Справа №517/498/14-ц
Провадження по справі №2/498/399/14
У Х В А Л А

17 грудня 2014 року смт. Велика Михайлівка Одеської області

Великомихайлівський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Ткачук О.Л.,

при секретарі Козачінській Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників

в с т а н о в и в:

Позивачі у первісному позові від 23.06.2014 року просять припинити право власності відповідача на ? частину спірної квартири АДРЕСА_1.

Як на підставу позову посилаються на те, що квартира є річ неподільна, спільне володіння і користування нею неможливе, а відповідач забезпечений житловим приміщенням, яке належить йому на праві приватної власності.

Через канцелярію суду 05.11.2014 року позивачі надали заяву про уточнення позовних вимог і залучення до справи відповідача про визнання недійсним договору дарування квартири, у якій просять визнати недійсним договір дарування ? частки у праві спільної часткової власності на вказану квартиру, укладений між відповідачем та ОСОБА_5 та нотаріально посвідчений державним нотаріусом Великомихайлівського нотаріального округу Одеської області; а також просять прикріпити право власності відповідача на ? частину спірної квартири. Другим відповідачем у цій заяві вказаний ОСОБА_5, який проживає у спірній квартирі.

Як на підставу позову посилаються на посвідчення оспорюваного ними договору дарування під час судового спору по відношенню припинення права на частку спільної квартири та зупинення за заявою позивачів посвідчення частини квартири до набрання законної сили судовим рішенням за їх позовом про припинення права на частку у спільної квартири, від якого залежить вчинення даної нотаріальної дії. Зазначають також, що нотаріус нотаріальної контори Великомихайлівського нотаріального округу в момент посвідчення не заміщав нотаріуса Фрунзівського нотаріального округу, на території якого знаходиться спірна квартира, і тому не мав права посвідчувати оспорюваний ними договір дарування.

Крім того, у судовому засіданні 17.12.2014 року позивачі надали також доповнення до заяви про уточнення позовних вимог, в якій просили також визнати недійсним на підставі ст.224, 235 ЦК України договір дарування 1/4 частини квартири, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_5

У судовому засіданні представник позивачів підтримує заяву про уточнення позовних вимог та доповнення до них, а відповідач заперечує проти розгляду цієї заяви разом з первісним позовом, бо вважає цю заяву новим позовом.

Суд вважає, що зазначена заява не може бути прийнята до спільного розгляду в одному провадженні по справі за первісним позовом виходячи з наступних обставин.

Відповідно до положень частини 2 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, а до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Пунктом 9 постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду визначено, що предмет позову це те, що конкретно вимагає позивач, а підставою позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) є фактичні обставини, що наведені у заяві.

Виходячи з наведених положень суд вважає, що заява позивачів не є уточненням позовних вимог, оскільки у ній містяться нові вимоги щодо іншого предмету спору договору дарування квартири як до первісного відповідача ОСОБА_4, так і до нового відповідача ОСОБА_5, які обґрунтовуються іншими підставами ніж первісний позов.

Заява про уточнення позовних вимог є новим позовом до іншого відповідача, оскільки містить як новий предмет так і нові підстави позову, а процесуальний закон не передбачає можливості одночасної зміни як предмета так і підстави позову.

Відповідно до правил виключної підсудності, зазначених у статті 114 ЦПК, цей новий позов повинен подаватися до Фрунзівського районного суду Одеської області і тому подана позивачами заява не може бути прийнята до спільного розгляду з первісним позовом.

Керуючись статями 31, 168 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в прийнятті заяви від 05.11.2014 року про уточнення позовних вимог і залучення до справи відповідача ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування до спільного розгляду з позовом цих же позивачів до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Л.Ткачук