Справа № 107/11/14-ц
Провадження № 2/107/606/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Керченський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі :
головуючого судді - Біленко Л.В.
при секретарі - Осауленко А.І.
за участю прокурора - Сердюкова І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Керчі цивільну справу за
позовом Служби у справах дітей
управління у справах дітей, сім'ї,
молоді та спорту Керченської міської
ради в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_1, до ОСОБА_2, третя особа - Дитячій
будинок для дітей дошкільного і
шкільного віку, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом
про позбавлення відповідача
батьківських прав відносно
неповнолітньої ОСОБА_1 та стягнення
аліментів на її утримання, мотивуючі
вимоги тим, що відповідач, яка
доводиться неповнолітній матір'ю,
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, з 18.01.2013 р.
дитина перебуває в дитячому будинку,
але мати жодного разу її не відвідала ,
життям, здоров'ям, навчанням та долею
дочки не цікавиться. Комісією з питань
захисту прав дітей при виконавчому
комітеті Керченської міської ради
ухвалено висновок про доцільність
позбавлення матері батьківських прав.
Позивач просить позбавити
відповідачку батьківських прав та
стягнути з неї аліменти на утримання
дочки у розмірі 1/4 частки всіх видів
доходу, але не менш ніж 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку.
Представник позивача - Петренко В.Г. ,
діюча на підставі довіреності , позов
підтримала в повному обсязі, надала
пояснення по його суті.
Відповідач в судове засідання не
з'явилась, заперечень на позов не
надала, ніяких клопотань та заяв від
неї до суду не надходило.
Представник Дитячого будинку для дітей
дошкільного і шкільного віку -
Ніколаєнко І.В., діюча на підставі
довіреності, вважає, що позов підлягає
задоволенню, оскільки відповідач
взагалі не цікавиться долею дочки,
жодного разу її не відвідала , байдужа
Прокурор висловив думку щодо
обґрунтованості позовних вимог, вважає
позов таким, що підлягає задоволенню.
Оскільки відповідач, яка була
належним чином сповіщеною про час та
місце розгляду справи , двічі не
з'явилась в судове засідання та не
надала заяви про розгляд справи у її
відсутності, за згоди представника
позивача суд розглядає справу в
порядку заочного провадження, на
підставі наявних доказів , з ухваленням
Заслухавши представника позивача,
враховуючи позицію представника
третьої особи та прокурора, вислухавши
думку малолітньої ОСОБА_1, допитавши
свідків, дослідивши обставини по
справі та перевіривши їх доказами ,
надавши доказам правової оцінки, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач є
матір'ю малолітньої ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
Свідоцтвом про народження. (а.с.5).
З Витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про
народження убачається, що відомості
про батька дитини в актовий запис
внесені у відповідності до ч.1 ст. 135
Сімейного кодексу України. (а.с. 7).
Письмовими доказами по справі
підтверджується , що 08.01.2013р.
працівниками міліції , які прибули за
викликом ОСОБА_5, малолітня ОСОБА_1 , яка
за поясненнями вказаної особи була
залишеною в неї матір'ю - відповідачем
по справі 31.12.2012р., була доставлена у
дитячу лікарню, складений Акт про
покинуту дитину , з якого убачається ,
що малолітня була 31.12.2012р. тимчасово
залишеною матір'ю у ОСОБА_5, але до
08.01.2013р. дитину не забрала. (а.с.9).
Повідомлення про залишення дитини без
батьківського піклування Дитячою
лікарнею направлено до Служби у
справах дітей , а 18.01.2013р. дитину
поміщено в Дитячий будинку для дітей
дошкільного і шкільного віку. (а.с.8,13,14).
Після отриманням повідомлення
позивачем вживались заходи щодо
повернення дитини матері, але 10.01.2013р.
остання подала в Службу по справам
дітей письмову заяву, в якій зазначила,
що за причини незадовільного
матеріального становища, відсутності
допомоги з боку фактичного батька
дитини вона просить залишити дочку в
Дитячому будинку , зобов'язалась за
закінченням строку перебування дочки в
установі забрати її та належним чином
виконувати батьківські обов'язки.
Згідно з Актами та повідомленнями,
складеними працівниками Дитячого
будинку, за весь час перебування
малолітньої в установі - з 18.01.2013р. мати
жодного разу її не відвідала, до
керівництва та педагогів не
зверталась. (а.с.13,14).
20.11.2013р. Органом опіки та піклування
Керченської міської ради ухвалено
висновок про доцільність позбавлення
відповідача батьківських прав за
причини її ухилення від виконання
батьківських обов'язків. (а.с.4).
Виходячи з підстав та предмету позову,
правової оцінки обставинам,
встановленим по справі, суд надає ,
керуючись відповідними нормами
Конституції України, міжнародних
договорів, ратифікованих Верховною
Радою України, Сімейного кодексу
України (далі - СК України), Законів
України «Про охорону дитинства» , «Про
забезпечення організаційно-правових
умов соціального захисту дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування», з урахуванням роз'яснень
Верховного Суду України, наданих в
Постанові Пленуму від 30.03.2007р. № 3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення
Згідно з ст. 150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я , її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття дитиною
повної загальної середньої освіти,
готувати її до самостійного життя.
Вичерпаний перелік підстав для
позбавлення батьківських прав
визначений ст. 164 СК України, п.2 ч.1 ст. 164
вказаного кодексу , на який посилається
позивач, визначає, що мати , батько
можуть бути позбавлені батьківський
прав , якщо вони (він) ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
Позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, тощо), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, на що вказує Верховного
Суду України в Постанові Пленуму від
30.03.2007р. № 3.
Згідно з ст. 3 Конвенції про права
дитини, ратифікованої Постановою
Верховної Ради України 27.02.1991р., в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини. Стаття 8
Конвенції встановлює обов'язок
держав-учасниць поважати право дитини
на збереження індивідуальності,
включаючи громадянство, ім'я та
сімейні зв'язки, не допускаючи
протизаконного втручання, а статтею 9
визначено, що держави-учасниці
забезпечують те, щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч їх
бажанню, за винятком випадків, коли
компетентні органи згідно з судовим
рішенням визначають, що таке
розлучення необхідне в якнайкращих
інтересах дитини.

За ст. 14 Закону України «Про охорону
дитинства» діти та батьки не повинні
розлучатися всупереч їх волі, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в інтересах
дитини і цього вимагає рішення суду, що
набрало законної сили.

З сукупності письмових доказів по
справі убачається, що 31.12.2012р.
відповідач залишила свою малолітню
дитину у ОСОБА_5 , з цього часу дитина
проживає окремо від матері, перебувала
в дитячій лікарні , а з 18.01.2013р.
знаходиться в Дитячому будинку, мати
спроб повернути дитину не здійснювала,
в дитячій установі її не відвідує,
долею дочки не цікавиться, матеріально
дитину не утримує .

Своєю заявою , поданою в службу у
справах дітей, відповідач фактично
визнала факт залишення дитини та
невиконання своїх батьківських
обов'язків , зазначила свій обов'язок
забрати дитину , але жодної дії в цьому
напрямку не здійснила, до часу
ухвалення судового рішення дитина
продовжує перебувати у Дитячому
будинку , заяви про повернення дитини
відповідач не подавала.

Свідок ОСОБА_6, яка займає посаду
вихователя в Дитячому будинку ,
показала, що мати дитини жодного разу
не дзвонила та не приходила в дитячу
установу, всі спроби знайти її за
допомогою телефонного зв'язку до
позитивних наслідків не приводили.
Дитина в Дитячому будинку відчуває
себе комфортно, добре себе поводить та
відповідально ставиться до навчання.
Дитина уникає розмов про матір , вважає,
що мати її не любить та покинула, іноді
висловлює сумування за бабусею.

Свідок ОСОБА_7 показав, що він вважає
себе батьком дитини , зараз готує позов
до суду про визнання батьківства. З 2006
р. після народження дочки ОСОБА_1 він
став проживати спільно з відповідачкою
та дочкою, але через п'ять років
відповідач вигнала його , неодноразово
вимагала забрати дитину , оскільки її
дратувала схожість дочки на батька ,
висловлювала бажання проживати без
сім'ї та без проблем , пов'язаних з
виховання дочки, спілкування з ним
відповідач уникає. Свідок та його матір
- ОСОБА_5 регулярно забирають до себе
малолітню, він відвідує дочку у
дитячому будинку та планує після
оформлення своїх батьківських прав
забрати дочку до себе.

Малолітня ОСОБА_1 в судовому засіданні
пояснила, що вона відчуває , що мати її
не любить , вона не бажає повертатись до
матері, а хоче жити з бабусею та
батьком. Мати востаннє бачила під час
перебування у дитячій лікарні , в
дитячий будинок вона не приходила, з
днем народження її не вітала,
подарунків не приносила.

В сукупності з іншими доказами по
справі суд оцінює й докази ,
характеризуючи особу відповідача,
оскільки це має значення для вирішення
питання про її вплив на дитину у разі
повернення до матері.

Відповідач веде відсторонений спосіб
життя, працівників міліції та служби у
справах дітей до квартири не впускає,
не має постійної роботи та стабільного
заробітку , за місцем проживання
характеризується посередньо. (а.с.12,53).

Оцінивши докази по справі у їх
сукупності , суд доходить висновку, що
в даному випадку є наявними всі
підстави для застосування стосовно
відповідача крайнього заходу впливу,
оскільки вона тривалий час проявляє
байдужість до життя, здоров'я, розвитку
та долі дочки , нею взагалі не
піклується, тобто злісно ухиляється
від виконання батьківських обов'язків .

При таких обставинах, приймаючи до
уваги думку самої малолітньої , суд
вважає, що повернення дитини до матері
може негативно вплинути на життя
дитини, її здоров'я та розвиток, у
зв'язку з чим, керуючись виключно
інтересами дитини, суд вважає за
необхідне позбавити відповідача
батьківських прав, що дозволить
визначити юридичний статус дитини,
забезпечити її утримання за рахунок на
держави.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення
аліментів, суд виходить з наступного.

Згідно з ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Відповідно
до ст.166 СК України особа, позбавлена
батьківських прав, не звільняється від
обов'язку щодо утримання дитини. У
відповідності до ч. 3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються в тому
числі у частці від доходу її матері,
батька .

Враховуючи вищезазначене, суд вважає,
що позовні вимоги про стягнення
аліментів підлягають задоволенню ,
погоджується з щомісячним розміром
аліментів, заявленим позивачем, та
вважає правильним стягнути аліменти на
користь Дитячого будинку для дітей
дошкільного і шкільного віку, в якому
на теперішній час перебуває дитина.

Оскільки позивач звільнений від сплати
судових витрат , їх відповідності до ст.
88 ЦПК України належить стягнути з
відповідача на користь держави у
розмірі , передбаченому Законом
України «Про судовий збір» : по 243,60 грн.
за вимогу про позбавлення батьківських
прав та про стягнення аліментів.

На підставі викладеного , керуючись ст.
ст. 4,10,11,60,61,88,212-215, 224-226 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В :

Позов Служби у справах дітей
управління у справах дітей, сім'ї,
молоді та спорту Керченської міської
ради в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_1, до ОСОБА_2, третя особа - Дитячій
будинок для дітей дошкільного і
шкільного віку, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів, задовольнити в повному
обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженку м. Керчі , батьківських прав
відносно дочки - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, реєстраційний номер
облікової картки платника податків -
НОМЕР_1, на користь Дитячого будинку
для дітей дошкільного і шкільного віку
аліменти на утримання неповнолітньої
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, у
розмірі 1/4 частки всіх видів доходу,
але не менш ніж 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
починаючи з 03 січня 2014 р. до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судові витрати у розмірі 487,20 грн. (
чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою вiдповiдача, поданою протягом
десяти днiв з дня отримання його копiї. У
разi залишення заяви про перегляд
заочного рiшення без задоволення,
заочне рiшення може бути оскаржене
вiдповiдачем в апеляцiйному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду АР Крим через
Керченський міський суд АР Крим шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення .
Особи, які брали участь в справі , але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя -