Справа № 362/1727/13-ц Головуючий у І
інстанції Мєдвєдєв К.В.Провадження №
22-ц/780/803/14 Доповідач у 2
інстанції Сушко Л.П.Категорія 45
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:
Сушко Л.П.,

суддів:
Лащенка В.Д., Кулішенка Ю,М.,

при секретарі:
Микитенко Д.А.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 26 листопада 2013
року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
виконавчого комітету Васильківської
міської ради Київської області про
зобов'язання змінити рішення
виконавчого комітету міської ради щодо
способу участі батька дитини у
вихованні дитини та спілкуванню з нею,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні позивачка звернулася до суду
з вищезазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
що 01.2010 року між нею та відповідачем був
зареєстрований шлюб, після розірвання
шлюбу з відповідачем ОСОБА_3, їхній
спільний син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
проживає разом з матір'ю. Відповідач
сплачує на користь позивачки аліменти
на дитину. Відповідно до рішення
виконавчого комітету Васильківської
міської ради Київської області №33 від
15 лютого 2013 року йому визначено години
спілкування із сином ОСОБА_5 - кожен
понеділок та четвер місяця з 10.00 год. до
13.00 год. за місцем проживання батька
дитини. Вона не погоджується з рішенням
органу опіки та піклування в частині
спілкування відповідача з сином за
місцем проживання колишнього чоловіка
та годин спілкування, просить його
змінити та визначити години
спілкування відповідача з сином
кожного понеділка та четверга з 17.30 год.
до 20.30 год. за місцем проживання матері
дитини, АДРЕСА_1, посилаючись на те, що
перебування дитини за місцем
проживання батька порушує режим
відпочинку та харчування дитини, у
відповідача відсутні навики по
догляду за дитиною.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 26 листопада 2013 року в задоволені
позову ОСОБА_2 було відмовлено.

У апеляційній скарзі позивачка просить
рішення скасувати і ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та недоведеність обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
процесуального та матеріального права.
Вважає, що рішення виконавчого
комітету Васильківської міської ради
Київської області №33 від 15 лютого 2013
року підлягає зміні, оскільки
визначений спосіб участі батька у
вихованні дитини суперечить інтересам
дитини. Суд не витребував та не
дослідив висновок органу опіки та
піклування, щодо способу участі батька
у вихованні сина.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції обґрунтовував свої висновки
тим, що позов заявлений не правомірно,
оскільки позивач та відповідач мають
рівні права на безперешкодне
спілкування з сином, та позивачем не
надано жодних доказів того, що ОСОБА_3
ухиляється від своїх батьківських
обов'язків чи шкодить інтересам дитини.
Крім того позивач фактично просить
підмінити рішення органу опіки та
піклування, що суперечить вимогам ст. 19
СК України.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч.ч. 1,2 та 3 ст. 151 СК України
батьки мають переважне право перед
іншими особами на особисте виховання
дитини. Батьки мають право залучати до
виховання дитини інших осіб,
передавати її на виховання фізичним та
юридичним особам. Батьки мають право
обирати форми та методи виховання, крім
тих, які суперечать закону, моральним
засадам суспільства.

Згідно ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини. Батьки
мають право укласти договір щодо
здійснення батьківських прав та
виконання обов'язків тим з них, хто
проживає окремо від дитини. Договір
укладається у письмовій формі та
підлягає нотаріальному посвідченню.
Той з батьків, хто проживає з дитиною, у
разі його ухилення від виконання
договору зобов'язаний відшкодувати
матеріальну та моральну шкоду, завдану
другому з батьків.

Згідно ст. 158 СК України за заявою
матері, батька дитини орган опіки та
піклування визначає способи участі у
вихованні дитини та спілкуванні з нею
того з батьків, хто проживає окремо від
неї. Рішення про це орган опіки та
піклування постановляє на підставі
вивчення умов життя батьків, їхнього
ставлення до дитини, інших обставин, що
мають істотне значення. Рішення органу
опіки та піклування є обов'язковим до
виконання. Особа, яка ухиляється від
виконання рішення органу опіки та
піклування, зобов'язана відшкодувати
матеріальну та моральну шкоду, завдану
тому з батьків, хто проживає окремо від
дитини.

Згідно ч.1 ст. 159 СК України якщо той із
батьків, з ким проживає дитина, чинить
перешкоди тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Встановлено, що 01 жовтня 2010 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був зареєстрований
шлюб.

Батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3
та ОСОБА_2.

21 листопада 2012 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області
ухвалив рішення про стягнення
аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
на угримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 14 частини
з усіх видів заробітку.

14 грудня 2012року Васильківський
міськрайонний суд Київської області
ухвалив рішення про розірвання шлюбу
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір'ю
ОСОБА_2, батько ОСОБА_5 проживає окремо
від дитини.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Васильківської міської ради
Київської області №3З від 15 лютого 2013
року, визначено години спілкування
ОСОБА_3 з малолітнім сином ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, кожен понеділок та четвер
місяця з 10.00 год. до 13.00 год. за місцем
проживання батька дитини.

Згідно ч.3 ст. 159 СК України за заявою
заінтересованої сторони суд може
зупинити виконання рішення органу
опіки та піклування до вирішення спору.

Згідно ч. 2 ст. 19 СК України рішення
органу опіки та піклування є
обов'язковим до виконання, якщо
протягом десяти днів від часу його
винесення заінтересована особа не
звернулася за захистом своїх прав або
інтересів до суду, крім випадку,
передбаченого частиною другою статті
170 цього Кодексу.

Згідно ч. 3ст. 19 СК України звернення за
захистом до органу опіки та піклування
не позбавляє особу права на звернення
до суду. У разі звернення з позовом до
суду орган опіки та піклування
припиняє розгляд поданої йому заяви.

Згідно ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді
судом спорів щодо участі одного з
батьків у вихованні дитини, місця
проживання дитини, позбавлення та
поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування.

Згідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки
та піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
вірного висновку, що позов заявлений
не правомірно, оскільки позивачем не
доведено порушення її прав або
інтересів, позовні вимоги не
ґрунтуються на чинному законодавстві
та не підлягають задоволенню.

Також судом вірно не прийнято до уваги
доводи позивачки про ухилення ОСОБА_3
від виконання своїх батьківських
обов'язків та заподіяння шкоди
інтересам дитини.

За таких обставин, суд дійшов вірного
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд не витребував та не дослідив
висновок органу опіки та піклування,
щодо способу участі батька у вихованні
сина, не заслуговують на увагу,
оскільки вимогами ч. 5 ст. 19 СК України
не передбачено надання висновку органу
опіки та піклування у справах про
оскарження рішення органу опіки та
піклування щодо участі батька у
вихованні дитини.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 26 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судд