Ухвала

27 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,
суддів:Карпенко С.О., Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,Штелик С.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2014 року у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_8 про відшкодування витрат на навчання,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Національна академія внутрішніх справ звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на навчання.

Свій позов обґрунтовувала тим, що 04 грудня 2007 року між нею та відповідачем укладено договір про підготовку фахівця за державним замовленням та його працевлаштування. Згідно з цим договором ОСОБА_6 навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен був відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Під час навчання відповідач перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом. Після здобуття вищої освіти ОСОБА_6 направлений для подальшого проходження служби до УМВС України у Житомирській області та у червні 2011 року його призначено слідчим СВ ОСОБА_9 У серпні 2011 року відповідача звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням, тобто до спливу встановленого законом трирічного строку перебування на службі. Таким чином, відповідач зобов'язаний відшкодувати затрати на навчання в повному обсязі за період навчання, що перевищує строк військової служби, з урахуванням різниці суми витрат з утримання осіб у навчальному закладі та утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю, що становить 23 726 грн 52 коп. Оскільки добровільно ОСОБА_6 зазначену суму не відшкодував, просив стягнути вказану вартість навчання.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 23 726 грн 52 коп. вартості навчання. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у вищевказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_6, подана представником ОСОБА_7, про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2014 року, з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема ст. 626 ЦК України, ст. ст. 9, 20 Закону України «Про міліцію», п. п. 1, 5 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 , що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначеної підстави для подання заяви про перегляд судового рішення заявник посилається на:

- ухвалу колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2014 року у справі про стягнення витрат;

- ухвалу колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 14 листопада 2013 року у справі про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому начальному закладі;

· ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2013 року у справі про стягнення суми;

· ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2014 року у справі про відшкодування витрат за період навчання;

· ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2013 року у справі про стягнення витрат, пов'язаних з навчанням;

· ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2013 року у справі про стягнення витрат;

· ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2014 року у справі про стягнення витрат на навчання,

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України», під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Із доданих до заяви копій ухвал колегії Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2014 року та від 14 листопада 2013 року, копій ухвал колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2013 року, від 18 червня 2014 року, від 04 грудня 2013 року, від 12 червня 2013 року та від 26 лютого 2014 року не вбачається передбаченої ч. 1 ст. 355 ЦПК України підстави для перегляду ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2014 року, оскільки у зазначених судових рішеннях предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і фактичні обставини справи не є тотожними порівняно з ухвалою, про перегляд якої подано заяву.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, колегія суддів вважає, що справа не підлягає допуску до провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_8 про відшкодування витрат на навчання, за заявою ОСОБА_6 про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік
Судді: С.О. Карпенко А.В. Маляренко В.А. Нагорняк С.П. Штелик