Справа № 755/3042/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"28" квітня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором №005-Н/11/65/ФО від 03 листопада 2011 року на загальну суму 19020,31 грн., а також судовий збір, мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог.

Представник позивача Олійник А.О. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, яка підтверджується даними Адресного бюро міста Києва, про причини неявки відповідач суд не повідомила, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористалася.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 03 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №005-Н/11/65/ФО, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 14 000,00 грн., на поточні потреби, без обмеження цільового використання, процента ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 25 % річних, та кінцевою датою повернення кредиту до 02 листопада 2016 року.

Згідно п.1.1 Договору відповідач зобов'язалась своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, використовувати його за цільовим призначенням, виконати інші умови кредитного договору і своєчасно повернути кредит та сплатити нараховані проценти в порядку, передбаченому графіком (Додаток № 1 до Кредитного договору.

Відповідно до п.2.2 Кредитного договору належне виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується неустойкою, яка передбачена цим договором і всім належним позичальнику майном, майновими правами та грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому законодавством України.

Пунктом 8.1. Кредитного договору передбачено, що відповідач зобов'язується щомісячно 03 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти ануїтетними платежами в сумі не менше 413 грн. 88 коп. відповідно до графіку.

Відповідно до п. 8.3 Кредитного договору банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором, а також інші права , передбачені законодавством України та/або цим договором забезпечення у разі: а) затримки позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту, періодичність сплати якого передбачена цим договором та/або процентів нарахованих за користування кредитом або; б) перевищення повною сумою заборгованості за кредитом суми кредиту, який підлягав поверненню як на 10% або; в) несплати клієнтом більш однієї виплати з повернення кредит зазначено в п. 1.1 цього договору; г) істотного порушення Позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором; е) якщо банком буде виявлено недостовірність будь-якої з гарантій, наданих позичальником банку згідно з п. 3.1 та/чи не виконання позичальником наданої банком гарантії, зазначеної в п. 3.2 цього договору; е) якщо відбулась втрата засобу забезпечення або настання обставин, що можуть призвести до такої

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України)

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України)

Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника.

Таким чином, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов'язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

30 серпня 2013 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АНСУ» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір факторингу № 30/08-13. Згідно даного договору відбулося відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором №005-Н/11/65/ФО від 03.11.2011 року, що був укладений між ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» та ОСОБА_1 (а.с. 18-22)

Крім того, 30 серпня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ансу» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» був укладений Договір відступлення права вимоги за №3А, за умовами якого, ТОВ «Українська боргова компанія» набула права кредитора за Кредитним договором №005-Н/11/65/ФО від 03.11.2011 р. Згідно даного договору відбулося відступлення права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором, що був укладений між ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» та ОСОБА_1 (а.с. 22-28)

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем ОСОБА_1 порушено умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, оскільки відповідачем не проводились платежі по кредитному договору в частині погашення основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, тому суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1, заборгованість за кредитом, яка станом на 24 січня 2014 року складає загальну суму 19 020,31 грн., яка включає: суму простроченої заборгованості за основним боргом - 13645,07 грн.; сума строкової заборгованості за відсотками - 255, 85 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками - 5119,39 грн., що відповідає положенням ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, при визначені суми заборгованості суд бере за основу надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалі справи, оскільки відповідач не скористалась процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог в частині розміру заборгованості, яка виникла за час дії кредитного договору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія»заборгованість за кредитним договором №005-Н/11/65/ФО від 30 листопада 2011 року на загальну суму 19 020, 31 грн.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., які сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду, що підтверджується долученим до справи оригіналом платіжного документа.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 514, 516, 526, 610, 611, 612, 615, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» заборгованість за кредитним договором №005-Н/11/65/ФО від 30 листопада 2011 року на загальну суму 19 020, 31 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243, 60 грн., а всього на загальну суму 19 263 (дев'ятнадцять тисяч двісті шістдесят три) грн. 91 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

С у д д я