Справа № 565/42/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року
м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської
області під головуванням

судді Кузнецовського міського суду
Малкова В.В.при секретарі судового
засідання за участю: позивача
представника позивача відповідача
представника відповідача і
співвідповідача ОСОБА_2 Бірук Н.С.
ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6
ОСОБА_7

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань Кузнецовського міського суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_6, ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка і
жінки без шлюбу та визнання права
власності на частку спільного майна,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору -
Обслуговуючий кооператив "ЖБК
Енергетик", -

в
с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_6 та співвідповідача
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання з 25 серпня 2000 року до 21.11.2013
року однією сім'єю без шлюбу з
громадянином ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. Встановлення цього
юридичного факту необхідне позивачу
для оформлення спадщини померлого
ОСОБА_8. Також позивач просить визнати
за нею право власності на 1/2 частки
майна і майнових прав, що є спільною
сумісною власністю позивача і
померлого ОСОБА_8 та набуті ними за час
спільного проживання однією сім»єю без
шлюбу. А саме, просить визнати право
власності на 1/2 частку: автомобіля
марки Volkswagen модель Passat 1.8
(реєстраційний номер НОМЕР_1) вартістю
56000 (п»ятдесят шість тисяч) гривень;
мопеда марки Viper (реєстраційний номер
НОМЕР_2) вартістю 4000 (чотири тисячі)
гривень; пайових внесків на суму 80000
(вісімдесят тисяч) гривень, сплачених
на користь Обслуговуючого кооперативу
"ЖБК Енергетик" за договором №114 від 06
лютого 2008 року про пайову участь у
будівництві житла, укладеного між
ОСОБА_8 та Обслуговуючим кооперативом
"ЖБК Енергетик" (далі в рішенні - спірне
майно). Як на підставу для задоволення
позову в частині вимог про визнання
права власності позивач посилається на
положення ст.ст.190, 368, 392 ЦК та ст.ст.60, 74
СК.

Згідно із запереченням проти позову
співвідповідач ОСОБА_2 просить
відмовити у задоволенні позову з таких
підстав. У 2010-2013 роках між його батьком
ОСОБА_8 та позивачем склались неприязні
відносини, у зв»язку з цим його батько
не проживав разом з позивачем, а
проживав у співвідповідача або у
відповідача, а також в будинку на
присадибній ділянці. На підтвердження
того, що його батько не проживав з
позивачем однією сім»єю, посилається
на постанову Кузнецовського міського
суду від 27.06.2013 в якій вказано, що ОСОБА_8
і ОСОБА_4 не проживають однією сім»єю.
Також вказує, що після відкриття
спадщини батька співвідповідача, спори
про майно, що належало померлому
ОСОБА_8, підлягають вирішенню згідно із
положеннями книги шостої ЦК, а не на
підставі положень СК і ЦК, що регулюють
поділ майна між співвласниками і
витребування майна у інших осіб, як
вказано у позові.

Під час судового засідання позивач та
її представник просили позов
задоволити з підстав, вказаних у
позові.

В судовому засіданні відповідач та
представник відповідача і
співвідповідача просили відмовити у
задоволенні позову з підстав, вказаних
у запереченні проти позову.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 підтвердили, що позивач
і ОСОБА_8 з серпня 2000 до дня смерті
ОСОБА_8 підтримували фактичні шлюбні
стосунки, зокрема проживали разом як
чоловік і жінка, вели спільне
господарство. ОСОБА_8 час від часу
виїздив за межі України і міста
Кузнецовськ на роботу, проте зв»язки з
позивачем підтримував. Про точний час і
походження коштів придбання спірного
майна свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 і ОСОБА_14 повідомити не змогли.

Допитана як свідок позивач ОСОБА_4 дала
в судовому засіданні наступні
показання. Вона та ОСОБА_8 проживали
разом як жінка і чоловік, вели спільне
господарство, придбавали майно за
спільні кошти. Час від часу ОСОБА_8
виїздив на роботу за межі Кузнецовська,
у 2007-2008 роках приблизно 11 місяців
працював в Ірані, часто працював у
Москві. Помер ОСОБА_8 під час
перебування в Москві, тіло привезли їй,
вона організовувала поховання і несла
відповідні витрати. Сини ОСОБА_8 у
витратах на поховання участі не брали.
Крім спірного майна під час спільного
проживання з ОСОБА_8 ними набуто право
власності на земельну ділянку і
присадибний будинок, автомобіль і
мопед придбані у 2010 та 2008 відповідно за
її з ОСОБА_8 спільні кошти. Вона працює і
отримує заробітну плату, також отримує
пенсію. Про розмір часток коштів, які
були внесені нею і ОСОБА_8, на придбання
спірного майна позивач конкретних
показань не дала.

Свідок ОСОБА_15 під час судового
розгляду дала наступні показання. З 2000
по 2003 рік вона час від часу проживала у
АДРЕСА_1 з позивачем і її дочкою, восени
2000 року до цієї квартири вселився
ОСОБА_8 і проживав у цій квартирі
постійно. ОСОБА_8 та позивач
підтримували у вказаний період
шлюбно-сімейні стосунки.

Свідок ОСОБА_16, яка є дружиною
відповідача, дала наступні показання у
2013 році відносини між ОСОБА_8 та
позивачем погіршились, ОСОБА_8 говорив,
що позивач виганяє його з квартири,
тому ОСОБА_8 часто проживав у квартирі
відповідача і в будинку на присадибній
ділянці. ОСОБА_8 з 2007 року тривалий час
працював за межами України, тобто не
проживав разом з позивачем.

Заслухавши пояснення сторін і
показання свідків, дослідивши та
оцінивши наявні у справі письмові
докази, керуючись законом, суд прийшов
до наступного висновку.

Згідно листа ВДРАЦС Кузнецовського
міського управління юстиції від 19.02.14
(а.с.65) позивач в період з 25.08.2000 по 21.11.2013
у зареєстрованому шлюбі не перебувала,
також у вказаний період не перебував у
шлюбі гр. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_8
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть від 25.11.2013
року. ОСОБА_8 з 29.08.2003 року до дня смерті
постійно проживав у АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою
житлово-експлуатаційної дільниці №3
м.Кузнецовська (а.с.10). Довідкою
житлово-експлуатаційної дільниці №3
м.Кузнецовська від 23.12.13
підтверджується, що позивач постійно
проживає у АДРЕСА_1. Допитані в судовому
засіданні свідки підтвердили, що
позивач та ОСОБА_8 дійсно проживали
разом, як чоловік і жінка без шлюбу,
зокрема вели спільне господарство,
мали спільні кошти, жили в одній
кімнаті у АДРЕСА_1 з серпня 2000 року до
дня смерті ОСОБА_8. Також суд врахував,
що організацією поховання ОСОБА_8
займалась безпосередньо позивач
ОСОБА_4. Посилання відповідача і
співвідповідача на постанову суду у
справі про адміністративне
правопорушення, як на доказ
непроживання його батька ОСОБА_8 однією
сім»єю з позивачем ОСОБА_4 є
безпідставним. Оскільки постанова суду
у справі про адміністративне
правопорушення від 27.06.2013 обов»язкова
для суду щодо цивільно-правових
наслідків дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою. Пояснення відповідача та
показання свідка ОСОБА_16 про сварки між
позивачем та ОСОБА_8, тривалу роботу
ОСОБА_8 за межами міста Кузнецовська і
України у період з 2007 по 2013 роки та
проживання ОСОБА_8 і ОСОБА_4 час від часу
окремо, не спростовують доводи
позивача про перебування у фактичних
шлюбно-сімейних відносинах з ОСОБА_8 у
вказаний період.

Разом з тим, суд не вправі встановити,
що позивач і ОСОБА_8 проживали однією
сім»єю без шлюбу з 25 серпня 2000 року до 1
вересня 2005 року (дня набрання чинності
ЦПК України від 18.03.2004 року №1618-IV),
оскільки ухвалення судом рішень про
встановлення факту проживання однією
сім»єю чоловіка і жінки без шлюбу у
вказаний період недопускалось, згідно
із положеннями гл. 37 ЦПК України
(введений в дію з 1 січня 1964 року,
втратив чинність 01.09.2005 року).

За таких обставин підлягає визнанню
той факт, що позивач ОСОБА_4 і ОСОБА_8
проживали однією сім»єю без шлюбу з
01.09.2005 по 21.11.2013.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання
права власності позивача на 1/2 частку
спірного майна суд виходив з
наступного. Сторони визначили в
судовому засідання вартість спірного
майна. На даний час спірне майно
перебуває у володінні позивача. Спірне
майно: автомобіль марки Volkswagen
(реєстраційний номер НОМЕР_1) вартістю
56000 (п»ятдесят шість тисяч) гривень
належить на праві власності ОСОБА_8
згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (НОМЕР_3 від
11.06.2013); мопед марки Viper (реєстраційний
номер НОМЕР_2) вартістю 4000 (чотири
тисячі) гривень належить на праві
власності ОСОБА_8 згідно тимчасового
реєстраційного талона (НОМЕР_4 від
27.08.2010); пайові внески на суму 80000
(вісімдесят тисяч) гривень сплачені
асоційованим членом ОК «ЖБК Енергетик»
ОСОБА_8 з 13.02.2008 по 16.01.2012 на користь
Обслуговуючого кооперативу "ЖБК
Енергетик" за договором №114 від 06
лютого 2008 року про пайову участь у
будівництві житла, укладеного ОСОБА_8
та Обслуговуючим кооперативом "ЖБК
Енергетик". На даний час договір
розірвано, через порушення ОСОБА_8
строків сплати внесків. Вказане
підтверджується листом ОК "ЖБК
Енергетик" від 25.02.13 (а.с.77) та копіями
квитанцій (а.с.78-84).

Показання позивача, яка була допитана
як свідок, про сплату безпосередньо нею
спільними коштами позивача і ОСОБА_8
внесків в розмірі 37000 гривень, не
спростостовують висновок суду про
набуття права власності на пайові
внески в розмірі 80000 гривень саме
ОСОБА_8.

Як передбачено ст.ст.60, 61 і 74 СК майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту. Якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. На майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу.

З 1 вересня 2005 року по 21.11.2013 позивач і
ОСОБА_8 не перебували у зареєстрованому
шлюбі. У вказаний період під час
перебування позивача і ОСОБА_8 у
фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_8
набув право власності на спірне майно.
Вказані вище положення СК встановлюють
право спільної сумісної власності
ОСОБА_8 і позивача на спірне майно, що
було набуте ОСОБА_8 до дня його смерті.

Разом з тим, вимог про визначення
часток у праві власності на спірне
майно, позивач не заявляла. Вимогу
позивача про визнання права власності
на 1/2 частку спірного майна, з вказаних
у позові підстав, зокрема за ст. 392 ЦК,
суд вважає безпідставною. Так, у
відповідності з листом Кузнецовської
міської державної нотаріальної
контори №92/01-16 від 19.02.2014 року заведено
спадкову справу на майно, яке
залишилось після смерті ОСОБА_8. У
спадковій справі є заяви про прийняття
спадщини за законом та видачу свідоцтв
про право на спадщину від синів
померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_2 і ОСОБА_6,
заповіту ОСОБА_8 не залишив (а.с.68).
Спірне майно набуте ОСОБА_8 до дня його
смерті, доказів переходу права
власності на спірне майно до інших осіб
сторони не надали. Як визнала в
судовому засіданні позивач на даний
час спірне майно перебуває у її
розпорядженні. Отже після смерті
ОСОБА_8 всі спори між спадкоємцями і
правовідносини щодо майна (в тому числі
спірного майна), яке належало померлому
на момент відкриття спадщини,
підлягають вирішенню на підставі книги
шостої ЦК (зокрема ст.ст.1218, 1223, 1226, 1267,
1268, 1278, 1296 ЦК), а не шляхом визнання права
власності на частку майна, що належало
померлому ОСОБА_8 на момент відкриття
спадщини, як просить позивач. Згідно із
ч.1 ст.1226 і ст. 1267 ЦК частка у праві
спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.
Частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.
Спадкоємці за усною угодою між собою,
якщо це стосується рухомого майна,
можуть змінити розмір частки у
спадщині когось із них. Спадкоємці за
письмовою угодою між собою,
посвідченою нотаріусом, якщо це
стосується нерухомого майна або
транспортних засобів, можуть змінити
розмір частки у спадщині когось із них.
Як роз»яснено у п.12 Постанови Пленуму
Верховного Суду 30.05.2008 N 7 «Про судову
практику у справах про спадкування»
розглядаючи спори, пов'язані зі
спадкуванням частки в праві спільної
сумісної власності, необхідно
звертати увагу на те, що згідно зі
статтею 368 ЦК спільною сумісною
власністю є не лише майно, набуте
подружжям за час шлюбу, якщо інше не
встановлено договором або законом, а й
майно, набуте в результаті спільної
праці та за спільні грошові кошти
членів сім'ї, якщо інше не встановлено
договором, укладеним у письмовій формі.
Тобто у разі виникнення спору про
визнання права власності на частку в
праві спільної сумісної власності на
майно померлого, яке було набуте до
відкриття спадщини, підлягають
розгляду як спори спадкоємців про
право на спадкування відповідної
частки - на підставі положень книги
шостої ЦК і з урахуванням особливостей
визначених, зокрема ст.368 ЦК.

За таких обставин, слід залишити без
задоволення позовні вимоги про
визнання права власності позивача на 1/2
частку спірного майна.

Відповідачем і співвідповідачем
судові витрати по справі не понесені.

На підставі наведенного та керуюсь
ст.ст. 190, 368, 392, 1218, 1223, 1226, 1267, 1268, 1278, 1296 ЦК
України, ст.ст. 61,88,212-215 ЦПК України, суд,
-

в и р
і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати, що ОСОБА_4, яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт.Рафалівка
Володимирецького району Рівненської
області та ОСОБА_8, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Велюнь
Дубровицького району Рівненської
області, проживали однією сім»єю без
шлюбу з 01 вересня 2005 року до 21 листопада
2013 року.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про визнання
права власності на 1/2 частку:
автомобіля марки Volkswagen модель Passat 1.8
(реєстраційний номер НОМЕР_1) вартістю
56000 (п»ятдесят шість тисяч) гривень;
мопеда марки Viper (реєстраційний номер
НОМЕР_2) вартістю 4000 (чотири тисячі)
гривень; пайових внесків на суму 80000
(вісімдесят тисяч) гривень, сплачених
на користь Обслуговуючого кооперативу
"ЖБК Енергетик" за договором №114 від 06
лютого 2008 року про пайову участь у
будівництві житла, укладеного між
ОСОБА_8 та Обслуговуючим кооперативом
"ЖБК Енергетик".

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду
Рівненської області через
Кузнецовський міський суд.

Головуючий

Повний текст рішення виготовлений і
підписаний головуючим 28.02.2014 року