справа №2-175/174/13-ц
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Бойка О.М.

при секретарі - Карпенко І.Ю.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в смт. Ювілейне цивільну
справу за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк»,
третя особа ОСОБА_2 про визнання
договору споживчого кредиту та залогу
транспортного засобу недійсним, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив, тому вважаю за
можливе розглянути справу за наявними
доказами, що містяться в матеріалах
справи.

Відповідачі в судовому засіданні
заперечували проти позову, зазначивши,
що вимоги банку є необґрунтованими і
надали суду зустрічну позовну заяву у
якій просили відмовити у задоволенні
позову ПАТ «УкрСиббанк» у повному
обсязі, а також визнати недійсним
договір про надання споживчого кредиту
та заставу транспортного засобу
№0 від 14.06.2007 року, укладений між
ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 і стягнути з
адміністрації банку судові витрати при
подачі зустрічної позовної заяви.

Вислухавши пояснення відповідачів,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Встановлено, що відповідно до
укладеного договору №0 від 14.06.2007
року відповідачка ОСОБА_1 отримала від
АК ІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «Укрсиббанк»
після правонаступництва) кредит у
розмірі 35 300 доларів США під 13% річних за
користування кредитом з кінцевим
терміном повернення 13.06.2014 року та
взяла на себе зобов'язання щомісячного
повернення часток кредиту. Вказані
обставини визнані у повному обсязі
відповідачкою ОСОБА_1, про що вона
зазначила у своєму зустрічному позові.

Проте, ОСОБА_1 взятих на себе
зобов'язань щодо своєчасного
повернення сум кредиту не виконала, у
зв'язку з чим, станом на 03.08.2009 року має
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 226 489 грн. 39 коп. (із розрахунку
офіційного курсу гривні до долару США
станом на 03.08.2009 року).

У відповідності до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
даного кодексу.

Статтею 530 ЦК України визначається, що
зобов'язання повинні бути виконанні у
встановлений строк його виконання.

Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно частини другої статті 1054 та
частини другої статті 1050 Цивільного
кодексу України якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

Таким чином, відповідачкою ОСОБА_1
порушені наведені норми матеріального
права, а тому стягненню підлягає
поточна заборгованість за кредитом, що
складає 226 489 грн. 39 коп.

Посилання представника банку у позові
на те, що в якості забезпечення
виконання позичальником (ОСОБА_1)
зобов'язань за вищевказаним кредитним
договором, 14.06.2007 року між АК ІБ
«УкрСиббанк» (ПАТ «Укрсиббанк» після
правонаступництва) і ОСОБА_2 після
зміни прізвища) був укладений договір
поруки №0/2, згідно якого остання
поручилась перед АК ІБ «УкрСиббанк» за
виконання ОСОБА_1 зобов'язань по
кредитному договору і в результаті
порушень умов кредитного договору
ОСОБА_1, з ОСОБА_2 слід стягнути частину
суми боргу у солідарному порядку, суд
вважає їх необґрунтованими та
безпідставними. Так, у судовому
засіданні встановлено, що Рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 22.10.2012 року визнано
недійсним договір поруки №0/2 від
14.06.2007 року, укладений між АК ІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2 і дане рішення
набрало законної сили. Таким чином
позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» в
частині солідарного стягнення суми
заборгованості з відповідачки ОСОБА_2,
як з поручителя є необґрунтованими,
безпідставними та такими, що
суперечать нормам чинного
законодавства, тому суд відмовляє у
задоволенні первісного позову у даній
частині.

Що стосується зустрічної позовної
заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання
договору про надання споживчого
кредиту та застави транспортного
засобу не дійсним, суд вваж її вимоги
необґрунтованими та безпідставними з
наступних підстав.

Так, в обґрунтування зустрічної
позовної заяви, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
посилаються на те, що ОСОБА_1 із
будь-якими заявами на отримання
кредиту в розмірі 35300 доларів США до
відділень АКІБ «УкрСиббанк» ніколи не
зверталася, а у заяві про отримання
кредиту, поданої від її імені та яку
представник банку надає до матеріалів
справи у якості доказів, стоїть не її
підпис і жодних кредитних коштів вона
не отримувала. Також відповідачки
(позивачки за зустрічним позовом),
посилаються на те, що незаконне
укладення договору поруки між банком
та ОСОБА_2 означає зміни банком одного
із суттєвих умов кредитного договору,
укладеного між банком та ОСОБА_1, без
згоди останньої. Таким чином,
вищевказані обставини, є вагомими та
достатніми підставами для задоволення
вимог за зустрічним позовом, оскільки
банком належним чином не дотриманні, в
момент укладення договору, вимоги
визначені чинним законодавством.

Однак судом встановлено, що зазначені
обставини не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні та
не підтверджуються належними доказами.
Так, щодо несправедливості умов
договору, то слід зазначити, що ОСОБА_1
підписуючи кредитний договір №0 з
АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк»
після зміни найменування), добровільно
і самостійно погоджувалася з усіма
його умовами, у тому числі з розміром
кредитних коштів, про що свідчить її
підпис на кредитному договорі.

Згідно з п.3 ст. 203 ЦК - волевиявлення
учасника правочину має бути:

1. Вільним (формуватися за
відсутності тиску на психіку або
особистість тощо).

2. Таким, що відповідає внутрішній
волі (намірам) суб'єктів правочину.

Тобто, відповідачка ОСОБА_1 підписала
кредитний договір на добровільних
засадах, не під впливом помилки чи
тиску.

Крім того, банк свої зобов'язання за
кредитним договором добросовісно
виконав, надавши кредитні кошти ОСОБА_1,
а вона, натомість, свої зобов'язання за
договором не виконує, не здійснює
погашення заборгованості за кредитом,
чим наносить шкоду інтересам саме ПАТ
«УкрСиббанк».

Таким чином, ОСОБА_1 на момент укладення
договору знала про необхідність
повернення кредиту саме в доларах США і
саме в тих сумах, що були вказані в
договорі та визначені графіком
погашення кредиту, вважала такі умови
справедливими та прийнятними для себе,
оскільки певний час справно вносила
грошову суму на погашення кредиту, а
тому незрозуміло, які саме істотні
зміни обставин вплинули на неї та у
чому вони виразилися.

Відповідно до статті 652 ЦК України
Зміна обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах. Зміна договору у зв'язку з
істотною зміною обставин допускається
за рішенням суду у виняткових випадках,
коли розірвання договору суперечить
суспільним інтересам або потягне для
сторін шкоду, яка значно перевищує
затрати, необхідні для виконання
договору на умовах, змінених судом.
Таким чином, твердження позивачів за
зустрічним позовом про те, що, нібито,
зміст Договору суперечить положенням
чинного законодавства України (не
надання банком інформації про умови
кредитування, тип відсоткової ставки,
про сукупну вартість кредиту, про
валютні ризики, про несправедливість
положень договору, нарахування
комісій, штрафів та процентів за
користування кредитом тощо) не
відповідає дійсності, оскільки Договір
був власноручно підписаний самою
ОСОБА_1, про що вона не заперечує і
визнає даний факт, тому Банком, при
укладанні кредитного договору №0,
дотримані всі вимоги, встановлені
чинним законодавством.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Позивачами за зустрічним позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надано суду
належних доказів на підтвердження
своїх доводів, а тому суд приходить до
висновку про необхідність відмови у
задоволенні зустрічного позову у
повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК
України з відповідача ОСОБА_1
підлягають стягненню сума судового
збору в розмірі 1700 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмирі 30 грн.,
сплачені банком при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 74, 79, 84, 88, 146, 212, 215,
214 Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 3, 11, 13-16, 526, 527, 530, 554, 1049, 1054
Цивільного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором від 14.06.2007 року
№0 станом на 03.08.2009 року в розмірі
226 489, 39 гривень, з яких:

- заборгованість по тілу кредиту 27
721,99 доларів США, що в еквіваленті
становить 213434,37 гривень;

- заборгованість по відсоткам 1 517,83
доларів США що в еквіваленті становить
11685,92 гривень;

- пеня по кредиту 177,83 доларів США
що в еквіваленті становить 1 369,10
гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» суму судового збору за
подання до суду позовної заяви у
розмірі 1700 гривень та 30 гривень витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог ПАТ «УкрСиббанк» - відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ПАТ «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2
про визнання договору споживчого
кредиту та залогу транспортного засобу
недійсним - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.М.Бойко