Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа ОСОБА_1 про звільнення майна з під арешту,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк", звертаючись з позовом до суду, просило зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві зняти арешт з автомобіля марки AUDI, моделі Q7, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований ВРЕВ УДАІ в м.Києві 21 червня 2008 року, який належить ОСОБА_1, накладені постановою від 05.04.2013 року в рамках виконавчого провадження № 37450633 щодо виконання судового наказу № 910/25892 виданого 22.03.2013 про стягнення боргу в сумі 94548,69 грн. з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2; постановою від 07.05.2013 року в рамках виконавчого провадження № 37808968 щодо виконання судового наказу № 5011-42/10718-2012 виданого 21.09.2012 про стягнення заборгованості в сумі 27592,03 грн. з ОСОБА_1 на користь Національного технічного університету України "Київського Політехнічного Інституту"; постановою від 08.05.2013 року в рамках виконавчого провадження № 37859495 щодо виконання виконавчого листа № 2-2703/10 виданого 30.09.2010 про стягнення боргу в сумі 132537,26 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Кредитпромбанк".

Представник позивача Яценко С.А. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, представник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався.

Третя особа ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 червня 2008 року між ВАТ "Електрон Банк" (правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк") та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №KF 50289, за умовами якого Банк зобов'язувався надати Позичальнику грошові кошти в сумі 89326,00 доларів США строком на 6 років.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 23 червня 2008 року між ВАТ "Електрон Банк" (правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк") та ОСОБА_1 укладено Договір застави, за умовами якого ОСОБА_1 передала в заставу банку легковий автомобіль марки AUDI, моделі Q7, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований ВРЕВ УДАІ в м. Києві 21 червня 2008 року.

Відповідно до ст. ст. 572, 592 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, у разі втрати предмета застави за обставин, за які заставодержатель не відповідає, якщо заставодавець не замінив або не відновив предмет застави.

Згідно із ст. 589 Цивільного кодексу України та ст. 19 Закону України "Про заставу" у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором - неустойкою), необхідні витрати за утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до умов договору застави, у разі не повернення суми кредиту в повному обсязі, порушення інших умов договору, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави для задоволення вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. При цьому за приписами ст. 60 вказаного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення цього майна з під арешту.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Як вбачається з наявних у справі доказів, 08 травня 2013 року державним виконавцем Шеремет Ю.М. органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 37859495) щодо виконання виконавчого листа № 2-2703/10 виданий 30 вересня 2010 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення боргу в сумі 132537,26 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Кредитпромбанк". (а.с.74)

07 травня 2013 року державним виконавцем Шеремет Ю.М. органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (№ 37808968) щодо виконання наказу № 5011-42/10718-2012 виданого 21 вересня 2012 року Господарським судом м. Києва про стягнення заборгованості в сумі 27592,03 грн. з ФОП ОСОБА_1 на користь Національного технічного університету України "Київського Політехнічного Інституту". (а.с.75)

10 жовтня 2012 року державним виконавцем Буяновим І.В. Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 34597365) щодо виконання наказу № 5011-3/1773-2012 виданого 05 вересня 2012 року Господарським судом міста Києва про зобов'язання Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 вчинити певні дії на користь Національного технічного університету України "Київського Політехнічного Інституту". (а.с.76)

28 лютого 2013 року державним виконавцем Шеремет Ю.М. органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 36816713) щодо виконання наказу № 5011-14/13644-2012 виданого 25 грудня 2012 року Господарським судом міста Києва про стягнення боргу в сумі 18122,41 грн. з ФОП ОСОБА_1 на користь Національного технічного університету України "Київського Політехнічного Інституту". (а.с.77)

05 квітня 2013 року державним виконавцем Шеремет Ю.М. органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 37450633 щодо виконання №910/25892 виданого 22 березня 2013 року Господарським судом міста Києва про стягнення боргу в сумі 94548,69 грн. з ФОП ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2. (а.с.78)

Звертаючись з позовом до суду, Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" пред'явлено вимоги до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про звільнення з- під арешту майна - автомобіля марки AUDI, моделі Q7, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований ВРЕВ УДАІ в м. Києві 21 червня 2008 року, який належить ОСОБА_1, на який накладено арешт в межах виконавчих проваджень №№37450633, 37808968, 37859495, де боржником виступає ОСОБА_1, мотивуючи тим, що накладення арешту та заборони на відчуження заставного майна порушує права позивача, як заставодержателя, на задоволення вимог за Кредитним договором №KF 50289 від 23 червня 2008 року укладений між Публічним акціонерним товариством "ВіЕс Банк" та ОСОБА_1

Статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів.

Таким чином, враховуючи першочерговість права на погашення заборгованості та норму ч. 3 ст. 588 ЦК України, Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" має переважне право на задоволення вимог за рахунок заставленого рухомого майна, а саме - легкового автомобіля марки AUDI, моделі Q7, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, яке виникло на підставі Договору застави від 23 червня 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "ВіЕс Банк" та ОСОБА_1

Відповідно до частини першої та другої ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та

зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій,

передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до положень частини першої, другої та п'ятої статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом, серед іншого, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до частини першої, другої та п'ятої статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Як роз'яснено у п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

За змістом ст.ст. 30-33 Цивільного процесуального кодексу України належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи не визнаного права.

Таким чином, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом.

У відповідності до ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Таким чином, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача належить позивачу, який звертається до суду з відповідним клопотанням, проте позивач не скористався своїм процесуальним правом щодо заміни відповідача, а виходячи з принципу диспозитивності суд не вправі з власної ініціативи замінювати неналежного відповідача.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" безпідставно пред'явило вимоги до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про звільнення з під арешту транспортного засобу - легкового автомобіля марки AUDI, моделі Q7, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, боржнику в процедурі виконавчого провадження, оскільки Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві не є належним відповідачем у цивільно-правовому спорі при вирішенні питання про зняття арешту з майна, якщо позов пред'явлено заінтересованою особою, яка не є стороною виконавчого провадження, крім того відсутні докази, які підтверджують проведення державним виконавцем виконавчий дій щодо виявлення обсягу майна належного боржнику, опису та арешту транспортного засобу, що є предметом спору, враховуючи той факт, що в провадженні Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві перебуває декілька виконавчих проваджень, де боржником виступає як фізична особа ОСОБА_1, так і фізична особа - підприємець ОСОБА_1, відомості про наявність зведеного виконавчого провадження в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа ОСОБА_1 про звільнення майна з під арешту є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки в межах даного спору судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 572, 589, 588, 592 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 25, 54, 57,60 Закону України "Про виконавче провадження", Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", ст.ст.1, 4, 10, 11, 58, 59, 60, 61, 88, 208, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволення позову Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа ОСОБА_1 про звільнення майна з під арешту.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я