області, та
належить йому в порядку спадкування за
заповітом після померлої бабусі
ОСОБА_2, яка в свою чергу успадкувала її
за законом після померлого чоловіка
ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,73 га, яка
знаходяться в с. Гостів Тлумацького
району Івано-Франківської області, та
належить йому в порядку спадкування за
заповітом після померлої бабусі
ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення , якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи Апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Тлумацький районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуюча
У.Ю. Луковкіна