27.02.2014 Справа № 756/2614/14-ц
№ 2-з/756/43/14
(справа унікальний №756/2614/14-ц
провадження № 2/756/2027/14)
УХВАЛА

27 лютого 2014 року суддя
Оболонського районного суду м. Києва
Маринченко М.М., розглянувши заяву
ОСОБА_1 про забезпечення позову по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Глобус», третя
особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дімеойл», про
визнання недійсним договору поруки,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить визнати
недійсним договір поруки № 49-2/ЮПОР-12
від 29 жовтня 2012 року, укладений між ним
та ПАТ «Комерційний банк «Глобус»,
відповідно до якого він поручився за
виконання ТОВ «Дімеойл» зобов'язань за
кредитним договором, посилаючись на те,
що він не підписував першу сторінку
договору, яка містить усі істотні умови
договору.

Одночасно з позовною заявою позивач
подав заяву про забезпечення позову, в
якій просить суд заборонити ПАТ
«Комерційний банк «Глобус» вчиняти
будь-які дії та заходи, спрямовані на
стягнення з нього майна та/або коштів
за договором поруки до ухвалення
рішення по справі, посилаючись на те, що
невжиття вказаного виду забезпечення
позову створить передумови для
порушення відповідачем його майнових
прав, стягнення за договором поруки
може завдати значної моральної шкоди
йому та членам його сім'ї.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до абз.1 п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22.12.2006 року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Позивачем не обґрунтовано, яким чином
відповідач має можливість самостійно,
без відповідного рішення суду та
відкриття виконавчого провадження,
стягнути з нього на виконання умов
договору поруки будь-які грошові кошти
чи майно, як і не зазначено докази
вчинення банком будь-яких дій чи
заходів, спрямованих на звернення
стягнення на майно чи грошові кошти.

Оскільки у суду відсутні підстави для
висновку, що невжиття заходів
забезпечення позову, які просить
застосувати позивач, може зробити
неможливим чи утруднити виконання
рішення суду, у задоволенні заяви про
забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151,152, 153 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви
про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання в 5-денний
строк з дня отримання копії ухвали
апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
М.М.Маринченко