Справа № 101/5977/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Алуштинський міський
суд Автономної Республіки Крим в
складі:

головуючого судді: Гордєйчик Т.Ф.

при секретарі : Левченко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Алушті цивільну
справу за позовом Орендного
підприємства "Кримтеплокомуненерго" в
особі Алуштинської філії ОП
"Кримтеплокомуненерго" до ОСОБА_1 про
стягнення суми заборгованості за
використану теплову енергію , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Орендне підприємство
"Кримтеплокомуненерго" в особі його
Алуштинської філії звернувся до суду
із зазначеним позовом до відповідачки
ОСОБА_1 , у якому просив стягнути із
відповідачки заборгованість по сплаті
послуг за теплопостачання, яка станом
на 01.11.2013 року складає 1 426 гривень 95
копійок , мотивуючи тим, що остання,
являючись користувачем послуг з
теплопостачання, які надаються
позивачем, не сплачувала за ці послуги,
у зв'язку з чим утворилася
заборгованість у зазначеній сумі , яку
у добровільному порядку не погашає .

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги у
відповідності до наведеного та
просила їх задовольнити у повному
обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, посилаючись
на те, що вона із 2008 року зазначені
послуги від позивача не отримує,
оскільки відключилася від системи
теплопостачання, про що сповістила
останнього. Але позивач продовжував
нараховувати їй платежі, з якими вона
не погоджується ще з тих підстав, що ці
вимоги заявлені за межами строку
позовної давності , що передбачені
законом і яку вона просить застосувати
до виниклих правовідносин. За вказаних
підстав просила у задоволенні позову
відмовити.

Суд, заслухавши сторони та дослідивши
матеріали справи, прийшов до висновку,
що у задоволенні позову необхідно
відмовити з наступних підстав.

Так, згідно з вимогами статей 10 та 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позивачем вимог та
зазначених і доведених ним обставин.
Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

На підставі наданих суду доказів
встановлено, що між сторонами 01. 12. 2005
року був укладений договір щодо
надання послуг по теплопостачанню та
гарячому водо забезпеченню ( а.с. 44).

У відповідності до ст.714 ЦК України за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання. До договору
постачання енергетичних та інших
ресурсів через приєднану мережу
застосовуються загальні положення про
купівлю - продаж, положення про договір
поставки, якщо інше не встановлено
законом або не випливає із суті
відносин сторін.

Відповідно до п.п. 24- 28 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення , затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 , споживач
зобов'язаний оплачувати послуги з
централізованого опалювання та
постачання гарячої води. Але пунктами
24- 28 зазначених Правил також
передбачено, що споживачі можуть
відмовитися від отримання послуг з
централізованого опалювання та
постачання гарячої води. Відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється в порядку , що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань житлово -
комунального господарство. Самовільне
відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових
будинків від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання ,
затвердженого наказом Міністерства
будівництва , архітектури та житлово -
комунального господарства України № 4
від 22 листопада 2005 року ( з
відповідними змінами , внесеними
наказом Міністерства з питань житлово -
комунального господарства України №
169 від 06 листопада 2007 року) також
встановлено, що відключення приміщень
від внутрішньо будинкових мереж ЦО і
ГВП виконується монтажною
організацією , яка реалізує проект, за
участю представника власника
житлового будинку або уповноваженої
ним особи, представника виконавця
послуг з ЦО і ГВП та власника , наймача
( орендаря) квартири ( нежитлового
приміщення) або уповноваженої ними
особи. По закінченні робіт складається
акт про відключення будинку від мереж
ЦО і ГВП і в десятиденний термін
подається заявником до постійно
діючої міжвідомчої комісії для
розгляду питань щодо відключення
споживачів від мереж ЦО і ГВП на
затвердження . Після затвердження акта
на черговому засіданні Комісії сторони
переглядають умови договору про
надання послуг з централізованого
теплопостачання.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачка у 2008 році самовільно
відключилася від центральної системи
опалювання, але даний факт був належним
чином зареєстрований та визнаний лише
14. 10. 2009 року , про що свідчить
відповідний акт ( а.с. 41).

Дана обставина визнавалася сторонами .
Отже, відповідачка перестала бути
абонентом позивача та користувачем
його послуг щодо теплопостачання із 14.
10. 2009 року.

Між тим, як йдеться із вищевикладеного
та матеріалів справи, ОСОБА_1 у
відповідності із вищезазначеним
Порядком відключення окремих житлових
будинків від мереж централізованого
опалення та постачання , було порушено
процедуру відключення квартири від
централізованого опалювання, а тому
вона фактично , на протязі всього часу ,
а саме до 14. 10. 2009 року, продовжувала
бути споживачем теплової енергії , і
зобов'язана була спочувати послуги з
надання теплової енергії в загальному
порядку та об'ємі, відповідно до
встановлених тарифів.

Отже, суд не погоджується із посилкою
відповідачки як на доказ свого
невизнання позову на самовільне
відключення неї від централізованого
опалювання і неотримання внаслідок
цього вказаних послуг.

Суд відмовляє в задоволенні позову з
інших підстав.

Так, згідно до наданого представником
позивача розрахунку вказана
заборгованість по сплаті платежів у
сумі 1426 гривень 95 копійок виникла у
ОСОБА_1 станом на 01. 11. 2009 року. Даний
факт представник позивача підтвердив у
судовому засіданні. При цьому згідно до
наданих документів заборгованість у
розмірі 985 гривень 06 копійок взагалі
виникла у відповідачки за період із 12.
02. 2001 року по 01. 11. 2005 рік ( а.с. 20), тобто
ще до укладення між сторонами договору
щодо теплопостачання.

За таких обставин суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги заявлені
позивачем за межами строку позовної
давності, а тому не можуть бути
задоволені.

Так, встановлено, що позивач 22. 07. 2011
року звернувся до суду про видачу
судового наказу про стягнення вказаної
заборгованості із ОСОБА_1 , що
підтверджується матеріалами справи №
2-Н- 651 / 11, які досліджувалися у суді.

Такий судовий наказ був виданий
позивачеві Алуштинським міським судом
08. 08. 2011 року.

ОСОБА_1, не погодившись із судовим
наказом, звернулася до суду про його
скасування, зазначивши, зокрема, однією
із підстав свого непогодження із ним
сплив строку позовної давнини, що
підтверджується матеріалами справи №
2-с- 42/ 11, які також досліджувалися у
судовому засіданні.

Відповідно до ухвали суду від 13
жовтня 2011 року вказаний судовий наказ
за заявою ОСОБА_1 було скасовано з
посилкою на те, що із такими вимогами
стягувач має право звернутися до суду в
порядку позовного провадження,
оскільки вбачається спір про право.

Із зазначеним позовом позивач Орендне
підприємство "Кримтеплокомуненерго" в
особі його Алуштинської філії ОП
"Кримтеплокомуненерго» звернулося до
Алуштинського міського суду лише 27. 11.
2013 року за вхід. № 26826 ( а.с. 2),
намагаючись стягнути заборгованість ,
яка виникла станом на 01. 11. 2009 року.

Згідно до статті 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Отже, заявлена вимога про стягнення
вказаної заборгованості, яка виникла
станом на 01. 11. 2009 року, заявлена за
межами строку позовної давнини.

Відповідачка наполягає на
застосуванні позовної давності.

Згідно до частини 267 ч. 4 ЦК України
сплив позовної давності , про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд відмовляє у
задоволенні позову у повному обсязі
заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст.
257, 267 ч. 4; 714 ЦК України, Правилами
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення ,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року №
630 , -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Орендного
підприємства "Кримтеплокомуненерго" в
особі Алуштинської філії ОП
"Кримтеплокомуненерго" до ОСОБА_1 про
стягнення суми заборгованості за
використану теплову енергію , -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду АР Крим через
Алуштинський міський суд шляхом подачі
в 10 - денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.

Суддя

Алуштинського міського суду

Т.Ф.Гордєйчик