Справа № 442/5562/13
Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/783/874/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Ніткевича А.В.,

при секретарі Дідусь О.Р.,

за участю відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
позивача ОСОБА_5, представника позивача
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 13 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про стягнення безпідставно
набутих коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із позовом, в якому просить,
зменшивши позовні вимоги, стягнути з
відповідача ОСОБА_3 в його користь 2000
доларів США, що за курсом НБУ
еквівалентно 15986,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог
посилається на те, що наприкінці 2012
року він вирішив придбати автомобіль
марки "Фольцваген - Транспортер" у свого
сусіда ОСОБА_3, якого знає приблизно 15
років. Домовившись з останнім про
вказану купівлю автомобіля, він
передав відповідачу гроші в сумі 7000
доларів США. Будь-якої розписки він не
писав, договору купівлі-продажу на час
передання ним коштів вони не укладали.
Згодом він звернувся до ОСОБА_3 з
проханням укласти договір
купівлі-продажу вищевказаного
автомобіля та зняти його з обліку.
Відповідач тоді відповів, що необхідно
звернутися до жінки, яка є власником
автомобіля. 07.02.2013 року ОСОБА_3,
зателефонувавши йому, повідомив, що
зв'язався із власницею транспортного
засобу і чекатиме його біля
Дрогобицького ВРЕР ДАІ. При оформленні
необхідної документації для зняття
автомобіля з обліку, з'ясувалося, що
номер кузова був перебитим. По факту
вказаних обставин Дрогобицьким МВ
ГУМВСУ у Львівській області відкрито
кримінальне провадження, яке 07.02.2013
року внесено до СРДР. Оскільки договір
купівлі-продажу транспортного засобу
так і не був укладеним, ОСОБА_3
зобов'язався повернути йому гроші в
сумі 7000 доларів США. Однак, на
сьогоднішній день повернув лише 5000
доларів США, а решту суми - в розмірі 2000
доларів США відмовляється повернути в
добровільному порядку, у зв'язку з чим
він змушений був звернутися з даним
позовом до суду.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 13
листопада 2013 року позов ОСОБА_5
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 2000,00
(дві тисячі) доларів США, що
еквівалентно за курсом НБУ 15986,00
(п"ятнадцять тисяч дев"ятсот вісімдесят
шість) гривень.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному
порядку оскаржив ОСОБА_3, просить
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від13 листопада
2013 року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_5 в
задоволенні його позовних вимог.

Апелянт вважає рішення суду
неправильним за його
необгрунтованістю, невірною оцінкою
даних справи, які у достатній мірі
неповно і всебічно з"ясовані, чим
порушено вимоги ст.ст 212, 213 ЦПК України,
тому воно підлягає скасуванню.

Звертає увагу суду, щодо пояснень, які
дав слідчому, то він вказав, що ОСОБА_5
йому передав долари в сумі сім тисяч
він не говорив, а повіривши слідчому та
не читаючи пояснення підписав його.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що між сторонами була
домовленість щодо купівлі-продажу
транспортного засобу за відповідною
ціною (7 000 доларів США), і згодом
відповідачем повернуто позивачу 5 000
доларів США, отриманих нам за продажу
зазначеного автомобіля, беручи до
уваги той факт, що в письмових
пояснення слідчий зазначив, що ОСОБА_5
заплатив йому-ОСОБА_3 7 000 доларів США за
автомобіль «Фольксваген-Транспортер»,
що не заперечено відповідачем, що
вказані пояснення підписані ним
особисто і власноручно написано
«Пояснення мною прочитано, з моїх слів
записано вірно», суд прийшов до
висновку, що позивач передав
відповідачу кошти в сумі 7 000 доларів
США в рахунок оплати за придбаний в
останнього автомобіль, з яких 5 000
доларів США відповідачем було
повернуто у зв»язку із вилученням
транспортного засобу працівником
міліції.

Також суд прийшов до висновку, що
відповідачем не було доведено жодної
правової підстави для отримання коштів
від позивача, в тому числі договору
купівлі-продажу транспортного засобу
так як не було надано суду допустимих
доказів щодо права власності на
вказаний автомобіль, а тому у
відповідача не було жодної правової
підстави для виникнення у нього права
на отримання коштів від позивача.

Колегія суддів з такими висновками в
повному обсязі погодитись не може.

У відповідності зі ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції не відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що з
витягу кримінального провадження
№0000263, внесеного до ЄРДР 07.02.2013
року вбачається, що 07.02.2013 року в
Дрогобицький МВ ГУ МВСУ у Львівській
області поступив рапорт експерта
Пугачука М.Б. про те, що вказаного дня із
письмовою заявою в Дрогобицький ВРЕР
ДАІ у Львівській області для зняття з
обліку автомобіля «Фольцваген
Транспортер» звернулася ОСОБА_8; під
час огляду транспортного засобу було
виявлено, що номер кузова вварений у
кузов кустарним способом по периметру.

Як вбачається з письмових пояснень
ОСОБА_3, наданих 07.02.2013 року слідчому СВ
Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській
області, останній вказав, що автомобіль
«Фольцваген Транспортер» він придбав
12.10.2011 року у ОСОБА_8 Однак, договору
купівлі-продажу вони не укладали. Він
передав їй кошти в сумі 6500 доларів США в
рахунок узгодженої ними оплати за
транспортний засіб, про що ОСОБА_8
надала йому розписку. Наприкінці 2012
року він вирішив продати вказаний
автомобіль своєму сусіду ОСОБА_5
домовившись з ОСОБА_5, останній
заплатив йому гроші в сумі 7000 доларів
США, проте, жодної розписки він не писав
та ніякої угоди з ОСОБА_5 не укладав.
Через деякий час ОСОБА_5 звернувся до
нього з проханням про те, що хоче зняти
даний автомобіль з обліку і
переоформити на себе. На це він
повідомив останньому, що спершу треба
знайти жінку, яка продала йому цю
машину. 07.02.2013 року він зустрівся з
ОСОБА_8 і відразу ж передзвонив ОСОБА_5,
якому пояснив, що знайшов згадану жінку
і сказав йому їхати в ДАІ. Приблизно о
13.00 год. вони зустрілися біля ВРЕР ДАІ,
де при оформленні відповідної
документації було виявлено перебиття
кузова автомобіля. Йому не було відомо
про те, що даний кузов був перебитий,
хто і коли це зробив йому також не
відомо, оскільки вказаний транспортний
засіб придбав у іншої особи, а саме -
ОСОБА_8

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідач не мав права власності на
вказаний автомобіль, в зв"язку з чим суд
не встановив правової підстави для
виникнення у відповідача права на
отримання коштів.

Однак, колегія суддів не
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, про те, що відповідач
безпідставно набув у позивача кошти в
сумі 2000 доларів США.

Як вбачається з розписки даної
ОСОБА_5 13.03.2013 року, такий отримав від
ОСОБА_3 5 000 доларів США за автомобіль, та
на даний момент претензій немає.
Одночасно, згадана розписка не містить
жодних застережень про те, що ОСОБА_3
винен ще ОСОБА_5 2 000 доларів США.

З врахуванням вищенаведеного,
колегія суддів не вважає за належний
доказ пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 дані
слідчому Дрогобицького МВ ГУМВСУ у
Львівській області 07.02.2013 року в
підтвердження того, що ОСОБА_3 отримав
від ОСОБА_5 7 000 доларів США в зв"язку з
тим, що ОСОБА_3 заперечує факт отримання
від ОСОБА_5 суми в розмірі 7 000 доларів
США, також суд критично оцінює
твердження ОСОБА_5 про те, що він
передав відповідачу ОСОБА_3 гроші в у
сумі 7 000 доларів США, так як в позовній
заяві від 19 серпня 2013 року він
стверджує, що він на час написання
позовної заяви отримав від ОСОБА_3 лише
4 000 доларів США, однак з розписки даної
ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_5 13 березня
2013 року отримав 5 000 доларів США від
ОСОБА_3 за автомобіль марки
«Фольксваген т4».

За наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
на думку колегії суддів рішення
районного суду слід скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у позові
ОСОБА_10 - відмовити.

Згідно з вимогами ч.1 ст.88 ЦПК
України, стороні на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись ст.ст.88, 303, 304 п.2 ч.1 ст. 307, п. 1
ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 319, 325 ЦПК
України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 13 листопада 2013 року
скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити ОСОБА_5 у задоволенні його
позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь
ОСОБА_3 судовий збір сплачений за
подачу апеляційної скарги в розмірі 115
грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
О.Я.
Мельничук

Судді:
Н.П. Крайник

А.В.
Ніткевич