Номер провадження № 22-ц/785/958/14
Головуючий у першій інстанції Матяш
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Вадовської Л.М.,

суддів -
Ващенко Л.Г.,

Колеснікова Г.Я.,

при секретарі -
Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
права власності на нерухоме майно за
набувальною давністю, зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
встановлення факту прийняття спадщини
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 серпня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 31 жовтня 2011
року до суду з вищеназваним позовом,
вказала, що 7 лютого 1998 року уклала шлюб
з ОСОБА_7 та, вселившись,
зареєструвалась в будинку АДРЕСА_1 де
89/3000 часток належало чоловікові ОСОБА_7,
а 178/3000 часток належало відповідачу
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року чоловік ОСОБА_7
помер. Посилаючись на те, що разом з
чоловіком утримувала належні йому та
ОСОБА_4 частки, що становлять в цілому
чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1
позивач просила визнати за нею в
порядку набувальної давності право
власності на 178/3000 часток житлового
будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с.1).

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала,
звернувшись 1 березня 2012 року до суду з
зустрічним позовом, вказала, що
квартира АДРЕСА_1 належала їй та батьку
ОСОБА_7 на праві спільної часткової
власності, де її частка становить 2/3,
частка батька 1/3. Зі смертю ОСОБА_7
відкрилась спадщина на 1/3 частку
квартири, спадкоємцями є вона як дочка,
ОСОБА_3 як дружина померлого та ОСОБА_5
як син померлого. ОСОБА_4 просила
визнати квартиру об'єктом права
спільної сумісної власності її та
ОСОБА_7, визнати за дружиною померлого
батька ОСОБА_3 та сином померлого
ОСОБА_5 в порядку спадкування за
законом право власності на 1/9 частку
квартири за кожним, припинити право
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на 1/9 частку
квартири з виплатою кожному грошової
компенсації вартості часток; визнати
за нею право власності на

квартиру в цілому (т.1 а.с.66-67).

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 1 березня 2012 року
зустрічний позов прийнято до спільного
провадження з первісним позовом (т.1
а.с.74).

9 серпня 2013 року ОСОБА_4 уточнила вимоги
та просила встановити факт прийняття
нею спадщини після смерті батька у
вигляді 1/9 частки від 89/3000 часток
будинку АДРЕСА_1 (т.2 а.с.141-143).

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 серпня 2013 року в
задоволенні первісного та зустрічного
позовів відмовлено (т.2 а.с.145-147).

В апеляційній скарзі представник в
інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду
в частині вирішення первісного позову
скасувати, ухвалити в цій частині нове
рішення про задоволення заявленого нею
позову.

Неправильність рішення суду апелянт
мотивувала порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, заслухавши пояснення,
дослідивши докази, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право
власності, виданого 3 травня 1994 року
органом приватизації державного
житлового фонду
сільськогосподарського підприємства
імені 28 червня на підставі
розпорядження № 1941 від 3 травня 1994,
належало на праві приватної власності
89/3000 часток житлового будинку
АДРЕСА_1 (т.1 а.с.8-11, 53-54, т.2 6-37).

ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
власності, виданого 3 травня 1994 року
органом приватизації державного
житлового фонду
сільськогосподарського підприємства
імені 28 червня на підставі
розпорядження № 1941 від 3 травня 1994 року,
належить на праві приватної власності
89/3000 часток, на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом після
смерті матері, виданого 10 жовтня 1997
року державним нотаріусом
Білгород-Дністровської державної
нотаріальної контори, належить на
праві власності 89/3000 часток житлового
будинку АДРЕСА_1 а всього на праві
власності належить 178/3000 часток будинку
(т.1 а.с.8-11, 53-55, т.2 а.с.6-37).

ОСОБА_7 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 7
лютого 1998 року (т.1 а.с.4).

ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 зареєстрована
з 2 жовтня 1998 року (т.1 а.с.3, 12, 13, 57-60).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є дітьми ОСОБА_7 від
шлюбу з ОСОБА_8 (т.1 а.с.68-69).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер (т.1 а.с.5).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась
спадщина на належні йому 89/3000 часток
житлового будинку АДРЕСА_1. Спадкову
справу № 266/2010 до майна померлого
ОСОБА_7 заведено
Білгород-Дністровською державною
нотаріальною конторою, з заявами про
прийняття спадщини звернулись до
нотаріальної контори 9 грудня 2010 року
дочка ОСОБА_4, 1 вересня 2010 року дружина
ОСОБА_3, щодо сина ОСОБА_5, то останній в
судовому порядку ставив питання про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини (т.1 а.с.35-46).

Згідно позовних вимог первісного
позову ОСОБА_3 просить визнати за нею за
набувальною давністю право власності
на 178/3000 часток будинку АДРЕСА_1 що
фактично належать ОСОБА_4 на праві
власності

(89/3000 часток з 1994 року в порядку
приватизації, 89/3000 часток з 1997 року в
порядку спадкування після смерті
матері).

Відмовляючи в задоволенні вимог
первісного позову, суд виходив з того,
що 178/3000 часток житлового будинку
АДРЕСА_1 є власністю ОСОБА_4,
добросовісне заволодіння ОСОБА_3
часткою нерухомого майна, що належить
ОСОБА_4, у сенсі положень частини 1
статті 344 ЦК України відсутнє.

Висновки суду першої інстанції щодо
відсутності правових підстав для
визнання за ОСОБА_3 право власності на
178/3000 часток будинку за набувальною
давністю відповідають обставинам
справи, ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують. ОСОБА_4 як власник
178/3000 часток майна не втратила свого
статусу власника. Вселення в будинок в
якості члена сім'ї одного зі
співвласників, проживання ОСОБА_3 в
будинку, що належав на праві спільної
часткової власності чоловікові та його
дочці, рівно як і участь в утриманні
майна саме по собі не є підставою для
набуття права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю.

Правові підстави для скасування
рішення в частині вирішення вимог
первісного позову та ухвалення нового
рішення про задоволення позову ОСОБА_3
відсутні.

Рішення в частині вирішення вимог
зустрічного позову не оскаржується,
відповідно до положень статті 303 ЦПК
України законність рішення суду першої
інстанції в цій частині не
перевіряється.

На стадії апеляційного розгляду справи
15 листопада 2013 року державним
нотаріусом Білгород-Дністровської
державної нотаріальної контори
Одеської області свідоцтво про право
на спадщину за законом після смерті
ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
видано:

дочці ОСОБА_4 на ? частку від 89/3000 часток
житлового будинку АДРЕСА_1;

дружині ОСОБА_3 на ? частку від 89/3000
часток житлового будинку АДРЕСА_1 (т.2
а.с.178-180).

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 серпня 2013 року в частині позовних
вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
Л.М.Вадовська

Судді
Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков