печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І. ,

при секретарі - Насурлаєва К.
Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 , за участі Ірпінської міської
державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду і
просить позбавити відповідача ОСОБА_2
батьківських прав відносно його
малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
тривалий період часу батько дитини не
приймає ніякої участі у вихованні
дитини, не надає матеріальної допомоги,
не піклується про дитину та не
цікавиться її розвитком, не підтримує
зв'язок з нею .

Під час судового розгляду позивач
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4
підтримали вимоги, просили їх
задовольнити, почисилаючись на
обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву
і просив проводити розгляд справи у
його відсутність, вимоги визнав та
підтвердив обставини викладені в
позові.

Третя особа виконавчий комітет
Ірпінської міської ради , як органу
опіки та піклування направив до суду
висновок про доцільність позбавлення
відповідача батьківських прав.

Суд вислухавши пояснення позивача
ОСОБА_1, її представника ОСОБА_4,
допитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши
письмові докази по справі, прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані виховувати
дитину в дусі поваги до прав та свобод
інших людей, любові до своєї сім'ї та
родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини , її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Передача
дитини на виховання іншим особам не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу
України мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав ,
якщо вона, він ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Під час судового розгляду судом
встановлено.

Батьками неповнолітнього ОСОБА_3, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1, є його батько
ОСОБА_2 , і мати ОСОБА_1.

Із пояснень позивача ОСОБА_1
вбачається, що з 2000 року вона та син
проживають окремо від відповідача
ОСОБА_2 З того часу відповідач участі у
вихованні сина не приймає, не
піклується про нього, не забезпечує
його розвиток. З того часу відповідач з
сином не зустрічався, не спілкувався по
телефону, не приймав участі у його
матеріальному забезпеченні. Також
позивач зазначила про те, що будь-яких
перешкод у спілкуванні та участі
відповідача у вихованні сина не
здійснювалось.

Відповідно до висновку органу опіки та
пілкування про позбавлення
батьківських прав комісія вважає за
доцільне позбавити ОСОБА_2
батьківських прав відносно його сина
ОСОБА_3 , як такого, що ухиляється від
виховання та утримання дитини. До уваги
було взято також пояснення дитини, який
зазначив , що батька він не знає.

Із акту обстеження житлово-побутових
умов видно, що позивач ОСОБА_1 разом з
сином ОСОБА_3 проживають у будинку
АДРЕСА_1 , де створені всі необхідні
умови для проживання та повноцінного
розвитку дитини.

Із акту складеного депутатом
Гостомельської селищної ради від 19
червня 2013 року та характеристики на
учня 10 класу Ірпінської ЗШ №13 ОСОБА_3
видно, що батько дитини з 2000 року з
родиною не проживає, участі у вихованні
сина не брав.

Під час допиту свідок ОСОБА_5 зазначила
про те, що проживає в одному будинку з
позивачем ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_3. З
2000 року батько дитини ОСОБА_2 участі у
вихованні не приймає, не спілкується з
ним, не надає матеріальної допомоги.

Відповідно до ст.. 155 Сімейного кодексу
України відмова батьків від дитини є
неправозгідною, суперечить моральним
засадам суспільства.

Верховний суд України в ч.2 п.16 Пленуму
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» № 3 від
30.03.2007 року наголосив, що ухилення
батьків від виконання своїх обов'язків
має місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкується з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так
і в сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Вище встановлене приводить суд до
переконання, що ОСОБА_2 ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню малолітнього сина ОСОБА_3 ,
оскільки більше тринадцяти років не
піклується про здоров'я своєї дитини ,
її фізичний, духовний та моральний
розвиток. Отже вимоги позивача є цілком
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 150,164 Сімейного кодексу України,
ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(актовий запис №31 від 21 квітня 1998 року
смт Гостомель Ірпінського виконкому
Київської області).

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, що брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення ,- в той же строк з
дня отримання копії рішення.

Суддя
Цокол Л.І.