АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/103/14
І інстанції Стамбула М.І.
Доповідач: Стародубець М.П.
2014 року лютого місяця « 20» дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:
Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П., Ігнатенко
П.Я.при секретарі:Калюжному О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Західінкомбанк» на рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 19 червня 2013 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору: ОСОБА_8, про звернення
стягнення на предмет застави,
В серпні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Західінкомбанк»
звернулося до суду з вказаним вище
позовом, зазначаючи, що 03 серпня 2007 року
між банком та ОСОБА_8 був укладений
кредитний договір та додаткова угода
до нього, за умовами яких останній
отримав кредит в розмірі 100 000 доларів
США під 14% річних терміном до 03 серпня
19 грудня 2007 року сторони уклали ще одну
додаткову угоду до кредитного
договору, відповідально до умов якої
розмір кредиту було збільшено до 180 000
доларів США, а строк користування
кредитними коштами продовжено до 31
В забезпечення виконання
позичальником прийнятих на себе
зобов'язань 03 серпня 2007 року між банком
та ОСОБА_5 був укладений договір
застави, предметом якого є належні
останньому вантажний сідловий тягач
RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1,
та напівпричіп самоскид марки ПП,
реєстраційний номер НОМЕР_2.
Крім того, 19 грудня 2007 року вказані
сторони уклали ще один договір застави,
предметом якого є вантажний сідловий
тягач RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер
НОМЕР_3, який належить на праві
приватної власності ОСОБА_5
Оскільки позичальник належним чином
прийняті на себе за кредитним
договором зобов'язання не виконував, у
нього станом на 26 травня 2011 року
виникла заборгованість перед банком в
розмірі 2 172 249, 46 грн., яка рішенням суду
була стягнута з нього на користь
кредитодавця у повному обсязі.
В ході розгляду судом справи позивачу
стало відомо, що ОСОБА_5 без згоди банка,
як заставодержателя, здійснив
відчуження предмета застави, внаслідок
чого право власності на вантажний
сідловий тягач RENAULT PREMIUM, реєстраційний
номер НОМЕР_1 перейшло до ОСОБА_6, а
власником напівпричепу самоскиду
марки ПП, реєстраційний номер НОМЕР_2,
Посилаючись на вище викладене, позивач
просив суд, з урахуванням уточнень до
позовних вимог, в рахунок погашення
кредитної заборгованості ОСОБА_8 в
розмірі 2 172 249, 46 грн. звернути стягнення
на рухоме майно, яке було передано в
заставу банку згідно договорів від 03
серпня та 19 грудня 2007 року.
Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 19 червня 2013 року, з
урахуванням ухвали про виправлення
описок від 12 листопада 2013 року в
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_8 за кредитним договором №0308-Д1-07
від 03 серпня 2007 року в розмірі 2 172 249,46
грн., звернуто стягнення на предмет
застави - транспортні засоби:

1) вантажний сідловий тягач - марки RENAULT,
модель - PREMIUM, 1999 року випуску, об'єм
двигуна - 11100куб.см, шасі (кузов, рама)
НОМЕР_5, колір - білий, повна маса - 19450кг,
тип ТЗ - вантажний сідловий тягач, який
належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_6, виданого Херсонським МРЕВ ДАІ
ГУ УМВС України 09 лютого 2007 року та
знятий з обліку 29 липня 2009 року;

2) самоскид напівпричіп марки ПП, модель
HLS20078, реєстраційний номер НОМЕР_4, 1994
року випуску, шасі (кузов, рама) - НОМЕР_7,
колір - сірий, тип ТЗ - самоскид
напівпричіп, який належить ОСОБА_7;

шляхом продажу вказаних транспортних
засобів на прилюдних торгах за ціною
визначеною на підставі оцінки
незалежним експертом на стадії та в
межах виконавчого провадження.

В частині позовних вимог до ОСОБА_6 -
відмовлено за необґрунтованістю.

Стягнуто зі ОСОБА_5, ОСОБА_7 на користь
ПАТ «Західінкомбанк» судові витрати у
розмірі 3219,00 грн.

В апеляційній скарзі публічне
акціонерне товариство
«Західінкомбанк», посилаючись на
невідповідність висновків суду в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_6 скасувати та ухвалити в
цій частині нове, яким задовольнити
позов банку до вказаної фізичної особи.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходило.

Заслухавши доповідача, і представника
банку, перевіривши правильність та
законність судового рішення в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 03 серпня 2007 року
між позивачем та ОСОБА_8 був укладений
кредитний договір №0308-Д1-07 з
послідуючими доповненнями до нього, за
яким останній отримав грошові кошти в
сумі, на умовах та на строк, визначені
цією угодою. Того ж дня з метою
забезпечення виконання умов даного
договору між банком та ОСОБА_5 був
укладений нотаріально посвідчений
договір застави автотранспортних
засобів, у тому числі вантажного
сідлового тягача марки RENAULT PREMIUM,
реєстраційний номер ВТ 5765, які за
правовстановлювальними документами
належали останньому на праві власності
/а.с. 10-12/.

Заставне майно зареєстровано в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна, відомості про реєстрацію
звернення стягнення на предмет
обтяження, який є спірним в цій справі,
відсутні.

Згідно даних управління
державтоінспекції УМВС України в
Херсонській області автомобіль RENAULT
PREMIUM, шасі НОМЕР_8, номерний знак ВТ 5765
знятий з обліку для реєстрації 16 червня
2011 року на підставі заяви власника
ОСОБА_5 і в цей же день зареєстрований
на ім'я ОСОБА_6 на підставі
довідки-рахунку від 13.08.2011 року серії
КІМ №847364 з видачею номерних знаків
НОМЕР_9 та свідоцтва про реєстрацію
серії НОМЕР_10 /а.с. 200, 314-321/.

У зв'язку з неналежним виконанням
кредитного договору станом на 26 травня
2011 року ОСОБА_8 мав заборгованість за
кредитним договором у розмірі 2 172 249,46
грн., яка за судовим рішенням
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 15 листопада 2011 року
стягнута з боржника, а вказаний вище
кредитний договір достроково
розірваний /а.с. 37-41/.

Згоди банку на відчуження заставленого
автомобіля іншій особі ОСОБА_5 не
отримував.

З встановлених судом наведених вище
обставин та фактів, які сторонами не
оспорюються, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
вірно відмовив у задоволенні заявлених
позовних вимог до ОСОБА_6

Разом з тим, в обґрунтування відмови у
позові слід зазначити, що за приписом
ст. 10 Закону України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень» від 18 листопада 2003 року №1255-IV
з послідуючими змінами та
доповненнями, не вбачається, що
наявність у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна є підставою
виникнення зобов'язань набувача щодо
договірних зобов'язань та обов'язків
бувшого власника цього майна перед
кредитором.

Норми чинного цивільного
законодавства, яке набрало законної
сили з 01 січня 2004 року, передбачають
підстави набуття права власності на
рухоме майно та підстави позбавлення
такого права (визнання угод недійсними,
витребування майна, тощо) серед яких
наявність обтяження у Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна не є
підставою для позбавлення права
власності особи, що набула це право у
встановленому законом порядку.

Так, ОСОБА_6 набула право власності на
автотранспортний засіб за укладеним з
попереднім власником 16 червня 2011 року
договором купівлі-продажу, сплативши
продавцю обумовлену сторонами грошову
суму, що підтверджується зазначеною
раніше довідкою-рахунком.

Доказів про те, що відчужувач майна
попередив покупця про те, що він не має
права без згоди заставодержателя
здійснювати його продаж і що воно
внесено до Державного реєстру обтяжень
рухомого майна матеріали справи не
містять, не встановлено цього і при
перегляді справи судом апеляційної
інстанції.

Обізнаність ОСОБА_6 в тому, що вона
набуває майно у суб'єкта, який не
наділений правом на його відчуження
без згоди банку, а й водночас
усвідомлення факту порушення прав
іншої особи позивачем не доведена та
судом не встановлена.

За відомостями управління
державтоінспекції УМВС України в
Херсонській області спірне майно
будь-яких обтяжень не мало, а тому слід
вважати, що договір купівлі-продажу
цього майна відбувся без порушень
встановленого порядку його реалізації.

З зазначених обставин вбачається, що
набувачу не було відомо про наявність
будь-яких обставин, які б свідчили про
можливе позбавлення її в подальшому
цього права власності.

Стаття 388 ЦК України передбачає
вичерпний перелік підстав з яких майно
може бути витребуване у
добросовісного набувача, серед яких
відсутня така підстава як наявність
зобов'язань перед кредитором,
боржником якого він не є.

Оскільки право власності ОСОБА_6 на
рухоме майно набуте у передбаченому
законом порядку на підставі
відплатного договору купівлі-продажу,
який не є предметом спору, звернення
стягнення на належне їй майно не
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що ст. 24 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» визначає способи
й порядок звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження,
частина третя якої чітко визначає, що
обтяжував, який ініціює звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження,
зобов'язаний до початку процедури
звернення стягнення зареєструвати в
Державному реєстрі відомості про
звернення стягнення на предмет
обтяження.

Вказаний припис закону, який за
редакцією цієї норми є обов'язком, а не
правом обтяжувача, статус якого має
позивач у справі, останнім не виконаний
і цей факт ним не спростований як в суді
першої, так і апеляційної інстанції, що
доводить правомірність й законність
однієї з підстав відмови місцевим
судом у задоволенні позовних вимог до
нового власника автотранспортного
засобу ОСОБА_6

За таких обставин суд дійшов
правильного висновку про відсутність
підстав задоволення вимог позивача до
вказаного відповідача.

Доводами скарги висновки суду не
спростовуються, у зв'язку з чим підстав
для її задоволення й скасування
рішення суду в оскарженій частині не
вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 19 червня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно після її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: