У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року м.
КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Умнова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 15 листопада 2013 року,
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 23 грудня 2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом, в якому просила змінити
розмір аліментів, збільшивши їх розмір
до 500 грн. щомісячно; стягнути з
відповідача додаткові витрати на
лікування дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 5 465 грн.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 15 листопада 2013 року, позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 500
грн., щомісячно, починаючи з 01 серпня
2013 року до досягнення сином
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню. Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 Ѕ частину
вартості витрат на лікування сина
ОСОБА_4 у розмірі 2825 грн. В задоволенні
іншої частини позовних вимог
відмовлено. Виконавчий лист № 2-2571/2011,
виданий на підставі рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 22
червня 2011 року, відкликано. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 23 грудня
2013 року апеляційну скаргу
задоволено частково. Рішення місцевого
суду в частині визначення періоду, за
який належить стягувати аліменти в
новому збільшеному розмірі змінено.
Вирішено зазначити в резолютивній
частині «починаючи з дня набрання цим
рішенням суду законної сили». В іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

Відповідач, не погоджуючись з даними
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій подав касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального права
просить їх скасувати в частині
задоволення позовних вимог.

Дослідивши подані заявником
матеріали вважаю, що у відкритті
касаційного провадження слід
відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних рішень судів
першої та апеляційної інстанцій
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо її незаконності та
неправильності. Обставини, на які
посилається заявник не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов правильного
висновку про відсутність правових
підстав для скасування рішення
місцевого суду. При цьому, змінивши
його в частині визначення періоду, за
який належить стягувати аліменти в
новому збільшеному розмірі.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при вирішенні
даної справи апеляційним судом не
вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою на рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 15 листопада 2013 року,
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 23 грудня 2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та
стягнення додаткових витрат на
лікування дитини.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Умнова О.В.