АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/839/14 Справа: 638/1267/13-ц
Категорія: «позадоговірні
правовідносини» Головуючий 1
інстанції:Грищенко І.О.
Доповідач: Малінська С.М.
Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Малінської С.М.,

суддів - Піддубного Р.М. ,

Даниленка В.М.

при секретарі - Каменській Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Дзержинського районного
суду м.Харкова від 07 листопада 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Ікарус»
,публічне акціонерне товариство
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» в особі Харківської
філії, третя особа: ОСОБА_3 про
відшкодування заподіяних матеріальних
збитків та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

28 листопада 2011 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма» «Ікарус»,
третя особа: ОСОБА_3 , в якому просив
стягнути у відшкодування заподіяного
матеріального збитку суму 15 600,00 грн,
яка складається з понесених ним витрат
на ремонт автомобіля.

Заочним рішення суду від 29 березня 2012
року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Ікарус» на
користь ОСОБА_2 , як відшкодування
завданих матеріальних збитків 19 600,00
гривень та витрати на проведення
автотоварознавчої експертизи в
розмірі 750,00 грн. Стягнуто з Товариства
з обмеженою відповідальністю «Фірма
«Ікарус» на користь держави судовий
збір в сумі 750,00 грн.

На рішення суду представником
відповідача подано апеляційну скаргу.

Рішенням судової колегії судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
від 13серпня 2012року апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Ікарус»
задоволено. Заочне рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 29 березня 2012 року змінено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відальністю «Фірма «Ікарус» на користь
ОСОБА_2 суму в розмірі 510 грн. В іншій
частині в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Позивачем на рішення судової колегії
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
від 13серпня 2012 року подано касаційну
скаргу.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05грудня 2012 року касаційну
скаргу задоволено частково, рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 29 березня 2012 року та
рішення апеляційного суду Харківської
області від 13серпня 2012 року скасовано,
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Касаційна інстанція ,зокрема, вказала
на те , що покладаючи на відповідача
(ТОВ «Ікарус» ) обов'язок відшкодувати
матеріальну шкоду , місцевий суд
неповно з'ясував усі обставини справи ;
безпідставно відхилив клопотання ТОВ
« Ікарус» про залучення страхової
компанії ПАТ «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» як
співвідповідача, не дослідив договір
страхування цивільно-правової
відповідальності власника наземного
транспортного засобу з ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» ;належним чином не
з'ясував хто й в якому розмірі повинен
відшкодувати позивачу завдану шкоду.

Апеляційний суд без належного
аргументування мотивів розрахунку
розміру відновлюваного ремонту
автомобіля позивача , наведеного у
висновку судового експерта, надав
перевагу висновку спеціаліста
(аварійного комісара) , в зв'язку із чим
дійшов помилкового висновку щодо
розміру вказаних збитків, хоча
з'ясування цього питання має суттєве
значення для правильного вирішення
спору(а.с.167).

27 березня 2013 року позивач подав до суду
уточнену позовну заяву, в якій визначив
коло осіб, з урахуванням вказівок
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, зазначивши другим відповідачем-
ПАТ "Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" в особі Харківської філії,
та просив стягнути на його користь у
солідарному порядку з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Фірма"Ікарус" та ПАТ "Українська
страхова компанія «Гарант-Авто" в
особі Харківської філії, на його
користь 15 156, 39 грн. в якості
відшкодування завданої майнової шкоди
; 5 000 грн. у якості відшкодування
моральної шкоди,; 750,40 грн. у якості
відшкодування вартості судової
автотоварознавчої експертизи.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 26.01.2008 року приблизно о 20-50
год., керував належним йому автомобілем
"Мерседес Бенц" д/н НОМЕР_1, рухався по
вул.. Сумській в сторону вул.
Данилевського в м. Харкові . Перед
поворотом ліворуч на вул.Петровського,
він включив поворот та зупинився, щоб
пропустити зустрічний поток машин.
Позаду рухався автобус "Ікарус"
державний номер НОМЕР_2 під керуванням
водія ОСОБА_3 Водій не вибравши
безпечний боковій інтервал скоїв
зіткнення з його автомобілем . В
результаті ДТП, скоєного з вини ОСОБА_3.
автомобілю були завдані механічні
пошкодження. Відповідно до даних
висновку автотоварознавчої експертизи
№ 721 від 23.02.2012 року , вартість
відновлювального ремонту автомобіля
становить 19600,86 грн. Ним були понесені
витрати на проведення експертизи в
сумі 750,40 грн. Крім того, йому заподіяно
моральну шкоду, внаслідок протиправних
дій відповідачів зазнав душевних
страждань. Тривалий термін він не міг
використовувати належний йому
автомобіль, змушений був користуватися
громадським транспортом, що збільшило
його страждання. Розмір моральної
шкоди оцінює в 5 000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду
м.Харкова від 07 листопада 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

Не погодившись з висновком суду , в
апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постановлене
по справі рішення суду, ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що
з'явилися, дослідивши обставини справи
та, обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити , рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб , поданим відповідно до ЦПК
України , в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб , які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог , заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог , суд першої інстанції послався
на те , що згідно звіту ПАТ «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» в
особі Харківської філії про вартість
матеріального збитку, завданого ДТП
розмір матеріального збитку становить
5 333,36грн. , які позивач отримав 06.06.2012
року - 3934,47 грн. та 510 грн. франшизи.
Таким чином, позивачем у повному
обсязі отримано грошове відшкодування
розміру матеріальної шкоди. Суд першої
інстанції вважав , що позовні вимоги
позивача не підлягають задоволенню ,
тому що останнім не надано достатніх та
належних доказів на підтвердження
заявленого ним розміру
відшкодування(а.с.227-228).

Але з таким висновком суду погодитись
не можна , оскільки він не відповідає
вимогам нижчепереліченим нормам
цивільного законодавства , рішенням
суду першої інстанції не враховані
вищевказані доводи Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ , викладених в ухвалі від 05грудня
2012 року.

Так, відповідно до ст. 3 ЗУ « Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди , заподіяної життю
, здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

За договором страхування одна
сторона(страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) ,або іншій особі ,
визначеній у договорі , грошову суму
(страхову виплату) , а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору ( ст. 979 ЦК України).

Статтею 1194 ЦК України передбачено , що
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність , у разі
недостатності страхової
виплати(страхового відшкодування) для
повного відшкодування завданої нею
шкоди зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Згідно п.п. 9.1 ; 9.2 ст. 9 вищевказаного
Закону обов'язковий ліміт
відповідальності страховика - це
грошова сума , в межах якої страховик
зобов'язаний провести виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування.
Договором страхування на
індивідуальних умовах можуть бути
визначені ліміти , вищі , ніж зазначені
у цьому Законі ліміти.

Відповідно до ст. 12.1 Закону № 1961-IV ЗУ «
Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від страхової
суми, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи.

Оскільки договором обов'язкового
страхування встановлено і не
заперечувалось сторонами по справі ,
що розмір франшизи складає 510 грн., а
ліміт відповідальності страховика -25
000грн. , то в межах цієї суми і повинна
відповідати страхова компанія.

Визначаючи суму матеріальних збитків ,
суд першої інстанції безпідставно
виходив з того , що згідно звіту ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» в особі Харківської
філії про вартість матеріального
збитку, завданого ДТП розмір
матеріального збитку становить 5
333,36грн. , які позивач отримав 06.06.2012 року
- 3934,47 грн. та 510 грн. франшизи. Таким
чином, позивачем у повному обсязі
отримано грошове відшкодування
розміру матеріальної шкоди. Як вже
було вказано касаційною інстанцією ,
суд «без належного аргументування
мотивів розрахунку розміру
відновлюваного ремонту автомобіля
позивача , наведеного у висновку
судового експерта, надав перевагу
висновку спеціаліста (аварійного
комісара) , в зв'язку із чим дійшов
помилкового висновку щодо розміру
вказаних збитків, хоча з'ясування
цього питання має суттєве значення для
правильного вирішення спору».

З матеріалів справи вбачається , що
ухвалою Дзержинського районного суд м.
Харкова від 16.01.2012 року по справі
призначена автотоварознавча
експертиза , проведення якої доручено
ХНДІСЕ ім.засл.проф. М.С.
Бокаріуса(а.с.14). Експерти попереджені
про кримінальну відповідальність.
Висновки експертизи не скасовані.
Вартість відновлюваного ремонту
автомобіля Мерседес БенцЕ280 д/н НОМЕР_1
відповідно до даних висновку судової
автотоварознавчої експертизи № 721 від
23.02.2012 року 19600,86 грн.

Судом першої інстанції безпідставно не
враховано належний та допустимий
доказ - висновок автотоварознавчої
експертизи , а тому невірно встановлено
розмір спричиненої позивачу в
результаті ДТП шкоди.

Оскільки вартість відновлюваного
ремонту автомобіля Мерседес БенцЕ280 д/н
НОМЕР_1 складає 19600,86 грн.,дана сума не
перевищує ліміту відповідальності
страхової компанії , позивачем
одержано 5333,36 грн. , то сума , що
підлягає відшкодуванню ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» на користь позивача
складає 15 156,39 грн.

На підставі вищевикладеного , судова
колегія вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2
частково , стягнути з ПАТ «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» на
користь позивача 15 156,39 грн. у
відшкодування матеріальних збитків.

Що стосується відшкодування моральної
шкоди , то в цієї частині судова
колегія вважає за необхідне скасувати
рішення суду першої інстанції ,
задовольнити позовні вимоги частково ,
стягнувши з ТОВ «Фірма «Ікарус» на
користь позивача 5 000,00 грн. моральної
шкоди , виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 22.3 Закону № 1961-IV ЗУ «
Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховою компанією
потерпілому відшкодовується моральна
шкода , передбачена пп.1,2 ч.2 ст. 23 ЦК.

Пункти 1 та 2 ч.2 ст. 23 ЦК України
передбачають можливість відшкодування
моральної шкоди , яка полягає у
фізичному болі та стражданнях , яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я , а також у душевних
стражданнях , яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої , членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Позивач , як на підставу відшкодування
йому моральної шкоди вказав , що він
зазнав душевних страждань. Тривалий
термін він не міг використовувати
належний йому автомобіль, змушений був
користуватися громадським
транспортом, що збільшило його
страждання. Але така моральна шкода
відповідно до Закону № 1961-IV не
відшкодовується страховою компанією.

Позивачем пред'явлено позов по
відшкодуванню моральної шкоди також
до ТОВ «Фірма «Ікарус» .

Дані правовідносини по відшкодуванню
моральної шкоди регулюються ст.ст. 1167;
1172,1187,1188 ЦК України.

Відповідно до постанови Верховного
Суду України від 06 листопада 2013 року по
справі за № 6-108цс13 , яка згідно до ч.1 ст.
360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх
судів України , «аналіз зазначених норм
права дає підстави для висновку про те
, що шкода , завдана внаслідок ДТП з
вини водія , який на відповідній
правовій підставі керував автомобілем
, що належить роботодавцю ,
відшкодовується власником джерела
підвищеної небезпеки , а не
безпосередньо винним водієм.таким
чином , положення ст.ст. 1187 , 1188 ЦК є
спеціальними відносно ст. 1167 ЦК , у
зв'язку з чим перевага у застосуванні
має надаватися спеціальним нормам».

Оскільки згідно до постанови
Дзержинського районного суду м.Харкова
від 21.02.2008 року(а.с.3) винним у ДТП
визнано ОСОБА_3, який під час
виконання своїх трудових обов'язків ,
керуючи автобусом « Ікарус» д/н НОМЕР_2
, що належить роботодавцю - ТОВ «Фірма
«Ікарус», скоїв ДТП , то відповідно до
вищевказаного ТОВ «Фірма «Ікарус»
повинна відповідати за спричинену
позивачу моральну шкоду.

Відповідно до п.9 Постанови №4 Пленуму
Верховного Суду України " Про судову
практику в спорах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" від 31
березня 1995року (із змінами і
доповненнями) розмір відшкодування
моральної ( немайнової ) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань( фізичних , душевних ,
психічних тощо) , яких зазнав позивач ,
характеру немайнових втрат ( їх
тривалості , можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема , враховуються стан здоров'я
потерпілого , тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках
та інше. При цьому суд має виходити із
засад розумності , виваженості та
справедливості.

Враховуючи характер , тривалість та
обсяг заподіяних позивачу моральних
страждань , істотність вимушених змін у
його житті , ступінь вини відповідача ,
виходячи із засад розумності ,
виваженості та справедливості , судова
колегія вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача на користь
позивача 5000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України ,
судова колегія вважає за необхідне
стягнути з відповідачів на користь
позивача судові витрати (750,40 грн. - за
проведення авто- товарознавчої
експертизи) пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог , а саме - з
ТОВ «Фірма «Ікарус»- 186грн.10коп. ; з ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто»- 564грн.30коп.

В решті позовних вимог відмовити.

На підставі наведеного , керуючись ЗУ «
Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»; постанови Верховного Суду
України від 06 листопада 2013 року по
справі за № 6-108цс13 ; ст.ст. 22;23; 1166; 1167 ;1172;
1187 ;1188 ; 1197 ЦК України ; ст.ст. 11; 88; 292; 297
;303 ; 304 ; 307, 309 ; 313 - 315 , 317 ; 319 ЦПК України ,
судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Дзержинського районного суду
м.Харкова від 07 листопада 2013 року
скасувати .

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» в особі
Харківської філії на користь ОСОБА_2
15 156,39 грн. у відшкодування матеріальних
збитків та 564грн.30коп. судових витрат.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Ікарус» на
користь ОСОБА_2 5000 ,00 грн. у
відшкодування моральної шкоди та
186грн.10коп. судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення ,
але може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти діб з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :