03.03.2014 637/90/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд Харківської області

у складі: головуючого -
Тордія Е.Н.

за участю:
секретаря - Гутарєвої В.С.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені Шевченківського
районного суду Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
відділу Держземагенства у
Шевченківському районі Харківської
області про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ :

27 січня 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до Шевченківського районного суду
Харківської області з позовною заявою
про визнання недісним державного акту
на право власності на земельну
ділянку.

В судовому засіданні
представник позивача який діє на
підставі довіреності, просив позовні
вимоги позивача задовольнити
пояснивши, що 23 грудня 2004 року дружина
позивача ОСОБА_3 отримала свідоцтво на
право на спадщину за законом після
смерті батька ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.У відповідності до
свідоцтва про право на спадщину за
законом вона успадкувала 1/3 частину
земельної ділянки, яка належала ОСОБА_4
на підставі державного акту на право
приватної власності на землю .ОСОБА_3.
виготовила технічну документацію на
земельну ділянку з урахуванням частини
успадкованої площі земельної ділянки і
надала всі необхідні документи ,щодо
проведення переоформлення державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку. 21 листопада 2005 року
ОСОБА_3 отримала державний акт на право
власності на земельну ділянку
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла .Після
смерті ОСОБА_3 її чоловік, а по справі
позивач, успадкував її майно, в тому
числі і земельну ділянку і отримав
свідоцтво на спадщину за законом від 21
липня 2010 року. В червні 2013 року при
подачі документів до Держземагенства у
Шевченківському районі Харківської
області,позивачу стало відомо, що при
виготовленні державного акту на право
власності на земельну від 21 листопада
2005 року , було допущено технічну
помилку, а саме: до державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 21 листопада 2005 року , була внесена
земельна ділянка, яка належала ОСОБА_4 в
цілому, а не 1/3 частина, яка була
успадкована ОСОБА_3

З метою усунення допущеної
помилки адміністративним шляхом,
позивач звернувся до відділу
Держземагенства у Шевченківському
районі Харківської області і отримав
відповідь, що адміністративним шляхом
усунути помилку не можливо і слід
звернутися до суду про визнання
вказаного державного акту на право
власності на земельні ділянки
недійсним.

Наявність помилки в державному акті на
право власності на земельну ділянку,
чинить позивачу перешкоду у
користуванні та розпорядженні
земельною ділянкою.

За таких обставин позивач звернувся до
суду та просить визнати недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку (серія ХР № 108191 від 21
листопада 2005 року) площею 11.7228 га
,виданий на ім'я ОСОБА_3

В судове засідання представник:
Держземагенства у Шевченківському
районі Харківської області не з'явився,
надав до суду письмову заяву з
клопотанням про розгляд справи у своєї
відсутності та проти задоволення
позову ОСОБА_2 не заперечував.

Суд заслухавши пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи, вважає що позовна
заява підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного
кодексу України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини , на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Судом установлені такі факти, і
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено , та не
заперечується сторонами ,той факт ,що 6
квітня 1968 року ОСОБА_3 уклала шлюб з
ОСОБА_2

Свідоцтво на право на спадщину за
законом ( серія ВВО № 587653 ,видане
державним нотаріусом Шевченківського
району Харківської області 23 грудня 2004
року) засвідчує факт того ,що 23 грудня
2004 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво на
право на спадщину за законом після
смерті батька ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Відповідно до
вищезазначеного свідоцтва про право на
спадщину за законом, вона успадкувала
1/3 чистину земельної ділянки, на
підставі даржавного акту на право
приватної власності на землю (серія Р2
№748660 від 08 квітня 2003 року). Своє право
на спадщину вона реалізувала шляхом
отримання державного акту на право
власності на земельну ділянку (серія ХР
№108191 від 21 листопада 2005

року ).

Відповідно до свідоцтва про
смерть (серія НОМЕР_1 ,виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану по
місту Куп'янську Куп'янського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області від 05 травня 2009
року) ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося
спадкове майно, яке успадкував її
чоловік - позивач за справою ОСОБА_2,
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, виданого 21 липня 2010 року.

З довідки начальника відділу
Держземагенства у Шевченківському
районі Харківської області Штиха А.І.
від 12 липня 2013 року вбачається , що
державний акт на право власності на
земельну ділянку виданий на ім'я
ОСОБА_3, було виготовлено з помилкою, а
саме: не було враховано свідоцтво на
право спадщини за законом, відповідно
до якого ОСОБА_3 повинна була отрималти
земельну ділянку іншою площею, тому
запропоновано звернутися до суду для
анулювання даного державного акту на
земельну ділянку, а потім звернутися до
відповідних органів для виготовлення
нової технічної документації, щодо
встановлення нових меж земельної
ділянки.

За положеннями ст. 14 Конституції
України право власності на землю
громадянами набувається виключно
відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 55 Конституції України кожному
гарантовано право на судовий захист
оспорюваних або не визнаних прав.

Згідно до ч.2 ст. 373 Цивільного кодексу
України право власності на землю
гарантується Конституцією України.
Право власності на землю (земельну
ділянку) набувається і здійснюється
відповідно до закону.

Право власності на земельну ділянку
відповідно до ст.. 126 Земельного кодексу
України посвідчується державним актом
.

Таким чином, державні акти на право
власності на земельні ділянки є
документами, що посвідчують право
власності й видаються на підставі
відповідних рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.
У спорах, пов'язаних із правом
власності на земельні ділянки,
недійсними можуть визнаватися як
зазначені рішення, на підставі яких
видано відповідні державні акти, так і
самі акти на право власності на
земельні ділянки.

Згідно із частиною третьою статті 152
Земельного кодексу України захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється шляхом: визнання
прав; відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, і запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

За правилами стаття 155 Земельного
кодексу України у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним

Як вбачається з матеріалів справи
державний акт на право власності на
земельну ділянку (серії ХР №108191 від 21
листопада 2005 року ) виготовлений на
ім'я ОСОБА_3 , містіть помилку в
зазначені площі земельної ділянки , без
урахування її частини як спадкоємиці
за законом , відповідного до свідоцтва
про спадщину за законом.

На підставі викладеного ,оцінивши
зібрані докази у їх сукупності
,надавши їм належну правову оцінку, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_2 є доведеними та такими ,що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.ст. 3,10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 373 Цивільного кодексу
України, ст. 152, 155 Земельний Кодекс
України, ст. 14,19, 55 Конституції України
суд ,--

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 -
задовольнити.

Визнати недійсним державний акт
на право власності на земельну ділянку
(серія ХР №108191 від 21 листопада 2005 року)
площею 11.7228 га, виданий на ім'я ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ