Провадження №22-ц/784/627/14
Провадження №22-ц/784/627/14
1-й інстанції: Черенкова Н.П.
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого: Буренкової К.О.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Локтіонової
О.В.,

при секретарі судового засідання:
Шпонарській О.Ю.,

за участю: ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_3

на ухвалу Центрального районного суду
м. Миколаєва від 15 січня 2014 року
постановлену у справі за її скаргою на
неправомірні дії державного виконавця
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції ( далі -
відділ ДВС), заінтересована особа - ТОВ
«ЖЕК «Забота»,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась
до суду зі скаргою на дії державного
виконавця, в якій просила визнати їх
неправомірними та зобов'язати відділ
ДВС закрити виконавче провадження, а
виконавчий документ повернути
стягувачу.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3
посилалась на те, що на виконанні у
відділу ДВС знаходиться виконавчий
лист, виданий ТОВ «ЖЕК «Забота» на
підставі рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 30 січня
2009 року, яким стягнуто на користь ТОВ
«ЖЕК «Забота» із ОСОБА_3 1267 грн. 17 коп.
заборгованості за послуги з утримання
будинку та прибудинкової території, а
також судові витрати. На підставі
цього виконавчого листа постановою
державного виконавця відділу ДВС від
22 липня 2013 року було відкрито виконавче
провадження. Незважаючи на те, що
стягувачем ТОВ «ЖЕК «Забота»
пропущено строк на пред'явлення
виконавчого листа до виконавчої
служби для його виконання в
примусовому порядку.

06 грудня 2013 року ОСОБА_3 звернулася із
уточненою скаргою, в якій зазначила, що
постановою державного виконавця
відділу ДВС від 29 жовтня 2013 року
звернуто стягнення на її пенсію. Проте
такі дії державного виконавця вона теж
вважає незаконними.

Із врахування уточненої скарги ОСОБА_3
просила визнати дії відділу ДВС
неправомірними та такими, що порушують
її права, а також зобов'язати відділ
ДВС закрити виконавче провадження
стосовно неї, а виконавчий лист
повернуть стягувачу. Крім цього, ОСОБА_3
просила стягнути на її користь із
відділу ДВС витрати по сплаті судового
збору в розмірі 229 грн. 40 коп., а також
всі суми, утримані із її пенсії.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 15 січня 2014 року у
задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом
положень Закону України «Про виконавче
провадження», просила ухвалу суду
скасувати та постановити нову, якою її
скаргу задовольнити.

Перевіривши матеріалами справи доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що вона не підлягає
задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 30 січня 2009 року з
ОСОБА_3 на користь ТОВ «ЖЕК «Забота»
стягнуто 1267 грн. 17 коп. заборгованості
за послуги з утримання будинку та
прибудинкової території, а також
судові витрати.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 09 квітня 2009
року рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 30 січня 2009 року
скасовано та ухвалено нове рішення.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ЖЕК
«Забота» 1267 грн. 17 коп. заборгованості
за послуги з утримання будинку та
прибудинкової території, а також 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи. Із
ОСОБА_3 на користь держави стягнуто 51
грн. судового збору. Рішення
апеляційного суду набрало законної
сили.

21грудня 2009 року Центральним районним
судом м. Миколаєва видано виконавчий
лист на виконання вказаного рішення
суду.

23 грудня 2009 року ТОВ «ЖЕК «Забота»
звернулося до відділу ДВС із заявою про
прийняття вказаного виконавчого листа
до примусового виконання. Постановою
державного виконавця відділу ДВС від 10
лютого 2010 року було відкрито виконавче
провадження за вказаним виконачим
листом.

Проте постановою державного виконавця
відділу ДВС від 20 грудня 2012 року
виконавчий документ було повернуто
стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
(далі - Закон).

Вказану постанову учасники
виконавчого провадження не
оскаржували.

Згідно п.5 ч. 1 ст. 47 Закону в редакції
від 13 грудня 2012 року виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалось, або
здійснювалось частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у результаті
вжитих державним виконавцем заходів
неможливо встановити особу боржника,
з'ясувати місцезнаходження боржника -
юридичної особи, місце проживання,
перебування боржника - фізичної особи
(крім випадків, коли виконанню
підлягають виконавчі документи про
стягнення аліментів, відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші виконавчі
документи, що можуть бути виконані за
безпосередньої участі боржника).

Частиною п'ятою ст. 47 Закону
передбачено, що повернення виконавчого
документа стягувачу з підстав,
передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків
встановлених ст. 22 Закону.

19 липня 2013 року ТОВ «ЖЕК «Забота»
повторно звернулося до відділу ДВС з
виконавчим листом та заявою про
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до підпункту 1 частини
першої ст. 23 Закону строки пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перериваються пред'явленням
виконавчого листа до виконання.

Частиною другою ст. 23 Закону
передбачено, що після переривання
строку пред'явлення виконавчого
документа до виконання перебіг строку
поновлюється. Час, що минув до
переривання строку, до нового строку не
зараховується.

Тому із врахуванням вимог ст. 23 Закону у
державного виконавця були підстави для
винесення постанови від 22 липня 2013
року щодо повторного відкриття
виконавчого провадження за заявою ТОВ
«ЖЕК «Забота».

29 жовтня 2013 року державним виконавцем
відділу ДВС винесено постанову про
звернення стягнення на пенсію
боржника, та вказано, що утримання
мають проводитись щомісячно з усіх
видів заробітку, що належить до виплати
боржнику, після відрахування податків
на погашення виконавчого збору в
розмірі 129 грн. 71 коп., витрат на
проведення виконавчих дії в сумі 80 грн.,
та погашення боргу перед стягувачем у
розмірі 1271 грн. 71 коп.

Встановивши наведені обставини, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про
правомірность дій державного
виконавця щодо повторного відкриття
виконавчого провадження за заявою ТОВ
«ЖЕК «Забота» про стягнення із ОСОБА_3
заборгованості за послуги з утримання
будинку та прибудинкової території та
судових витрат. При цьому суд першої
інстанції обґрунтовано вважав, що дії
державного виконавця вчинені у
відповідності до вимог Закону та в
межах його компетенції.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які спростовували б висновок суду.

Із врахуванням наведеного колегія не
вбачає підстав для скасування
оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
ухвалу Центрального районного суду м.
Миколаєва від 15 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: