Справа № 107/240/14-ц
Провадження № 2/107/652/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
м. Керч

Керченський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі :

головуючого судді - Короткової Л.М.,.

при секретарі - Зубцовій О.О.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Керчі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Керченської міської
ради АР Крим про визнання права
власності по праву спадкування за
заповітом,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду із
позовом до Керченської міської ради, в
якому просить визнати право власності
по праву спадкування за заповітом,
мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати
ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася
спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.
Дана квартира належала ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право власності
від 11 травня 1998 року та свідоцтва про
право спадкування по закону від 25
квітня 2006 року по 1/2 частки на кожний
документ. Мати залишила заповіт на все
майно ОСОБА_2 Позивачка отримала
спадщину шляхом подання заяви про
прийняття спадщини до Першої
Керченської державної нотаріальної
контори, де отримала свідоцтво від 21
листопада 2013 року про право власності
на 1/2 частину квартири, яка належила її
матері на підставі свідоцтва про право
власності. Але, у видачі свідоцтва про
право на спадщину на другу половину
квартири позивачці було відмовлено,
про що було видано постанову про
відмову у вчиненні нотаріальних дій
від 5 грудня 2013 року. Підставою відмови
було те, що право власності на 1/2 частку
при житті спадкодавця не було
зареєстровано в БТІ в Єдиному реєстрі
власності України. Просить визнати за
нею право власності по праву
спадкування за заповітом на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1 після смерті матері -
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивачка та її адвокат позовні вимоги
підтримали та просили позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не зявився. 13 лютого 2014 року
надійшла заява, в якій просив справу
розглядати без його участі, проти
позовних вимог не заперечує.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позвоні
вимоги слід задовольнити.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла мати позивачки - ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 6 лютого 2013 року (а.с.6).

Матері позивачки відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 25 квітня 2006 року за
реєстром № 1-117 (а.с.7) та свідоцтва про
право на власності від 11 травня 1998 року
№ 461-р (а.с. 8) належала квартира
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1233 ЦКУкраїни
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

ОСОБА_3 було складено заповіт від 6
липня 2012 року за реєстром № 2-2283,
відповідно до якого вона заповіла
ОСОБА_2 майно, яке їй належить (а.с. 10).

Після звернення до Керченської
державної нотаріальної контори,
позивачка отримала свідоцтво про право
на спадщину за заповітом від 22
листопада 2013 року за реєстром № 2-1560,
згідно до якого отримала у спадщину 1/2
частку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями
за заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. (ч. 1 ст. 1223
ЦКУкраїни)

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України,
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012 №
296/5 видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна. Якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації (за винятком земельної
ділянки), нотаріус виготовляє витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

23 грудня 2013 року позивачка звернулася
до Першої Керченськї державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, однак було
винесено постанову від 23 грудня 2013 року
відповідно до якої ОСОБА_2 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року на 1/2 частку квартир
АДРЕСА_1, оскільки право власності не
було зареєстроване спадкодавцем за
життя (а.с.12) та в заповіті є
різнобіжності в читанні прізвища
спадкодавця вказано «ОСОБА_3», а по
паспорту вона «ОСОБА_3».

Відповідно до вимог чинного
законодавства з заявою про державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно або змін до записів про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно може
звернутися лише заявник, який реєструє
право власності на своє майно.

Ст.. 1299 ЦК України, яка діяла на момент
виникнення правовідносин (виключена 4
липня 2013 року) передбачалося, що право
власності на нерухоме майно виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації цього майна.

Але, оскільки державна реєстрація є
тільки визнанням державою прав
власника на майно, то суд вважає, що це
право у померлої ОСОБА_3 виникло при
житті, тому це право перейшло як
спадщина до позивачки на яку було
зроблено заповіт, тому отримавши
свідоцтво на 1/2 частку майна у неї
виникло право власності і на іншу
частку, отже її вимоги засновані на
законі.

В заповіті зміна прізвища ОСОБА_3 на
ОСОБА_3 було застережено самим
нотаріусом, тому заповіт є дійсним.

На підставі викладеного судом
встановлено відсутність умов для
відмови для отримання позивачем
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після смерті матері у
нотаріуса, тому її вимоги про визнання
за нею в судовому порядку права
власності на 1/2 частину квартиру
АДРЕСА_1 (загальна площа квартири 44.5
кв.м) в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1233, 1261 ЦК Ураїни, ст.
212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Керченської
міської ради АР Крим про визнання права
власності по праву спадкування за
заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності по
праву спадкування за заповітом, після
смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з Керченської міської ради АР
Крим на користь ОСОБА_2 судові витрати
по справі у розмірі 581 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного Суду Автономної
Республіки Крим м. Феодосія через
Керченський міський суд АР Крим в
порядку та строки, передбачені ст.294 ЦПК
України.

Суддя (підпис) Л.М. Короткова.

З оригіналом згідно.

Суддя -