Справа № 2/326/75/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014р.

м.Приморськ

Приморський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді Булашева Р.Л.,

при секретарі Донєвій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про виселення,

встановив:

Позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» 10.01.2014р.
подано до суду позов про виселення
відповідача та інших осіб, які
проживають у житловому будинку АДРЕСА_1
та стягнення судових витрат в розмірі
229,40 грн.

В суд сторони не з`явилися, надали заяви
про розгляд справи за їх відсутності:
представник позивача на позові
наполягає, відповідачка просить надати
їй розстрочку виконання рішення (а.с. 38,
39).

Позов обґрунтовано тим, що
відповідачка не надала своєчасно банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, в зв`язку з чим за
рішенням суду звернуто стягнення на
предмет іпотеки, в якому проживає
відповідачка.

Вивчивши докази по справі суд
приходить до наступного.

Рішенням Приморського районного
суду Запорізької області від 05.08.2013р.
задоволено частково позов ПАТ КБ
«Приватбанк» та звернуто стягнення на
предмет іпотеки - житловий будинок
АДРЕСА_1 в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 157 957,67 грн. (а.с. 12-13).
Відповідачці було надіслано лист Банку
про звільнення житлового будинку (а.с.
14).

Так, у порушення умов договору
зобов`язання за кредитним договором не
виконувались, в результаті чого Банк
реалізував своє право на звернення
стягнення на житловий будинок.

За ст.109 ЖК УРСР передбачено, що
громадянам, яких виселяють з жилих
приміщень, одночасно

надається інше постійне жиле
приміщення, за винятком виселення
громадян при зверненні стягнення на
жилі приміщення, що були придбані ними
за рахунок кредиту (позики) банку чи
іншої особи, повернення якого
забезпечене іпотекою відповідного
жилого приміщення. Звернення стягнення
на передане в іпотеку жиле приміщення
є підставою для виселення всіх
громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом.
Після прийняття кредитором рішення
про звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги, якщо
сторонами не погоджено більший строк.
Якщо громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Виселення громадян при зверненні
стягнення на жилі приміщення, що були
придбані ними за рахунок кредиту
(позики) банку чи іншої особи,
повернення якого забезпечене
іпотекою відповідного жилого
приміщення, є підставою для надання
цим громадянам жилих приміщень з
фондів житла для тимчасового
проживання відповідно до статті 132-2
цього Кодексу.

За ст.40 ЗУ «Про іпотеку» звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів
та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги. Якщо
мешканці не звільняють житловий
будинок або житлове приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Таким чином, оцінивши зібрані
докази, суд дійшов до висновку про те,
що відповідачка на вимогу Банку
добровільно не звільнила житловий
будинок, який є предметом іпотеки. Така
вимога ґрунтується на законі, але вона
до теперішнього часу не звільнила
житловий будинок, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги. Тому позовні вимоги Банку є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Однак, відповідачка просить
відстрочити виконання рішення, через
те, що не має іншого житла. За ст.217 ЦК
суд може надати відстрочку виконання
рішення. Так, як ще триває опалювальний
сезон, відповідачка не має належного
житла, то ж їй для підшукання іншого
житла, необхідно надати відповідний
термін.

За ст.88 ЦПК України з відповідачки
підлягають стягненню на користь
позивача 347,10 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 209, 214, 215, 217 ЦПК
України, ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», ст.109 ЖК
УРСР, суд,

вирішив:

Позов задовольнити в повному обсягу.

Виселити з житлового приміщення:
будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1, без надання
іншого житлового приміщення, що тягне
зняття її з відповідної реєстрації
органами Міграційної служби України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» судові витрати в сумі 347,10
грн.

Надати відстрочку у виконанні рішення
в частині її виселення в три місяці з
дати набрання цим рішенням чинності.

Направити після набуття чинності
рішенням, його копію до Приморської
міської ради Запорізької області для
розгляду питання, щодо надання ОСОБА_1
житлового приміщення з фонду житла
для тимчасового проживання відповідно
до статті 132-2 Житлового Кодексу УРСР.

Оскаржити рішення можливо до
апеляційного суду Запорізької області,
через Приморський районний суд на
протязі 10 діб.

Суддя
Р.Л. Булашев

Копія вірна: суддя
Р.Л.
Булашев

03.03.2014