Справа № 464/4350/13
Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/1095/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Цар М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Сихівського районного суду
м.Львова від 1 серпня 2013 року в справі
за позовом Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_2, треті особи - ТзОВ ЖЕП
«Стимул Сихів», ОСОБА_3, про демонтаж
самочинно обладнаної кладової,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено. Зобов»язано ОСОБА_2
демонтувати самочинно обладнану
кладову на площі сходової клітки між 6-7
поверхами будинку АДРЕСА_1 з
поверхневим планом А-1. Стягнуто з
ОСОБА_2 в користь Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
114,70 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 В
апеляційній скарзі стверджує про
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з»ясування обставин, що мають значення
для справи. Зазначає, що спірну кладову
особисто він не облаштовував,
будівельні матеріали йому не належать,
а він лише тимчасово користується
такою. Вважає, що не має жодного права
здійснювати демонтаж кладової,
оскільки внаслідок цього пошкодить
чуже майно і буде нести
відповідальність. Просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову в
повному об»ємі.

Сторони у справі в судове засідання не
з'явилися, а тому відповідно до ч.2 ст.197
ЦПК України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити з наступних підстав.

Згідно з ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду
першої інстанції відповідає в повному
обсязі.

Матеріалами справи встановлені
наступні обставини.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.
(а.с.10)

Постановою адміністративної комісії
при Сихівській районній адміністрації
м.Львова від 28 лютого 2013 року на
відповідача накладено адміністративне
стягнення у вигляді попередження
відповідно до ст. 150 КУпАП за самовільне
обладнання кладової на сходовій клітці
між 6 і 7 поверхами житлового будинку на
АДРЕСА_1. (а.с.13,17-18)

Актами комісії ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів»
від 12.03.2013 року, 30.04.2013 року встановлено,
що відповідач самовільно облаштував
вказану вище кладову. (а.с.6,9)

Розпорядженням в.о. голови Сихівської
районної адміністрації від 29 березня
2013 року затверджено висновок
міжвідомчої комісії (протокол від
26.03.2013 року №5, параграф №33) та
зобов»язано власника квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_2 демонтувати самочинно
обладнану кладову на площі сходової
клітки між 6 і 7 поверхами будинку,
влаштування якої виконано без згоди
мешканців будинку та дозволу на
виконання робіт. (а.с.11)

17.04.2013 року відповідача повторно
попереджено про обов»язок демонтувати
кладову згідно з розпорядженням
Сихівської районної адміністрації до
30.04.2013 року, однак від отримання
повторного попередження останній
відмовився, що стверджується актом.
(а.с.7, 8)

Відповідно до Положення про Сихівську
районну адміністрацію Львівської
міської ради, затвердженого рішенням
виконкому Львівської міської ради №07
від 6.01.2012 року, остання користується
іншими правами, передбаченими для
виконкому згідно з Законом України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», іншими нормами чинного
законодавства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 100 ЖК України
наймач, який допустив самовільне
переобладнання чи перепланування
жилого або підсобного приміщення,
зобов»язаний за свій рахунок привести
приміщення у попередній стан.

Згідно з ст. 152 ЖК України
переобладнання та перепланування
квартири, що належить громадянинові на
праві приватної власності, провадяться
з дозволу виконавчого комітету
місцевої Ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України
власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Згідно з п. 2 ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» власники квартир дво- або
багатоквартирних житлових будинків та
житлових приміщень у гуртожитку,
незалежно від підстав набуття права
власності на такі квартири, житлові
приміщення, є співвласниками
допоміжних приміщень у будинку чи
гуртожитку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою.

Відповідно до п. 1.4 «Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій», затверджених наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства №76
від 17 травня 2005 року, переобладнання і
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень
дозволяється робити після одержання
дозволу виконавчого комітету місцевої
Ради народних депутатів відповідно до
законодавства. Перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, що погіршує умови
експлуатації і проживання всіх або
окремих громадян у будинку або
квартирі, не допускається.

Відповідно до «Правил користування
приміщеннями житлових будинків та
гуртожитків», затверджених постановою
КМУ від 8 жовтня 1992 року №572, власники,
наймачі (орендарі) приміщень житлових
будинків мають право на переобладнання
та перепланування житлових, підсобних
приміщень, балконів, лоджій - згідно із
відповідними проектами - без обмеження
інтересів інших громадян, які
проживають у будинку, з дозволу
власника будинку та органу місцевого
самоврядування, виданого у
встановленому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що відповідач для власних потреб
самовільно облаштував кладову на площі
сходової клітки між поверхами
загального користування без дозволу на
виконання робіт та згоди інших
мешканців будинку.

Висновок суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та
доказам, що містяться в матеріалах
справи.

Колегією суддів приймається до уваги,
що жодних документів та дозволів, які
надають відповідачу право на
облаштування кладової на сходовій
клітці в будинку, останнім не
представлено.

Крім цього, облаштування
вказаної кладової проведено з
порушенням протипожежних норм.

Посилання апелянта на те, що він
не облаштовував кладову, колегією
суддів не береться до уваги у зв»язку з
наступним.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Доказами, в розумінні ст.57 ЦПК
України, є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Однак апелянтом не подано жодних
доказів на спростування факту
облаштування спірної кладової саме
ним.

Крім цього, колегією суддів
приймається до уваги, що апелянт не
заперечує, що кладовою користується
саме він, з приводу скасування
розпорядження голови Сихівської
районної ради Львівської міської ради
від 29.03.2013 року, яким його зобов»язано
демонтувати кладову, не звертався,
постанову адміністративної комісії
при Сихівській адміністрації від 28
лютого 2013 року про накладення
адміністративного стягнення не
оскаржував, а відтак всіма своїми діями
підтверджує факт облаштування спірної
кладової саме ним.

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що суд, дослідивши докази, дав
їм належну оцінку, і ухвалив рішення
про задоволення позову, що відповідає
вимогам закону.

Оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального закону,
колегія суддів не вбачає підстав для
зміни або скасування рішення суду .

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст. ст.313-315
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Сихівського районного
суду м.Львова від 1 серпня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин
О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.