У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О.,
Євграфової Є.П.,Завгородньої І.М.,
Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,
визнання права власності на частину
сумісно придбаного майна та поділ
спільного майна подружжя за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного
суду Донецької області від 5 вересня 2013
року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з даним позовом, в обґрунтування
якого зазначила, що з 1 січня 2005 року
перебувала у фактичних шлюбних
відносинах з відповідачем, а з 28 лютого
2005 року вони почали проживати в
АДРЕСА_4.

9 вересня 2005 року за сумісні кошти
придбали квартиру АДРЕСА_1.

11 серпня 2007 року між ними зареєстровано
шлюб, від якого мають двох дітей -
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Враховуючи викладене, просила
встановити факт її проживання з
відповідачем однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з 28 лютого 2005 року по
11 серпня 2007 року, визнати спільною
сумісною власністю квартиру АДРЕСА_1,
визнавши право власності за кожним із
сторін по Ѕ частині зазначеної
квартири та поділити спільне майно
подружжя, виділивши кожному з подружжя
по Ѕ частині.

Рішенням Краматорського міського суду
Донецької області від 5 серпня
2013 року позовні вимоги задоволено
частково.

Встановлено факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з 28
лютого 2005 року по 11 серпня 2007 року
ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Визнано спільною сумісною власністю
ОСОБА_6 та ОСОБА_7
квартиру АДРЕСА_1, що придбали 9 вересня
2005 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 5 вересня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову у
задоволені позову.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення апеляційного суду
та залишити рішення суду першої
інстанції в силі, мотивуючи свою вимогу
порушенням апеляційним судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Статтею 60 СК України передбачено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ст. 74 СК України якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою або в будь-якому іншому шлюбі,
майно, набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними. На майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення главою 8 цього
Кодексу.

Для визначення осіб як таких, що
перебувають у фактичних шлюбних
відносинах та для вирішення майнового
спору на підставі ст. 74 СК України, суд
повинен встановити факт проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу в період, протягом
якого було придбано спірне майно.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції вважав доведеним факт
постійного проживання сторін однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з 28
лютого 2005 року по 11 серпня 2007 року, а
тому дійшов висновку про наявність
правових підстав для визнання квартири
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю
ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині поділу спільного майна
подружжя, суд першої інстанції виходив
з того, що спірна квартира на час
вирішення спору в суді належить іншій
особі, що унеможливлює її поділ.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
відмову у задоволенні позову,
апеляційний суд, дослідивши надані
докази, дійшов вірного висновку про
відсутність доказів, які б свідчили про
спільне сумісне проживання сторін з 28
лютого 2005 року і, які б спростовували
доводи відповідача про придбання
спірної квартири ним особисто, а також
взяв до уваги, що встановлення факту
проживання чоловіка та жінки однією
сім'єю без реєстрації шлюбу в даному
випадку не породжує юридичних
наслідків для позивачки.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги про порушення
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права не ґрунтуються на
матеріалах справи, зводяться до іншої
оцінки фактичних обставин справи, яка
відрізняється від зробленої судом
оцінки, і висновків суду не
спростовують. Оскаржуване судове
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального й матеріального права,
а тому передбачених ст. 338 ЦПК України
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 5 вересня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О.
Гвоздик

Судді:
Є.П.
Євграфова

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік