Справа № 438/197/14-ц
У Х В А Л А

18 лютого 2014 року
Бориславський міський суд

Львівської області

в складі головуючого: судді
Посисень Л.М.

при секретарі
Гадубяк О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні заяву відповідача
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
Бориславського міського суду
Львівської області від 26 листопада 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів
на утримання дитини (аліментів),

В С Т А Н
О В И В:

26.11.2013 року Бориславським міським
судом Львівської області ухвалено
заочне рішення у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
коштів на утримання дитини (аліментів).

Цим рішенням суд вирішив позов
задоволити та стягувати із Стягувати
із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти у розмірі 1/4 частки його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 14.10.2013 року і до досягнення
сином повноліття.

Копію заочного рішення
відповідач ОСОБА_1 отримав 07.02.2014 року.

ОСОБА_1 просить переглянути заочне
рішення Бориславського міського суду
Львівської області від 26.11.2013 року
справі №438/1507/13-ц (2/438/580/2013) за позовом
ОСОБА_2 до нього про стягнення коштів на
утримання дитини (аліментів). Заяву про
перегляд заочного рішення просить
розглядати у його відсутності, заяву
підтримує повністю та просить її
задоволити.

Позивач ОСОБА_2 просить розглядати
заяву ОСОБА_1 у її відсутності, щодо
задоволення заяви не заперечує.

Заявник-відповідач ОСОБА_1 у
своїй заяві зазначив, що копію
вказаного заочного рішення було
отримане ним - 07.02.2014р. Доказом
отримання копії зазначеного рішення
07.02.2014 р. є його розписка про отримання
копії рішення, що міститься в
матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 228 ЦПК України:
заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Враховуючи викладене, строк протягом
якого відповідач може подати до суду
заяву про перегляд заочного рішення
спливає 17.02.2014 року включно. Тобто, ця
заява подана в межах встановленого
строку.

Він, не отримував судових повісток про
призначення та розгляд даної справи, в
тому числі на 26.11.2013 року. У зв'язку з
цим, йому не було відомо про розгляд
даної справи, та відповідно дату такого
розгляду.

Тому він не міг з'явитись у судове
засідання та/чи повідомити суд про
причини неявки.

Те, що він не був повідомлений про
судовий розгляд та не отримував
судових повісток він вважає поважною
причиною неявки в судове засідання та
неповідомлення суду про причини такої
неявки. Та обставина, що він не
отримував повісток у даній справі
підтверджується матеріалами справи,
які не містять доказів вручення
повісток для відповідача.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України 16 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції»: перевіряючи явку в судове
засідання осіб, які беруть участь у
справі, суд установлює, чи повідомлені
ті, хто не з'явився, про час місце
судового засідання з дотриманням вимог
закону, чи вручені особам, які беруть
участь у справі, судові повістки в
строк, визначений частиною четвертою
статті 74 ЦПК.

Підтвердженням факту повідомлення
належним чином осіб, які беруть участь
у справі про час і місце судове
засідання є вручення судової повістки
особам, які беруть участь справі у
строк та порядок, визначені ст.74 ЦПК
України.

Також вважає, що судом було порушено
вимоги ст.169 ЦПК України, в якій вказано:
у разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Вважає, що рішення суду постановлено на
підставі недоведених обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважає встановленими, зокрема виходячи
із вищенаведеного.

Обґрунтування позивачем своєї вимоги
та посилання судом в мотивувальній
частині рішення на ст.ст. 180, 182, 183, ч.1
ст.191 СК України є хибним, оскільки
рішенням Бориславського міського суду
Львівської області від 15.06.2009р. за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу позов задоволено.
Таке рішення набрало законної сили
19.06.2009р., тобто за 16 місяців до
народження дитини (ІНФОРМАЦІЯ_1 - згідно
даних копії свідоцтва про народження,
що в матеріалах справи), аліменти на
утримання якої є предметом даної
справи.

При цьому відповідно до ст.114 СК України
шлюб, який розірваний в суді
припиняється від дня вступу рішення
суду в законну силу.

Встановлення моменту припинення шлюбу
при його розірванні має важливе
правове значення, тому що саме із цього
часу між подружжям припиняються
майбутнє (за винятком випадків,
передбачених законом) всі особисті й
майнові правовідносини, що виникли від
дня державної реєстрації укладення
шлюбу в органі РАЦСу й існуючі між
подружжям під час шлюбу. При цьому одні
правовідносини припиняються відразу
після розлучення, інші можуть бути
збережені або за бажанням подружнього
(наприклад, збереження шлюбного
прізвища; виплата компенсації іншому
із подружжя за розірвання шлюбу з
ініціативи іншого із подружжя
відповідно до шлюбного договору), або в
силу прямого встановлення закону. Так,
у силу закону після розірвання шлюбу
особа має право на утримання, якщо вона
стала непрацездатною до розірвання
шлюбу або протягом одного року від дня
розірвання шлюбу і потребує
матеріальної допомоги і якщо її
колишній чоловік, колишня дружина може
надавати матеріальну допомогу.

Тобто, для визначення дати припинення
шлюбу для суду значення має саме
набрання законної сили судовим
рішенням, а не дата видачі свідоцтва
про таке припинення. У зв'язку з
наведеним, необгрунтованим є посилання
позивача, в якості підстави для
задоволення позову, на свідоцтво про
розірвання шлюбу (бланк серії НОМЕР_1)
виданого Відділом реєстрації актів
цивільного стану Турківського
районного управління юстиції, яким
шлюб розірвано, про, що зроблено
відповідний запис у книзі №54 від
20.11.2010р.

З розірванням шлюбу подружжям
втрачаються й інші права, передбачені
іншими галузями права: право на
одержання спадщини за законом після
смерті колишнього чоловіка, дружини;
право на пенсійне забезпечення у
зв'язку із втратою чоловіка, дружини по
встановленим законом підставам і ін.

При розірванні шлюбу в судовому
порядку він припиняється від дня
вступу рішення суду в законну силу.
Рішення суду, якщо воно не було
оскаржено, набуває законної сили після
закінчення строку на апеляційне або
касаційне оскарження, тобто рішення
набуло законної сили 19.06.2009р.

Положення Сімейного Кодексу про момент
припинення шлюбу при його розірванні в
судовому порядку є принципово новими в
сімейному законодавстві. Шлюб,
розірваний у судовому порядку до 01.01.2004
року, вважається припиненим від дня
державної реєстрації розірвання шлюбу
(тобто рішення суду про розірвання
шлюбу) у книзі реєстрації актів
цивільного стану за заявою як обох
чоловіка і дружини, так і одного з них.
Державна реєстрація розірвання шлюбу в
цьому випадку може здійснюватися в
будь-який час незалежно від строку, що
минув після ухвалення судом рішення
про розірвання шлюбу, у зв'язку з тим, що
законодавством не встановлено
обов'язок розлученого чоловіка і
дружини зареєструвати рішення суду про
розлучення в органах РАЦСу в певний
строк.

Згідно світлокопії свідоцтва про
народження ( бланк серії НОМЕР_2)
виданого Ясеницькою сільською радою
Турківського районну Львівської
області дитина народилась ІНФОРМАЦІЯ_1
тобто набагато пізніше набранням
рішення про розірвання шлюбу законної
сили, відносини після розірвання шлюбу
вони не підтримують. Вважаю цей факт є
доказом того, що він не може бути
батьком дитини.

Розглянувши заяву заявника -
відповідача ОСОБА_1, суд дійшов
висновку, що заява підлягає до
задоволення, оскільки відповідач
ОСОБА_1 26.11.2013 року не з»явився в судове
засідання на розгляд цивільної справи
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення коштів на утримання дитини
(аліментів) та не повідомив про причини
неявки з поважних причин, а докази на
які він посилається мають істотне
значення для правильного вирішення
справи за позовом ОСОБА_2 до нього про
стягнення коштів на утримання дитини
(аліментів), тому,-

Керуючись ст.ст.227-232
ЦПК України,

суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення
Бориславського міського суду
Львівської області від 26 листопада 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів
на утримання дитини (аліментів)
задоволити.

Скасувати заочне рішення від
26.11.2013 року Бориславського міського
суду Львівської області, ухвалене у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення коштів на
утримання дитини (аліментів).

Призначити цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів
на утримання дитини (аліментів) до
розгляду в Бориславському міському
суді о 14 год. 30 хв. 13 березня 2014 року.

В судове засідання викликати
сторони.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: