У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Наумчука М.І.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів
на утримання неповнолітніх дітей, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 29 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вищезазначеним позовом
посилаючись на те, що він перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою.
Від шлюбу вони мають двох дітей - доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. За рішенням апеляційного
суду Вінницької області від 14 серпня 2012
року з нього стягуються аліменти на
користь ОСОБА_2 на утримання дітей в
твердій грошовій сумі 2 000 грн щомісячно
і до досягнення дітьми повноліття. На
теперішній час він є приватним
підприємцем, його підприємницька
діяльність полягає в організації
комп'ютерного клубу і має мінливий
дохід.

На підставі рішення Замостянського
районного суду м. Вінниці від 29 серпня
2012 року з нього стягуються аліменти на
утримання відповідачки ОСОБА_2 у сумі 300
грн.

Відповідно до мирової угоди від 07
лютого 2013 року, затвердженою ухвалою
суду від 07 лютого 2013 року, він передав у
власність ОСОБА_2 свою частку у праві
спільної сумісної власності на
квартиру та залишив їй більшість
спільно нажитого майна.

Крім того, він зареєстрував шлюб з
ОСОБА_5 і його дружина вагітна, що
підтверджується довідкою пологового
будинку № 1 від 12 серпня 2013 року № 392.

Оскільки після винесення судових
рішень змінився його матеріальний і
сімейний стан, що позбавляє позивача
можливості сплачувати аліменти у
визначеному судом розмірі, відсутність
власного житла і неможливість його
найму, ОСОБА_1 просив зменшити розмір
аліментів на утримання дітей з 2000 грн.
до 800 грн.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 09 жовтня 2013 року
в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 29 листопада 2013 року,
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким позов
задоволено частково. Зменшено розмір
аліментів, які стягуються за рішенням
апеляційного суду Вінницької області
від 14 серпня 2012 року в розмірі 2 000 грн та
вирішено стягувати з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Вінниці,
українця, громадянина України, жителя
АДРЕСА_1, приватного підприємця на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у твердій
грошовій сумі 1 300 грн щомісячно,
починаючи з 29 листопада 2013 року і до
досягнення дітьми повноліття.

Припинено стягнення аліментів за
рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 14 серпня 2012 року.
Виконавчий лист за цим рішенням
повернуто у Вінницький міський суд
Вінницької області.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судового
рішення апеляційного суду, із
залишенням в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування рішення апеляційного суду
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив із того, що з
моменту винесення рішення про
стягнення аліментів суттєвого
погіршення матеріального стану
позивача не відбулося, на час розгляду
справи інших членів сім'ї він не
утримує та продовжує займатися
підприємницькою діяльністю.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та частково задовольняючи
позовні вимоги, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що з моменту
винесення рішення про стягнення з
ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей
його матеріальний і сімейний стан
змінився. На момент розгляду справи він
не має власного житла, його дружина є
непрацюючою та перебуває у відпустці у
зв'язку із вагітністю.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки апеляційним судом не було
допущено неправильного застосування
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 29 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук