Номер провадження № 22-ц/785/1121/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі головуючого
Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Калараш
А.А.,

з участю секретаря Грубіян Г.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_2 на дії державних виконавців
Першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції та
скасування постанов, винесених Першим
Приморським відділом державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, за участю
стягувача ОСОБА_3 та боржника ОСОБА_4,
заінтересовані особи - ТОВ "Росла", ТОВ
"ТД Еліт Сервіс", ТОВ "Укрспецторг групп"
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 18 липня 2013 року, -

встановила:

01.10.2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з зазначеною скаргою, посилаючись
на те, що 24.06.201 року Першим Приморським
відділом ДВС ОМУ юстиції відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа № 2-519/11, виданого
20.05.2011 року Приморським районним судом
м. Одеси про стягнення грошової суми з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 1 033
950, 02 гривень. Однак в порушення Закону
України «Про виконавче провадження»,
державним виконавцем допущено ряд
порушень, у зв»язку з чим вважає дії
державних виконавців Першого
Приморського відділу ДВС ОМУ юстиції
неправомірними та звернувся до суду із
відповідною скаргою.

Представник відповідача позов не
визнав.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 18 липня 2013 року в задоволенні
скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи,
що вищезазначену ухвалу суду
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить про її скасування.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність i обґрунтованість ухвали
суду першої iнстанцiї та доводiв
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
22.09.2011 року ОСОБА_3 звернувся з заявою
про примусове виконання до Першого
Приморського відділу ДВС ОМУ,
відповідно до вхідного номеру заява
зареєстрована 22.06.2011 року канцелярією
відділу.

Постановою Першого Приморського
відділу ДВС ОМУ від 24.06.2011 року відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа № 2-519/11, виданого
20.05.2011 року Приморським районним судом
м. Одеси про стягнення грошової суми з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3.а у розмірі 1 033
950, 02 гривень. За зазначеним судовим
рішенням видано виконавчий лист, який
знаходився на примусовому виконанні в
першому Приморському відділі
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції.

Заслуговує на увагу судження суду
першої інстанції, що твердження
скаржника про відсутність в матеріалах
виконавчого провадження даних про
наявність майна у боржника на 05.07.2011
року (момент винесення постанови про
арешт майна боржника), не відповідають
дійсності.

Відповідно до положень статті 19 Закону
України "Про виконавче провадження", у
заяві про відкриття виконавчого
провадження стягувач вправі зазначити
відомості, що ідентифікують боржника
чи можуть сприяти примусовому
виконанню рішення (рахунок боржника,
місце роботи чи отримання ним інших
доходів, місцезнаходження його майна
тощо), а також шляхи отримання ним
коштів, стягнутих з боржника, що і
зроблено стягувачем.

Також судом першої інстанції правильно
звернуто увагу на те, що, відповідно до
ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче
провадження», за заявою стягувача
державний виконавець одночасно з
винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження може накласти
арешт на майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Вірно зазначено і те, що усі документи
виконавчого провадження були
надіслані на адреси сторін виконавчого
провадження відповідно до положень
статті 31 Закону України "Про виконавче
провадження" а саме, копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Боржник вважається повідомленим про
відкриття виконавчого провадження,
якщо йому надіслано постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі, що в свою чергу було і
зроблено державним виконавцем та
підтверджується копією супровідного
листа від 30.06.2011 року, наявному у
матеріалах виконавчого провадження,
оглянутого судом апеляційної
інстанції /а.с.25-28/

Також суд першої інстанції правильно
звернув увагу, що твердження боржника
стосовно не проживання за адресою:
АДРЕСА_5, не відповідає дійсності
оскільки у своїй заяві, надісланій на
адресу Першого Приморського відділу
ДВС ОМУ юстиції та в скарзі, що
розглядається судом, зазначена саме
вищевказана адреса.

Крім того, відповідно до заяви боржника
від 10.11.2011 року зазначено, що ОСОБА_2
мешкає за адресою АДРЕСА_1, у свою чергу
про реєстрацію за ним будь-якого майна
за зазначеною адресою він не
повідомляє. Проте він додатково
зазначає про відсутність майна, на яке
можливо накласти стягнення. Також факт
непроживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1
підтверджується довідкою ДЕЗ (т.2 а.с.17/.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження», боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до пункту 3.2. Інструкції про
проведення виконавчих дій, виконавчі
дії проводяться державним виконавцем
відповідного органу державної
виконавчої служби, який розташований
за місцем проживання, роботи боржника -
фізичної особи або за
місцезнаходженням його майна.

Право вибору місця виконання між
кількома органами державної
виконавчої служби, які можуть учиняти
виконавчі дії з виконання рішення на
території, на яку поширюються їх
функції, належить стягувачу.

Відповідно до п. 3.2.2 вищезазначеної
Інструкції, якщо в процесі виконавчого
провадження державному виконавцеві
стало відомо, що змінилося місце
проживання чи місцезнаходження
боржника, місце його роботи або
з'ясувалося, що на території, на яку
поширюються функції органу державної
виконавчої служби, майно боржника, на
яке можна звернути стягнення, відсутнє,
однак належне боржнику майно перебуває
на території іншого органу державної
виконавчої служби, то державний
виконавець негайно складає про це
відповідний акт.

Якщо в процесі виконавчого провадження
з'ясувалося, що майна боржника, на яке
можливо звернути стягнення,
недостатньо для повного задоволення
вимог стягувача, однак майно боржника
виявлено на території іншого органу
державної виконавчої служби, державний
виконавець звертає стягнення на таке
майно у передбаченому законом порядку
за погодженням з начальником органу
державної виконавчої служби, якому він
підпорядкований, та за умови, якщо
стягувач авансує витрати на
організацію і проведення виконавчих
дій.

Акти опису й арешту майна боржника від
18.11.2011 року та повідомлення про
визначення вартості та оцінки майна
боржника надіслані на адресу
стягувача, рекомендованою
кореспонденцією, що в свою чергу
підтверджується квитанціями
«Укрпошта», які містяться в матеріалах
виконавчого провадження, оглянутого
судом апеляційної інстанції /а.с.78, 82/.

Не знайшли свого підтвердження доводи
скаржника в частині не надсилання
документів виконавчого провадження
(тобто тих які повинні бути доведені до
відома сторін виконавчого
провадження), оскільки факти
надсилання документів виконавчого
провадження підтверджується
квитанціями пошти, конвертами які
повернулися за закінченням терміну
зберігання, зворотними повідомленнями
та книгами реєстрації вихідної
кореспонденції.

18.11.2011 року Першим Приморським ВДВС ОМУ
юстиції проведено опис і арешт майна -
278/1000 частини квартири АДРЕСА_2 та 123/700
частини домоволодіння будинку АДРЕСА_5.

22 листопада 2011 року постановою Першого
Приморського відділу ДВС ОМУ юстиції
ВП №27289682 призначено ТОВ «Росла» -
безпосереднього спеціаліста Жигаль
О.В., як суб'єкта оціночної діяльності
та зобов'язано надати письмовий
висновок, звіт про оцінку майна (акт
оцінки майна) з питань проведення
дослідження та встановлення ринкової
вартості при умовах вимушеного продажу
шляхом проведення прилюдного аукціону
123/700 частини квартири по АДРЕСА_5 та
278/1000 частин квартири АДРЕСА_2.

Судом першої інстанції вірно не взято
до уваги факти викладені в заяві
скаржника стосовно неправомірності, на
його думку, дій державного виконавця в
частині призначення суб'єкта оціночної
діяльності.

Відповідно до п. 2.2.1 Інструкції про
проведення виконавчих дій для
з'ясування та роз'яснення питань, що
виникають при здійсненні виконавчого
провадження й потребують спеціальних
знань, державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторін
призначає своєю постановою експерта
або спеціаліста та суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання, а
при потребі - кількох спеціалістів або
експертів. Державним виконавцем
відповідно до постанови про
призначення суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для участі у виконавчому провадженні
залучався суб'єкт оціночної діяльності
- суб'єкта господарювання, а ні експерт.
Таким чином необхідність перевіряти
його віднесення до реєстру атестованих
судових експертів державних і
підприємницьких структур та громадян -
не передбачена.

Також згідно ст. 16 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець, експерт, спеціаліст,
оцінювач, перекладач не можуть брати
участі у виконавчому провадженні і
підлягають відводу, якщо вони є
близькими родичами сторін, їх
представників або інших осіб, які
беруть участь у виконавчому
провадженні, або заінтересовані в
результаті виконання рішення, або є
інші обставини, що викликають сумнів у
їх неупередженості.

З тих самих підстав відводи таким
особам можуть бути заявлені
стягувачем, боржником або їх
представниками. Відвід має бути
вмотивованим, викладеним у письмовій
формі і може бути заявлений будь-який
час до закінчення виконавчого
провадження.

Між цим, як вірно звернув увагу суд
першої інстанції, ОСОБА_2 не звертався
до Першого Приморського відділу ДВС
ОМУ юстиції з відповідною заявою по цей
час.

Твердження скаржника про пропущення
6-місячного строку чинності звіту про
оцінку майна спростовується наступним.

Відповідно до положень статті 58 Закону
України "Про виконавче провадження"
звіт про оцінку майна у виконавчому
провадженні вважається чинним
протягом шести місяців з дня його
підписання суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання.
Звіт підписаний 30.11.2011 року, а заявка на
реалізацію майна подана 29.12.2011 року,
тобто з моменту підписання звіту до
моменту передачі на реалізацію
арештованого майна пройшов майже один
місяць, а ніяк не шість. Тобто термін
чинності звіту шість місяців не був
порушений державним виконавцем,
оскільки строк рахується з моменту
підписання звіту до моменту передачі
майна на реалізацію.

Листом Державної виконавчої служби
України №15952-033-11 від 10.10.2011 року
роз'яснено, що майно передається на
реалізацію за ціною та в порядку
значеними статтю 58 Закону України "Про
виконавче провадження", звіт про оцінку
майна у виконавчому провадженні
повинен бути чинним на момент передачі
майна на реалізацію. Таким чином,
згідно матеріалів виконавчого
провадження встановлено, що строк дії
експертизи у зазначеному виконавчому
провадженні не сплив.

Відповідно до положень п. 4.5.10.
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, у разі якщо майно не
було продано у зв'язку з відсутністю
попиту, воно підлягає уцінці державним
виконавцем відповідно до чинного
законодавства, яка проводиться в
десятиденний строк з дня визнання
прилюдних торгів чи аукціону такими, що
не відбулися, або закінчення строку
реалізації майна на комісійних умовах.
Про проведення уцінки майна державним
виконавцем складається акт, у якому
зазначаються реквізити виконавчого
документа та номер виконавчого
провадження, вартість майна, за якою
воно передавалося на реалізацію,
вартість майна після уцінки. Про
проведення уцінки майна та її
результати державний виконавець не
пізніше наступного робочого дня після
її проведення повідомляє
спеціалізовану організацію, що
здійснює реалізацію майна.

Тобто, відповідно до положень
вищезазначеної статті та пункту
інструкції у державного виконавця
відсутній обов'язок надсилання
документів пов'язаних з переоцінкою
майна, боржнику.

Як вбачається з матеріалів справи,
вищезазначена процедура дотримана
державним виконавцем Першого
Приморського відділу ДВС ОМУ юстиції.
Зазначене підтверджується Договором
про надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів і
реалізації арештованого нерухомого
майна від 17.02.2012 року, укладеного між
Першим Приморським відділом ДВС ОМУ
юстиції та ТОВ «Укрспецторг групп»,
листами ОФ ТОВ «ТД Єліт Сервіс»,
відповідно до яких торги з реалізації
нерухомого майна боржника, що
призначенні на 19.03.2012 року, 23.04.2012 року,
10.05.2012 року та 05.06.2012 року не відбулись у
зв'язку із відсутністю купівельного
попиту (т.1 а.с. 167, в/п а.с.254-262).

11 червня 2012 року на адресу стягувача
ОСОБА_3 направлено лист про вирішення
питання щодо залишення за собою
непроданого майна боржника.

24 червня 2012 року державним виконавцем
Першого Приморського відділу ДВС ОМУ
юстиції складені відповідні акти про
передачу майна ОСОБА_3

Заслуговують на увагу та знайшли своє
підтвердження доводи суду першої
інстанції, що Законом України "Про
виконавче провадження" встановлений
певний спеціальний порядок реалізації
арештованого майна, який в свою чергу
не було порушено державним виконавцем.

Твердження скаржника про те, що
звернення на єдине житло не
здійснюється (а відповідно, до його
пояснень у квартирі АДРЕСА_4 проживає
мати ОСОБА_2, людина похилого віку, яка
іншого житла не має, а у домоволодінні
АДРЕСА_5 проживає дружина боржника з
його дитиною, котрі також не мають
іншого житла) спростовується п. 7 ст.. 52
Закону України "Про виконавче
провадження", відповідно до якого у
разі якщо сума, що підлягає стягненню
за виконавчим провадженням, не
перевищує десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на єдине житло боржника та земельну
ділянку, на якій розташоване це житло,
не здійснюється. У такому разі
державний виконавець зобов'язаний
вжити всіх заходів для виконання
рішення за рахунок іншого майна
боржника. А як вбачається з матеріалів
виконавчого провадження, то сума
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
становить 1 033 950, 02 гривень.

Таким чином, доводи викладені в скарзі
ОСОБА_2 спростовуються матеріалами
справи, а тому суд вважає вимоги скарги
є необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, оскільки дії
державного виконавця, пов'язані з
відкриттям виконавчого провадження
відповідно до виконавчого листа №
2-519/11, виданого 20.05.2011 року Приморським
районним судом м. Одеси про стягнення
грошової суми з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 у розмірі 1 033 950, 02 гривень, а
також інші встановлені дії були
вчинені з додержанням вимог Закону
України «Про виконавче провадження», в
межах повноважень державного
виконавця, при яких права чи свободи
скаржника не були порушені, наявність
неправомірних дій з боку виконавця
скаржником не доведена.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч. 1 ст. 312, п. 4
ч.1 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-
ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 18 липня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий

В.М.Гончаренко

Судді:
В.Д.Коротков

А.А.Калараш