Справа № 165/1683/14-ц
Провадження № 2/165/437/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

при секретарі Навроцькій М.Р.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання, суд,

встановив:

11 липня 2014 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання.

Вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору довічного утримання вона передала у власність відповідача належні їй на праві приватної власності 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Липинського, буд.21, м. Нововолинськ Волинської області, а ОСОБА_3 взяла на себе зобовязання доглядати та утримувати її, зокрема, забезпечувати житлом, шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у відчуженій частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, забезпечувати щоденним триразовим калорійним харчуванням, вартість якого повинна становити 150 грн. на місяць, надавати побутові послуги, вартістю 35 грн на місяць, а також забезпечувати медичним доглядом та ліками на підставі рецептів, виданих лікарями на середню суму 200 грн. на місяць, сплачувати комунальні платежі, а також надавати щомісячне матеріальне забезпечення у розмірі 200 грн. Однак відповідач не виконує взяті на себе зобовязання, не надає їй необхідної допомоги в побуті, не забезпечує доглядом, якого вона потребує. З огляду на неналежне виконання відповідачкою умов договору довічного утримання, просить його розірвати в судовому порядку та визнати за нею право власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Липинського, буд.21, м. Нововолинськ Волинської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з підстав наведених у ньому, просив його задоволити. Вказав що половину будинку за адресою: вул. Липинського, буд.21, м. Нововолинськ Волинської області його батько заповів внуку Руслану, яку той подарував відповідачу, а на решту 1/2 частину будинку між його матірю позивачем ОСОБА_4 та дочкою - відповідачем ОСОБА_2 був укладений спірний договір. Відповідач в декількох банках взяла кредити, які на даний час сплачує він, а ОСОБА_4, будучи особою похилого віку боїться, що банки звернуть стягнення на вищевказане житло. Крім того, відповідач не виконує зобовязань за договором довічного утримання, не готує їжу позивачу, ніколи не прала та не прасувала їй одяг. Жодного разу ОСОБА_2 не забезпечила позивача таблетками та не виконувала умов договору по сплаті коштів ОСОБА_6 на її матеріальне утримання, та не сплачує комунальних послуг.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, вказала, що умови договору довічного утримання вона виконує, готує їжу як позивачу так і власній сімї, частково забезпечує ОСОБА_4 ліками. Підтвердила, що представник позивача сплачує за неї борги по кредитам, які вона взяла на суму 60000 грн. і з яких 6 000 грн. ще несплачені. Визнала, що не сплачує комунальних послуг та не надає позивачу щомісячно 200 грн. матеріального забезпечення, що передбачено спірним договором, оскільки сама знаходиться у скрутному матеріальному положенні.

В судовому засіданні третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 підтвердив, що відповідач має зобовязання перед банками і позивач, із-за фінансах труднощів ОСОБА_2, останні пів року, за власні кошти сплачувала комунальні платежі.

Заслухавши представника позивача, відповідача, третю особу, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.744 ЦПК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірвано за рішенням суду : на вимогу відчужувача або третьої сторони, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача.

У разі розірвання договору довічного утримання, згідно ч.1 ст.756 ЦК (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача не підлягають поверненню.

Як вбачається з копії договору довічного утримання (а.с.5-7) укладеного 09 грудня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 посвідченого нотаріально відчужувач-позивач передала у власність набувачу-відповідачу належну їй на праві власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: Липинського, буд.21, м. Нововолинськ Волинської області, а набувач зобовязувався забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно на умовах цього договору.

Копією технічного паспорта та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8-12) підтверджується набуття відповідачем права власності на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку на підставі договору довічного утримання від 09 грудня 2009 року.

Згідно п.4.2 вищевказаного договору обумовлено, що договір може бути розірвано за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін - судовому порядку, згідно ст.651 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні відповідач визнала, що неналежним чином виконує свої обовязки за спірним договором, а саме не сплачує комунальні послуги та не надає щомісячно позивачу матеріальне забезпечення у розмірі 200 грн., тому дані обставини доказуванню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Незважаючи на ці вимоги ЦПК України відповідач ОСОБА_2 не надала до суду жодних доказів, які б підтверджували безпідставність вимог позивача ОСОБА_4 щодо розірвання договору довічного утримання та застосування наслідків розірвання цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 є підставними і підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 496,24 грн. судового збору, що були сплачені позивачем при подачі позову до суду і підтверджуються документально (а.с.1).

Керуючись ст.10, ст.11, ст.60, ст.61, ст.88, ст.213, ст.214, ст.215, ст.218 ЦПК України, на підставі ст.16, ст.203, ст.216, ст.744, ст.755, ст.756 ЦК України, договору довічного утримання від 09 грудня 2009 року суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати недійним договір довічного утримання укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Нововолинського нотаріального округу ОСОБА_7 09 грудня 2009 року.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Липинського, буд.21, м. Нововолинськ Волинської області.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 496 (чотириста девяносто шість) грн. 24 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В.Василюк