Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О. ,

при секретарях - Гуменюк А. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що 17 липня 1999
року між ним та відповідачкою було
укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони
мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначив, що у грудні 2007 року зазнав
тілесних ушкоджень та згідно висновку
МСЕК з 10.12.2007 року є інвалідок ІІ групи
довічно. З цього ж часу, відповідачка
почала його принижувати, негативно
відноситися до нього, а з липня 2012 року
припинила з ним сімейно-шлюбні
відносини.

Посилаючись на ст. 75 СК України та на те,
що він не працює, є інвалідом ІІ групи,
потребує значної матеріальної
допомоги на ліки та харчування, а
відповідачка відмовляється в
добровільному порядку надавати
матеріальну допомогу на його
утримання, працює та має інші доходи,
позивач просить стягнути з ОСОБА_2
аліменти на його користь в розмірі 1/2
частки від усіх її доходів щомісячно,
починаючи з дня подання позовної заяви
до суду та довічно.

У судове засідання позивач не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив позов
задовольнити. Пояснив, що позивач,
укладаючи шлюб з відповідачкою, мав
намір створити міцну та дружню сім'ю.
Протягом всього часу проживання з
відповідачкою, ОСОБА_1 усі зароблені
кошти витрачав на сім'ю та дітей
відповідачки від першого шлюбу,
займався їх вихованням. З 10.12.2007 року
позивач є інвалідом ІІ групи довічно,
не працює та отримує невелику пенсію. У
зв'язку з незадовільним станом здоров'я
та мізерним розміром пенсії ОСОБА_1
потребує значної матеріальної
допомоги на придбання ліків,
харчування. Зазначив, що відповідачка
має краще матеріальне становище,
працює та отримує інші доходи від здачі
квартири в оренду. Крім того, отримує на
свою користь аліменти на дітей, які
сплачує позивач. Вважає, що ОСОБА_2
взмозі сплачувати аліменти на
утримання позивача у розмірі 1/2 частки
від свого заробітку.

Представник відповідачки у судовому
засіданні позов не визнав в повному
обсязі та просив відмовити у його
задоволенні. Пояснив, що відповідачка
не спроможна надавати матеріальну
допомогу на утримання ОСОБА_1, оскільки
часто хворіє, має на своєму утриманні
двох неповнолітніх дітей, які хворіють
на органічне ураження центральної
нервової системи та потребують
постійного лікування. Крім того,
позивачка допомагає своїх дочці від
першого шлюбу ОСОБА_5, яка навчається на
другому курсі Інституту розвитку
дитини напрямку підготовки "Дошкільна
освіта" на контрактній формі навчання
та надає матеріальну допомогу на
утримання онучок. Зазначив, що позивач
отримує доходи, які більші ніж
встановлений законом прожитковий
мінімум на місяць, проживає сам, а тому
може сам матеріально себе
забезпечувати.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому їх дослідженні,
прийшов до висновку про відмову в
задоволенні позову з наступних
підстав.

Судом установлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 17 липня 1999 року,
про що свідчить свідоцтво про шлюб від
17 липня 1999 року актовий запис № 453 (а.с.
3).

Від шлюбу сторони мають двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як пояснив у судовому засіданні
представник позивача, ОСОБА_1 отримує
маленьку пенсію, є інвалідок ІІ групи,
інших доходів не має.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина,
чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із
подружжя, який досяг пенсійного віку,
встановленого законом, або є інвалідом
I, II чи III групи.

Один із подружжя є таким, що потребує
матеріальної допомоги, якщо заробітна
плата, пенсія, доходи від використання
його майна, інші доходи не забезпечують
йому прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Таким чином, умовами для утримання
відповідачкою свого чоловіка є,
зокрема, наявність необхідності
матеріальної допомоги останнього та
встановлення розміру прожиткового
мінімуму.

Із встановлених у судовому засіданні
обставин справи вбачається, що позивач
не працює (а.с. 21-22) та є інвалідок ІІ
групи загального захворювання довічно
(а.с. 4).

При цьому, представник позивача
зазначає, що розмір пенсії позивача
становить 2 176, 86 грн., відповідачка
отримує значно більший дохід. За станом
здоров'я ОСОБА_1 потребує лікування та
витрачає щомісячно великі суми на
придбання ліків.

Набуття права на утримання
непрацездатна особа повинна мати
дохід, менший встановленого законом
прожиткового мінімуму на місяць.

Прожитковий мінімум - вартісна
величина достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору
продуктів харчування (далі - набір
продуктів харчування), а також
мінімального набору непродовольчих
товарів (далі - набір непродовольчих
товарів) та мінімального набору послуг
(далі - набір послуг), необхідних для
задоволення основних соціальних і
культурних потреб особистості (Закон
України "Про прожитковий мінімум" від
15.07.99 р. N 966-XIV).

Суму прожиткового мінімуму на 2013 рік на
одну особу в розрахунку на місяць
встановлено Законом України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік" для
осіб, які втратили працездатність,
прожитковий мінімум становить: з 1
січня - 894 гривні, з 1 грудня - 949 гривень.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
установлено у 2014 році прожитковий
мінімум на одну особу в розрахунку на
місяць у розмірі: з 1 січня - 949 гривень, з
1 липня - 974 гривні, з 1 жовтня - 1014
гривень.

Таким чином, для набуття права на
утримання непрацездатна особа повинна
мати дохід, менший встановленого
законом прожиткового мінімуму на
місяць.

Відповідно до довідки ГУПФУ в м. Києві
від 02 січня 2014 року ОСОБА_1 отримує
пенсію за вислугу років щомісячно У
розмірі 2 176 грн. 86 коп. (а.с. 135), що значно
перевищує прожитковий мінімум на одну
особу, який встановлений у 2013-2014 роках.
Також до суми пенсії включаються
доплати на дітей (а. с. 20).

Крім того, однією з необхідних умов
отримання дружиною (чоловіком)
аліментів є спроможність другого з
подружжя надавати матеріальну
допомогу.

Відповідачка працює в Київській
міській дирекції УДППЗ "Укрпошта"
Північний поштамп та отримує середню
заробітну плату в розмірі 3 830 грн. (а.с.
72).

Під час з'ясування матеріального
становища відповідачки, згідно даних
відповіді ГУ Міндоходів у м. Києві ДПІ у
Подільському районі судом встановлено,
що відповідачка за період з 01.01.2012 року
по 30.09.2013 року отримувала лише
заробітну плату (а.с.132)

Як пояснив у судовому засіданні
представник відповідачки, остання має
на своєму утриманні двох неповнолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки спеціальної
школи-інтернат № 15 м. Києва від 11.09.2013
року неповнолітні навчаються в 7-А
класі з 01 вересня 2006 року та
перебувають на неповному державному
забезпеченні (а.с. 23).

Крім того, як вбачається з виписок з
історії хвороби ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, діти страждають на
органічне ураження центральної
нервової системи в формі затримання
психічного розвитку (а.с. 30-33, 37-40, 84-85) та
потребують постійного лікування.

Неповнолітні навчаються також в
Київській дитячій музичній школі ДМШ №
35 по класу труби з вересня 2013 року, що
підтверджується довідкою (а.с. 117),
витрати за оплату даного навчання несе
відповідачка (а.с. 118-119).

Згідно довідки Інституту проблем болю
від 30.10.2013 року ОСОБА_2 з 23.09.2013 року
проходить курс амбулаторного
лікування нейрометамерної
рефлексотерапії та метамерного
введення церебролизину, амінокислот
(а.с. 74), своє лікування оплачує сама (а.с.
75).

Як встановлено в судовому засідання,
відповідачка також має на своєму
утриманні двох дітей від першого шлюбу
та двох онучок (а.с. 80-81).

Донька ОСОБА_5 навчається на другому
курсі Інституту розвитку дитини
напрямку підготовки "Дошкільна освіта"
на контрактній формі навчання (а.с. 77).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Таким чином, доводи позивача про те, що
відповідачка може надавати на його
утримання аліменти у розмірі 1/2 частини
її доходів, щомісячно свого
підтвердження у судовому засіданні не
знайшли та спростовуються
дослідженими матеріалами справи.

Позивач також посилається на те, що
згідно рішення Подільського районного
суду м. Києва від 23.01.2007 року він сплачує
аліменти на користь відповідачки на
утримання двох неповнолітніх синів
(а.с. 66).

При цьому суд враховує, що відповідно
до вимог закону сторони нарівні
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття і створювати
для неї необхідні передумови для її
розвитку і забезпечення організації її
життя.

Згідно довідки ВДВС Подільського РУЮ у
м. Києві від 23.10.2013 року ОСОБА_2 за період
з 01.04.2013 року по 30.09.2013 року не
отримувала аліментів від ОСОБА_1 (а.с. 73).

Як вбачається з довідки ГУПФУ в м. Києві
від 05.12.2013 року ОСОБА_1 сплатив аліменти
лише за грудень 2013 року на користь
відповідачки (а.с. 116).

Не можуть бути взяті до уваги судом
посилання представника позивача на ту
обставину, що нею отримуються інші
доходи від здавання квартири в оренду
за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 24), оскільки
дана квартира не придатна для
проживання (а.с. 82) та не надано доказів,
які б підтверджувати ці твердження.

Крім того, згідно листа УДАІ в м. Києві,
за позивачем зареєстрований
автомобіль ГАЗ 2752-414 д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 54).

Право на утримання непрацездатний або
той, хто потребує матеріальної
допомоги, може реалізувати лише за
умови, що другий з подружжя може
надавати матеріальну допомогу.
Наявність такої можливості
визначається порівнянням доходів
кожного з подружжя, співвідношенням їх
з прожитковим мінімумом і з реальними
витратами кожного з подружжя. Само по
собі отримання одним з подружжя більш
високого доходу не є підставою для
відрахування частини його доходу на
користь іншого з подружжя.

Відтак, той факт, що ОСОБА_2 отримує
значно більші доходи ніж ОСОБА_1 не є
підставою для призначення утримання
позивача. Представник позивача у
судовому засіданні не довів, що
відповідачка крім заробітної плати має
інші доходи. Враховуючи, що
відповідачка хворіє, має на своєму
утриманні двох неповнолітніх дітей від
шлюбу з позивачем та двох дітей від
першого шлюбу, також надає допомогу
доньці ОСОБА_5 на утримання
неповнолітніх доньок, суд приходить до
висновку про безпідставність
заявлених позовних вимог про стягнення
аліментів.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 75, 77 СК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15,
57, 59, 60, 88, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання через Подільський районний суд
міста Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя М. О. Шаховніна