АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/774/2363/14
Головуючий у 1-ій інстанції
Категорія 52 суддя
суддя Повєткін В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2013 р. Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Металургійний завод
«Дніпросталь»

на рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 25 грудня
2013 року

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Металургійний завод «Дніпросталь»
про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу і моральної шкоди, -

В с т а н о в и в :

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ТОВ МЗ «Дніпросталь»
про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу і моральної шкоди посилаючись
на те, що 15.08.2011 року він був прийнятий
на роботу до ТОВ «Металургійний завод
«Дніпросталь» на посаду підручного
сталевара. Наказом № 115-У від 20.05.2013 року
його було звільнено з займаної посади
згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України. Вважає
вказаний наказ незаконним та
необґрунтованим, тому він підлягає
визнанню незаконним, а він - поновленню
на роботі на тій же посаді. Позивач
просив суд визнати наказ № 115-У від
20.05.2013 року про його звільнення за
прогул незаконним та скасувати його;
зобов'язати ТОВ «Металургійний завод
«Дніпросталь» поновити його на роботі
з 21.05.2013 року на посаді підручного
сталевара та стягнути з відповідача на
його користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 21.05.2013 року по
25.12.2013 року у сумі 33600,60 грн. та стягнути
моральну шкоду у сумі 2294,00 грн.
(а.с.2-7,56,84,99,110).

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 25 грудня
2013 року позовні вимоги задоволено
(а.с.114-118).

В апеляційній скарзі (а.с.120-124) ТОВ
«Металургійний завод «Дніпросталь»
просить рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, оскільки:

- відмова від надання згоди не містить
жодного нормативно-правового
обґрунтування, а тому відповідно до
положень ст.39 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності» не є обґрунтованою;

- суд не прийняв до уваги те, що згідно
ст.14 Закону України «Про донорство
крові та її компонентів» позивач
повинен був не пізніше ніж за 3 дня
письмово повідомити роботодавця про
намір пройти обстеження та здати кров
та (або) її компоненти;

- директор ТОВ «Металургійний завод
«Дніпросталь» не був повідомлений про
бажання позивача взяти відпустку 02.04.2013
року або інші поважні причини
відсутності позивача в цей день на
робочому місці.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції встановив, що
позивача звільнено за п.4 ст.40 КЗпП
України без надання профспілковим
комітетом згоди на його звільнення з
посиланням на обґрунтовану та поважну
причину відсутності позивача на
робочому місці.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Як встановлено судом першої інстанції,
01.04.2013 року позивач відмовився від
лікарняного, попередив керівництво про
невихід на роботу 02.04.2013 року в рахунок
донорського дня (а.с.70).

Наказом № 115-У від 20.05.2013 року його
звільнено з займаної посади згідно п.4
ч.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з
прогулом без поважних причин (а.с.8).

Зазначений наказ не містить посилання
на дату порушення позивачем трудової
дисципліни.

Згідно акту від 06.04.2013 року засвідчено
факт прогулу позивачем 02.04.2013 року
(а.с.47).

Наказом № 283 від 29.04.2013 року створено
комісію щодо розслідування причин
відсутності позивача на робочому місці
(а.с.48).

02.05.2013 року від позивача витребувано
службову записку щодо причин
відсутності на роботі 02.04.2013 року (а.с.49).

07.05.2013 року відповідачем складено акт
про розслідування причин відсутності
позивача на робочому місці 02.04.2013 року
(а.с.50).

З наявних у справі заяви, квитка,
облікової картки вбачається, що
позивач є членом Професійної спілки
трудящих ся металургійної і
гірничодобувної промисловості України
(а.с.65-67).

Згідно ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання
трудового договору з підстав,
передбачених пунктами 4 ст.40, може бути
проведено лише за попередньою згодою
виборного органу (профспілкового
представника), первинної профспілкової
організації, членом якої є працівник.

Відповідач звільнив позивача з роботи
без отримання згоди профспілкової
організації.

На запит суду першої інстанції надано
протокол засідання профкому від 11.11.2013
року № 4 про ненадання згоди на
звільнення позивача, який вмотивовано
посиланням на те, що останній раніше не
мав доган, доручені завдання виконував
якісно та своєчасно, прогул здійснив
вимушено.

Згідно ч.1 ст.148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

Як вбачається з матеріалів справи,
прогул позивачем 02.04.2013 року виявлено в
той же день, про що складено акт,
підписаний комісією 06.04.2013 року (а.с.47).

Звільнено позивача з займаної посади
згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку
з прогулом без поважних причин наказом
№ 115-У від 20.05.2013 року (а.с.8).

Таким чином дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення застосоване до
позивача з пропущенням строку його
застосування, передбаченого ч.1 ст.148
КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів того,
що звільнення ним позивача здійснено
без порушення норм трудового
законодавства.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку доказам, які надані суду
сторонами, і по становив законне і
обґрун товане рішення про задоволення
позову.

Порушень матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Металургійний завод «Дніпросталь» -
відхилити.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 25 грудня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: