Справа № 136/2639/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"23" січня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінська С. І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста
Липовець цивільну справу за первісним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення частки майна, що
знаходиться у спільній сумісній
власності, та визнання права власності
на 1/2 частку квартири в порядку
спадкування за законом, -

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визначення частки майна, що
знаходиться у спільній сумісній
власності, -

В
С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до
Липовецького районного суду
Вінницької області з первісним позовом
до ОСОБА_2 про визначення частки майна,
що знаходиться у спільній сумісній
власності, та визнання права власності
на 1/2 частку квартири в порядку
спадкування за законом. Свої
позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона
є однією із чотирьох співвласників
АДРЕСА_1, згідно Свідоцтва про право
власності на житло,виданого 01.02.1996 року
, виданого керівником органу
приватизації - ВАТ «АТЕКО» Турбівський
машинобудівний завод Липовецького
району Вінницької області. Іншими
співвласниками квартири являється
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Всі разом
проживали у вказаній квартирі.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, а
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її син - ОСОБА_3
(чоловік позивачки), який фактично
прийняв спадщину після смерті своєї
матері, але не оформив своїх спадкових
прав. А після смерті чоловіка позивачка
також прийняла його спадщину,
оскільки постійно проживала з ним на
час відкриття спадщини. Заповітів
жоден із померлих не залишав.

АДРЕСА_1 приватизована та належить
чотирьом особам. В правовстановлюючому
документі частки кожного із
співвласників вказані не були, тому
квартира є спільною сумісною
власністю чотирьох осіб і частки
кожної з них завідомо не визначені. У
даному об'єкті власності наявний факт
відсутності існування ідеальних
часток кожного із співвласників, які б
давали можливість виявити обсяг їх
прав за наявності бажання одержати
конкретну частину у спільному майні та
розпоряджатися нею. Здійснити поділ
нерухомого майна (квартири) за
домовленістю між його співвласниками
неможливо, оскільки двоє із
співвласників померли, а за їх життя
договір про поділ майна, що є у спільній
сумісній власності, укладеним не був.
Так як у разі поділу майна частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними й інше не
встановлено домовленістю між ними та
законом, просить суд визначити, що їй
та померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належать
частки квартири у розмірі по 1/4 кожному.
А також просить визнати за нею право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, на його ?
частку та ? частку покійної ОСОБА_4,
оскільки прийнявши спадщину після
смерті своєї матері - ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3, чоловік не оформив своїх
спадкових прав

Нотаріус відмовив у оформленні
спадщини, оскільки не визначені частки
квартири, які належать померлим.

Відповідач за первісним позовом,
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2
звернулась до Липовецького районного
суду з зустрічним позовом, у якому
просить суд ухвалити рішення, яким
визначити, що їй, як співвласнику
квартири АДРЕСА_1 , належить 1/4 частка
квартири та припинити право спільної
сумісної власності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
за зустрічним позовом посилається на
ті обставини, що АДРЕСА_1 ,
приватизована та належить її мамі -
ОСОБА_1, її покійним батькові- ОСОБА_3 та
бабусі ОСОБА_4 та їй на підставі
Свідоцтва про право власності на житло,
датованого 01.02.1996 року , виданого
керівником органу приватизації - ВАТ
«АТЕКО» Турбівський машинобудівний
завод Липовецького району Вінницької
області. У свідоцтві частки кожного із
співвласників вказані не були, тобто
квартира є спільною сумісною
власністю чотирьох осіб, частки кожної
з них не визначені. Здійснити поділ
нерухомого майна (квартири) за
домовленістю між співвласниками
неможливо, оскільки двоє із
співвласників ( батько та бабуся) -
померли, а за їх життя договір про поділ
майна, що є у спільній сумісній
власності, укладеним не був.
Враховуючи, що у разі поділу майна
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними й інше не
встановлено домовленістю між ними та
законом, просить суд визначити, що їй
належить 1/4 частка вказаної квартири та
припинити право спільної сумісної
власності.

В судове засідання позивач за
первісним позовом, відповідачка за
зустрічним позовом ОСОБА_1- не
з»явилась, надала суду заяву, в якій
первісний позов підтримала з підстав,
зазначених у позовній заяві,
зустрічний позов визнала та не
заперечувала проти його задоволення,
просила суд розгляд справи проводити в
її відсутності.

Відповідач за первісним позовом та
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в
судове засідання також не з'явилась,
проте надала суду заяву, в якій позовні
вимоги за первісним позовом визнала,
зустрічний позов - підтримала з підстав
зазначених у ньому. Не заперечує
проти задоволення первісного позову,
просить суд зустрічний позов
задовольнити також, а розгляд справи
проводити в її відсутності.

Враховуючи те, що сторони скористались
своїм правом, врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК
України, заявляти клопотання про
розгляд справи у їх відсутності, суд не
вбачає підстав для відкладення
розгляду справи та проводить його в
даному судовому засіданні на підставі
доказів наявних у справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, давши оцінку зібраним у справі
доказам, суд приходить до наступних
висновків.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Частина 3 статті 10 ЦПК України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

У відповідності до Свідоцтва про право
власності на житло, виданого 01.02.1996 року
керівником органу приватизації - ВАТ
«АТЕКО» Турбівський машинобудівний
завод Липовецького району Вінницької
області, зареєстрованого Вінницьким
обласним об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 17.03.1997 року за №82/329,
співвласниками квартири АДРЕСА_1,
являється ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. У свідоцтві про право власності
на житло частки кожного із
співвласників не вказані ( а.с.12,13) .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4( свідоцтво
про смерть - а.с.9), а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер
її син - ОСОБА_3 ( свідоцтво про смерть -
а.с.8) .Після їх смерті відкрилася
спадщина. За життя померлими заповіт
не складався.. Постановою приватного
нотаріуса Липовецького районного
нотаріального округу від 14.09.2013 року
ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом ,
оскільки не визначені частки квартири,
які належать померлим (а.с.14).

Правовідносини, що є предметом даного
спору регулюються Главою 26 „Право
спільної власності" Книги третьої та
Книгою шостою „Спадкове право"
Цивільного кодексу України (2004 року) , а
також ст.ст.524, 525,526,527, 529,548, 549 ЦК України
1964 року

На підставі ч. 1 ст. 369 ЦК України,
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
прав власності є спільною сумісною
власністю. Співвласники майна, що є у
спільній сумісній власності, володіють
і користуються ним спільно, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
(ч.1 ст. 369 ЦК України).

В силу ст.. 372 ЦК України, майно, що є у
спільній сумісній власності, може бути
поділене між співвласниками за
домовленістю між ними (ч.1).У разі поділу
майні, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом (абз. 1 ч.2). Договір про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
сумісній власності, укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню (ч.4).

На підставі ч.3 ст. 372 ЦК України, у разі
поділу майна між співвласниками, право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Отже, як встановлено судом, квартира
під АДРЕСА_1, є спільною сумісною
власністю чотирьох осіб, частки
кожного з них не визначені. У даному
об'єкті власності наявний факт
відсутності існування ідеальних
часток кожного із співвласників, які б
давали можливість виявити обсяг їх
прав за наявності бажання одержати
конкретну частину у спільному майні та
розпоряджатися нею. Здійснити поділ
нерухомого майна (квартири) за
домовленістю між його співвласниками
неможливо, оскільки двоє із
співвласників померли, а за їх життя
договір про поділ майна, що є у спільній
сумісній власності, укладеним не був.

Так як у разі поділу майна частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, суд
вважає, що кожному із власників:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
належить по 1/4 частині АДРЕСА_1 , а право
спільної сумісної власності слід
припинити.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 (
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, а
.с.9).

Згідно зі ст..524 ЦК України (1964 року),
який діяв на час відкриття спадщини,
спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

З матеріалів спадкової справи
стало відомо, що ОСОБА_4 заповіту не
залишала ( а.с 61), а отже, в такому
випадку настає спадкування за законом.

У відповідності до ст.. 529 ЦК
України (1964 р) діти спадкодавця - є
спадкоємцями за законом першої черги.

Згідно із свідоцтвом про
народження ОСОБА_3 ( а.с.10) , він є сином
покійної, так як запис у вказаному
документі свідчить, що його матір»ю
була ОСОБА_4.

Відповідно до діючого на час відкриття
спадщини законодавства ( п.1 ч.1 ст. 549 ЦК
України, 1964 року), ОСОБА_3 прийняв
спадщину після смерті матері фактично,
оскільки проживав разом із
спадкодавцем у спадковому будинку на
час його смерті та продовжував
проживати там і після його смерті, що
підтверджено довідками виконкому
Турбівської селищної ради
Липовецького району Вінницької
області №1553 від 22.07.2013 року та №447 від
19.02.2013 року. а.с. 28, 55).

Інших спадкоємців, які б прийняли
спадщину після смерті ОСОБА_4 немає,
про що свідчить відсутність заведеної
спадкової справи після її смерті (
а.с.62), а також заява в органи
нотаріату дочки покійної - ОСОБА_6,
датована 02.08.2013 року, відповідно до якої
вона спадщину після смерті матері не
приймала і на неї не претендує ( а.с.58).

ОСОБА_3 , прийнявши спадщину після
смерті матері в установленому законом
порядку , не оформив свої спадкові
права та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ( свідоцтво
про смерть, а.с 8)

В силу ст. 1223 ЦК України ( 2004 року, який
діяв на час смерті спадкодавця ОСОБА_3),
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини,
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 ЦК України.

Судом установлено, що покійний
ОСОБА_3 заповіту також не залишав (
а.с40). Отже, в такому випадку настає
спадкування за законом.

Згідно із ст. 1261 ЦК України ОСОБА_1, як
дружина покійного, що підтверджено їх
свідоцтвом про укладення шлюбу ( а.с.10)
є спадкоємцем за законом першої
черги після смерті чоловіка.

Прийняла спадщину ОСОБА_1 протягом
шести місяців з дня смерті спадкодавця,
у відповідності до ст. 1268 , 1269 ЦК
України , оскільки постійно проживала
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, а також шляхом подачі 20.02.2013
року заяви про прийняття спадщини до
приватного нотаріуса Липовецького
районного нотаріального округу за
місцем відкриття спадщини ( а.с.25)

Відповідно до матеріалів
спадкової справи №13/2013 до майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 (
а.с.24-63), дочка покійного - ОСОБА_2
відмовилась від своєї частки у
спадщині за законом , про що надала
приватному нотаріусу відповідну заяву
20.02.2013 року ( а.с. 26).

До складу спадкового майна, що
залишилось після смерті ОСОБА_3
входить 1/4 частина АДРЕСА_1 , загальною
площею 48,2 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м,
яка належала спадкодавцю на підставі
Свідоцтва про право власності на житло,
виданого 01.02.1996 року ВАТ «АТЕКО»
Турбівський машинобудівний завод
Липовецького району Вінницької
області, зареєстрованого Вінницьким
обласним об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 17.03.1997 року за №82/329, а
також ? частина вказаної квартири, яка
належала його матері - ОСОБА_4 на
підставі цього ж Свідоцтва про право
власності на житло, спадкоємцем якої
був ОСОБА_3 ,який прийняв спадщину
після смерті своєї матері - ОСОБА_4, але
не оформив своїх спадкових прав, що
разом складає 1/2 частину ( 1/4 +1/4)
АДРЕСА_1

Зі змісту ст.60 ЦПК України, слідує, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст.61 ЦПК
України.

З огляду на вищевикладене та у
контексті наведених правових норм
регулювання предмета спору, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_1 доведено обставини
викладені нею у позовній заяві, а тому
за нею слід визнати право власності
в порядку спадкування за законом на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 після смерті
чоловіка ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Крім того, визначити, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, які є співвласниками квартири
АДРЕСА_1 , що перебуває у їх спільній
сумісній власності належать по 1/4
частці цієї квартири кожній

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, суд, за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи, що визнання сторонами
позовних вимог не суперечить
закону , не порушує права,
свободи та інтереси третіх осіб,
суд приймає визнання
відповідачем за первісним позовом та
відповідачем за зустрічним позовом
позовних вимог та ухвалює рішення
про їх задоволення.

На підставі ст.ст. 25, 346, 369, 272, 1217, 1218
- 1223, 1226, 1233, 1234, 1235, 1241, 1268 -1270, 1299
ЦК України (2004 року) , ст.ст.524, 525,526,527,
529,548, 549 ЦК України 1964 року,
керуючись ст. ст. 10, 60, ч.2 158, ч.4 174, 208-209,
212 - 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позови задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 , яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , які згідно
Свідоцтва про право власності на житло,
виданого 01.02.1996 року ВАТ «АТЕКО»
Турбівський машинобудівний завод
Липовецького району Вінницької
області, зареєстрованого Вінницьким
обласним об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 17.03.1997 року за №82/329 - є
співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що
перебуває у їх спільній сумісній
власності , належать частки цієї
квартири у розмірі по1/4 кожному .

Припинити право спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті чоловіка
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 на 1/2
частку АДРЕСА_1 , загальною площею 48,2
кв.м., житловою площею 30,1 кв.м, ? частка
якої належала йому на підставі
Свідоцтва про право власності на житло,
виданого 01.02.1996 року ВАТ «АТЕКО»
Турбівський машинобудівний завод
Липовецького району Вінницької
області, зареєстрованого Вінницьким
обласним об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 17.03.1997 року за №82/329 , а
інша ? частка квартири належала ОСОБА_4
, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкоємцем
якої був її син ОСОБА_3 ,який прийняв
спадщину після смерті своєї матері -
ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових
прав.

На підставі ст.1299 Цивільного кодексу
України, право власності на зазначене
нерухоме майно підлягає державній
реєстрації.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку протягом десяти
днів. Після закінчення цього строку,
рішення набирає законної сили, якщо не
надійде апеляційної скарги на рішення
суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська