АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3516/2014
Головуючий в 1 інстанції - Мальцев Д.О.
Доповідач - Шиманський
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Левенця Б.Б, Махлай Л.Д.

при секретарі - Пашиніної Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 на заочне рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 13 травня 2013 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3,
третя особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альфа-97» про
звернення стягнення на предмет
іпотеки за договором іпотеки №162-07/06.03
від 12 липня 2006 року,-

В С Т А Н О В И
Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернувся у серпні 2012 року.

Зазначав, що 12 липня 2006 року між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Альфа-97»
було укладено кредитний договір
відповідно до якого останній отримав
кредит у сумі 75 000 швейцарських франків
із сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 8, 99 % річних з
кінцевим терміном повернення 12 липня
2017 року. 14 серпня 2006 року між тими
самими сторонами був укладений
додатковий договір до кредитного
договору, відповідно до якого було
збільшено ліміт кредитування в
іноземній валюті до суми 150000
швейцарських франків. Також згідно
даної додаткової угоди кінцевим
строком повернення указаних кредитних
коштів є 12 липня 2018 року із сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 8, 99 % річних.

В забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
Акціонерний комерційний інноваційний
банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 12 липня 2006
року уклали договір іпотеки згідно з
яким ОСОБА_3 надала в іпотеку нерухоме
майно, а саме квартиру, яка розташована
за адресою - АДРЕСА_1.

У зв'язку тим, що третя особа
зобов'язання за вказаним кредитним
договором належним чином не виконує,
утворилась заборгованість, яка станом
на 18 липня 2012 року становить 1190684,
33 грн.

З огляду на викладене позивач
просив суд про звернення стягнення на
предмети іпотеки, квартиру загальною
площею 155,6 кв.м., яка розташована за
адресою - АДРЕСА_1 та стягнути судові
витрати у справі.

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 13 травня 2013 року
позов задоволено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування даного рішення
та ухвалення нового про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі
рішення суд виходив із вимог даної
норми закону, зібраних у справі та
наданих сторонами доказів, яким дав
повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом встановлено, що 12 липня 2006
року між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» та
третьою особою та було укладено
кредитний договір № 162-07/06.03, відповідно
до якого,третя особа отримала кредит у
сумі 75 000 швейцарських франків із
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 8, 99 % річних з
кінцевим терміном повернення 12 липня
2017 року.

14 серпня 2006 року між тими самими
сторонами був укладений додатковий
договір до кредитного договору ,
відповідно до якого було збільшено
ліміт кредитування в іноземній валюті
до 150000 швейцарських франків. Згідно
даної додаткової угоди кінцевим
строком повернення указаних кредитних
коштів є 12 липня 2018 року із сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 8, 99 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором № 162-07/06.03,
Акціонерний комерційний інноваційний
банк «УкрСиббанк» та відповідачка 12
липня 2006 року уклали договір іпотеки,
згідно з яким, відповідачка надала в
іпотеку нерухоме майно належне їй на
праві власності, а саме квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 155, 6 кв.м. 14
серпня 2006 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» та відповідачкою був
укладений договір про внесення змін до
договору іпотеки від 12 липня 2006 року
№ 162-07/06.03 .

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК
України, Акціонерний комерційний
інноваційний банк «УкрСиббанк» та
позивач 08 грудня 2011 року уклали
договір купівлі - продажу прав вимоги
за кредитними договорами, в тому числі
і за кредитним договором № 162-07/06.03.

У зв'язку з невиконанням умов
кредитного договору утворилась
заборгованість, яка станом на 18 липня
2012 року становить 1 190 684, 33 грн.

Відповідно п. 5.7 кредитного
договору у випадку невиконання
позичальником своїх зобов'язань по
своєчасному поверненню кредиту та
плати за кредитом банк має право
стягнути з позичальника суму боргу, в
тому числі шляхом звернення стягнення
на предмет застави.

Нормами ст. 525 ЦК України визначено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 33 ЗУ «Про іпотеку» встановлено,
що у разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» у
разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет
іпотеки у рішенні суду зазначаються:
спосіб реалізації предмета іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів
або застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону,
яка передбачає право Іпотекодержателя
на продаж предмета іпотеки будь-якій
особі - покупцеві.

Згідно договору іпотеки п. 3.2 право
іпотеки припиняється у випадку
переходу до іпотеккодержателя права
власності на предмет іпотеки, у
випадку примусового продажу предмету
іпотеки, у випадку повного виконання
боржником своїх зобов'язань за
кредитним договором зазначеним в п. 1.3
цього договору та припинення дії
кредитного договору, зазначеного в п.
1.3 цього договору .

Отже висновки суду підтверджені
належними, дослідженими в судовому
засіданні доказами, яким суд дав
правильну оцінку відповідно до норм
ЦПК України та є такими, що
відповідають нормам матеріального
права, які регулюють спірні
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого в справі
рішення, а тому підлягають відхиленню.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав, що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду міста Києва від 13 травня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: