Справа № 128/4618/13-ц Провадження №
22-ц/772/246/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Васильєва Т. Ю.Категорія: 27
Доповідач: Колос С. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Вінницької області у складі :

Головуючого : Колоса
С. С.

Суддів : Вавшка В. С.,
Якименко М. М.

При секретарі :
Пантелеймоновій А. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 02 грудня 2013
року, -

Встановила :

Рішенням Вінницького районного суду
від 02 грудня 2013 року зазначений позов
задоволено частково .

Визнано ОСОБА_1 заставодержателем за
договором застави від 28 вересня 2007
року, укладений між ВАТ КБ « Надра « та
ОСОБА_2 на забезпечення кредитного
договору № 419 / МК / 207 / ЦВ - 840 від 28
вересня 2007 рокуна транспортний засіб
марки FIAT, модель DUCATO, 2000 року випуску,
колір білий, тип - мікроавтобус - D,
державний номер НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2, виданого Вінницьким МРЕВ ДАІ
ГУ УМВС України у Вінницькій області 25
листопада 2005 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплочених позивачем коштів в сумі 92 287
грн. 89 коп. .

В інших вимогах відмовлено .

Вирішено питання про відшкодування та
розподілення судових витрат.

Своє рішення суд першої інстанції
мотивував тим, що ОСОБА_1, як поручитель
виконав зобов»язання, яке забезпечене
порукою, а тому до нього переходять усі
права кредитора .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції змінити
та ухвалити нове, яким зменшити розмір
стягнення до 28 343 грн. 89 коп., а в інших
вимогах відмовити, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на неповне
з»ясування обставин, що мають значення
для справи, на не дотримання норм
матеріального та порушення норм
процесуального права .

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, виходячи із наступного .

В ході розгляду справи судом першої
інстанції вірно встановлено, що
позивачем не пропущено визначений
матеріальним законом строк для
звернення до суду з позовом .

Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки .

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у справі,
зробленої до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
.

В даному випадку суд правильно
тлумачив норми чинного законодавства в
обґрунтування того, що ОСОБА_1 не
пропущено строк позовної давності, так
як датою виконання зобов»язання по
кредитному договору є 28 вересня 2012
року, а з позовом заявник звернувся 10
вересня 2013 року. Твердження викладені в
апеляційній скарзі в цій частині є
безпідставними та такими, що не
грунтуються на законі .

Зі змісту ст. 559 ЦК України вбачається,
що в разі погашення основного
зобов»язання за кредитним договором
припиняється і право застави з
припиненням забезпеченого заставою
зобов»язання .

З матеріалів вбачається, що основне
зобов»язання по кредитному договору
погашено та припинилося право застави,
а тому поручитель, який виконав
зобов»язання має право зворотної
вимоги до боржника в розмірі
виплаченої ним суми .

Судом першої інстанції встановлено, і
не заперечується сторонами, що в
забезпечення виконання зобов»язань по
кредитному договору, який укладено між
ВАТ КБ « Надра « та ОСОБА_2 від 28
вересня 2007 року № 419 / МК / 2007 / ЦВ - 840 ( а.
с. 6 - 7 ), ОСОБА_1, як поручитель, повністю
погасив борг в сумі 11 546, 09 доларів США,
що еквівалентно у гривнях 92 287, 89 ( а. с.
12 ), а тому обгрунтовано стягнуто з
відповідача зазначену суму .

В той же час, враховуючи зазначену
норму матеріального права, відсутні
підстави для визнання ОСОБА_1
заставодержателем за договором
застави від 28 вересня 2007 року, що
укладено між ВАТ КБ « Надра « та
ОСОБА_2, а тому рішення в цій частині
підлягає скасуванню .

Враховуючи вище зазначене, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задовольнити частково, рішення
суду першої інстанції скасувати в
частині визнання позивача
заставодержателем, в іншій частині
залишити без змін .

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

Вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 02 грудня 2013 року
- скасувати в частині визнання ОСОБА_1
заставодержателем за договором
застави від 28 вересня 2007 року,
укладений між ВАТ КБ « Надра « та
ОСОБА_2 на забезпечення кредитного
договору № 419 / МК / 207 / ЦВ - 840 выд 28
вересня 2007 рокуна транспортний засіб
марки FIAT, модель DUCATO, 2000 року випуску,
колір білий, тип - мікроавтобус - D,
державний номер НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2, виданого Вінницьким МРЕВ ДАІ
ГУ УМВС України у Вінницькій області 25
листопада 2005 року та в цих вимогах -
відмовити .

В частині стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 сплочених позивачем коштів в
сумі 92 287 гривень 89 коп. та судового
збору в сумі 1 037 гривень 58 коп. -
рішення залишити без змін .

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене на протязі двадцяти днів в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ .

Головуючий :
С. С. Колос

Судді :
В. С. Вавшко

М. М. Якименко