28.11.2014 Єдиний унікальний номер 205/173/13- ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Тауса М.М.

при секретарі Попович Х.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про встановлення днів побачень з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, яким, уточнивши позовні вимоги, просить усунути перешкоди у вихованні та спілкуванні з його сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити спосіб участі у вихованні і спілкуванні ОСОБА_1 з його малолітнім сином ОСОБА_3, який проживає зі свою матір'ю ОСОБА_2 - шляхом систематичних побачень з дитиною у першу та третю п'ятницю кожного місяця з 15-00 до 18-00 годин, поза місцем проживання дитини, без присутності матері, зобов'язавши ОСОБА_2 та будь-яких інших осіб не чинити перешкод такому спілкуванню у вказаний час.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у період з 03.10.1999 року по 13.12.2001 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від зазначеного шлюби вони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Від моменту фактичного припинення шлюбних відносин у листопаді 2000 року і до теперішнього часу ОСОБА_3 мешкає разом з ОСОБА_2, яка в свою чергу свідомо, систематично і цілеспрямовано перешкоджає ОСОБА_1 у спілкуванні з ОСОБА_3, яке виявлялось у тому, що в жовтні 2000 року ОСОБА_2 було подано позовну заяву про стягнення аліментів з ОСОБА_1 та рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було присуджено стягувати з останнього аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно та яке ОСОБА_1 виконував в повному обсязі. Надалі, у листопаді 2000 року ОСОБА_2 переїхала проживати до власної квартири за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3, що фактично призвело до розпаду сім'ї та втрати зв'язку ОСОБА_1 зі своїм сином ОСОБА_3 У грудні 2001 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Надалі ОСОБА_2 у 2002 році без повідомлення ОСОБА_1 змінила свою домашню адресу та примусово ізолювала сина ОСОБА_3 від спілкування з ОСОБА_1, тобто з вересня 2002 року до серпня 2012 року ОСОБА_1 не було відоме фактичне місце проживання свого сина ОСОБА_3 У липні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до служби у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради із заявою про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, яку 14.11.2012 року було задоволено, а ОСОБА_1 було відмовлено у визначенні днів побачення з сином ОСОБА_3 Надалі, у листопаді 2012 року ОСОБА_2 подала до суду позовну заяву про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, у якій зокрема зазначила, що згідно довідки-розрахунку Ленінського ДВС станом на 01.09.2012 року у останнього утворилась заборгованість по аліментам в розмірі 29564,80 гривень. Таким чином своїми діями ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні ним своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого сина ОСОБА_3

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, направив на адресу суду заяву з проханням розглядати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про встановлення днів побачень з дитиною без його участі, підтримуючи уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив суд прийняти рішення по справі відповідно до чинного законодавства з урахуванням інтересів дітини.

Суд, вивчивши матеріали та перевіривши письмові докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Матеріалами справи встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину - ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що у Книзі реєстрації народжень Ленінського відділу ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області зроблено актовий запис № 437 від 07 червня 2000 року (а.с.5).

Встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2001 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.10).

Відповідно до характеристики з місця проживання ОСОБА_1, за адресою АДРЕСА_2, останній за місцем проживання характеризується виключно з позитивного боку, проявляє себе як доброзичливий батько та голова родини, всіляко підтримує своїх пристарілих батьків, які потребують постійної матеріальної та фізичної допомоги, приймає активну участь у суспільному житті вулиці, за характером спокійний, врівноважений, розсудливий. За час мешкання за зазначеною адресою ОСОБА_1 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався. (а.с.58).

Встановлено, що висновком від 23.11.2012 року за № 1/14-720 орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.63).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав останнього було відмовлено (а.с.97-102).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2014 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2013 року було залишено без змін (а.с.103-106).

Рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 17 жовтня 2014 року № 469 ОСОБА_1 встановлені дні побачень з його неповнолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у першу та третю п'ятницю кожного місяця з 14.00 п'ятниці до 18.00 неділі місяця та зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні з неповнолітнім ОСОБА_3 (а.с.123).

Відповідно до ст. 4 Конвенції про контакт з дітьми, від 15.05.2003 року, ратифікованої Україною 20.09.2006 року, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

В силу ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 157 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Положеннями ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 159 СК України суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

При вирішенні питання щодо визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні його неповнолітнього сина ОСОБА_3 суд враховує рішення Виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 17 жовтня 2014 року № 469, а також позовні вимоги позивача щодо визначення способу участі у вихованні і спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_3, який проживає зі свою матір'ю ОСОБА_2 - шляхом систематичних побачень з дитиною у першу та третю п'ятницю кожного місяця з 15-00 до 18-00 годин, поза місцем проживання дитини, без присутності матері, зобов'язавши ОСОБА_2 та будь-яких інших осіб не чинити перешкод такому спілкуванню у вказаний час та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 має право і виявляє бажання приймати участь у вихованні свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, спілкуватися з ним, його право може бути реалізовано зустрічами з дитиною. В матеріалах цивільної справи не містяться доказів можливого негативного впливу ОСОБА_1 на дитину, отже, суд вважає, що батько буде позитивно впливати на виховання сина, враховувати його інтереси, стан здоров'я та інші об'єктивні фактори, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість встановити ОСОБА_1 дні побачення з дитиною у першу та третю п'ятницю кожного місяця з 15-00 до 18-00 годин, поза місцем проживання дитини, без присутності матері, зобов'язавши ОСОБА_2 не чинити перешкод такому спілкуванню у вказаний час.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 141, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 10, 11, 88, 209, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про встановлення днів побачень з дитиною - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 дні побачення знеповнолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у першу та третю п'ятницю кожного місяця з 15-00 до 18-00 годин, поза місцем проживання дитини, без присутності матері - ОСОБА_2, зобов'язавши ОСОБА_2 не чинити перешкод такому спілкуванню у вказаний час.

Судові витрати віднести на рахунок сторін.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.М. Таус