Ухвала

іменем україни

22 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи:
відкрите акціонерне товариство
«Вознесенський сиркомбінат»,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Каскад-Продакшн»
ЛТД про звернення стягнення на предмет
застави за касаційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Каскад-Продакшн»
ЛТД на рішення Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 12 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 23 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Державний
експортно-імпортний банк України»
(далі - АТ «Укрексімбанк») звернулось
до суду з указаним позовом, посилаючись
на те, що 15 грудня 2009 року між ним та
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено
договір застави №
151209Z75 на забезпечення вимог
заставодержателя за генеральною
угодою № 151208N4 від 8 жовтня 2008 року В
рамках зазначеної угоди між банком та
товариством були 8 жовтня 2008 року було
укладено кредитний договір № 151208К53,
відповідно до умов якого банк відкрив
ТОВ «Каскад-Продакшн» ЛТД не
відновлювальну кредитну лінію на суму
8 708 300 доларів США, з
кінцевим терміном погашення кредиту 7
вересня 2011 року, та кредитний договір №
151208К54, відповідно до умов якого банк
відкрив товариству невідновлювальну
кредитну лінію на суму 16 291 700 доларів
США, з кінцевим терміном повернення
кредиту 7 жовтня 2011 року. Також в рамках
цієї генеральної угоди між банком та
ТОВ «Каскад-Продакшн» ЛТД 13
червня 2008 року було укладено кредитний
договір, відповідно до умов якого банк
надав позичальнику кредит у розмірі 2
млн. 500 тис. доларів США з кінцевим
терміном погашення кредиту - 7
жовтня 2011 року. Оскільки позичальник
свої зобов'язання за кредитними
договорами за генеральною угодою не
виконує, утворилась заборгованість у
розмірі 33 203 495 доларів 09 центів США та 689
749 грн 37 коп. Ураховуючи наведене,
позивач просив в рахунок погашення
вказаної заборгованості звернути
стягнення на рухоме мано, що є
предметом застави за договором застави
№ 151209Z75 від 15 грудня 2009 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 12
липня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 23 жовтня 2013 року, з
урахуванням виправлень, внесених
ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 23
вересня 2013 року, позов задоволено. В
рахунок погашення заборгованості
перед ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України»
звернуто стягнення на рухоме майно, що
є предметом застави за договором
застави, а саме: прості імені акції в
кількості 558 495 шт. заставною вартістю
1 812 374 грн, що є часткою у
статутному фонді емітента 19,090 % та
належать ОСОБА_4; прості іменні акції в
кількості 558 396 шт. заставною вартістю 1
812 053 грн, що є часткою у статутному
фонді емітента 19,087 % та належать ОСОБА_5;
прості іменні акції в кількості 1 116 800
шт. заставною вартістю 3 624 132 грн, що є
часткою у статутному фонді емітента
38,174% та належать ОСОБА_6; з визначенням
способу реалізації предметів застави
шляхом продажу на публічних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження за початковою ціною
реалізації, визначеної в ході
виконавчого провадження суб'єктом
оціночної діяльності відповідно до
чинного законодавства України.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Додатковим рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 23 вересня 2013 року в рахунок
погашення наявної перед ПАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» заборгованості за кредитним
договором № 151208К53 від 8 жовтня 2008 року
та кредитним договором № 151208К54 від 8
жовтня 2008 року, укладеними в рамках
генеральної угоди № 151208N від 8 жовтня 2008
року, а також за кредитним договором №
151208К31 від 13 червня 2008 року у розмірі 33 203
495 доларів 09 центів США, що складає 265 395
536 грн 25 коп. за офіційним обмінним
курсом Національного Банку України
станом на 26 березня 2013 року та 689 749 грн 37
коп., звернуто стягнення на рухоме
майно, що є предметом застави за
договором застави № 151209Z175 від 15 грудня
2009 року, а саме: прості іменні акції ВАТ
«Вознесенський сиркомбінат» у
кількості 558 495 шт.
номінальною вартістю 27 924 грн 75 коп.,
заставною вартістю 1 812 374 грн, що
належать ОСОБА_4 відповідно до виписки
про залишки на рахунку в цінних паперах
№ 005623 від 10 грудня 2009 року; прості
іменні акції ВАТ «Вознесенський
сиркомбінат» у кількості 558 396 шт.
номінальною вартістю 27 919 грн 80 коп.,
заставною вартістю 1 812 053 грн, що
належать ОСОБА_5 відповідно до виписки
про залишки на рахунку в цінних паперах
№ 005622 від 10 грудня 2009 року; прості
іменні акції ВАТ
«Вознесенський сиркомбінат» у
кількості 1 116 800 шт. номінальною
вартістю 55 840 грн 00 коп., заставною
вартістю 3 624 132 грн 00 коп., що належать
ОСОБА_6 відповідно до виписки про
залишки на рахунку в цінних паперах №
005624 від 10 грудня 2009 року, з визначенням
способу реалізації предметів застави
шляхом продажу на публічних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження за початковою ціною
реалізації, визначеної в ході
виконавчого провадження суб'єктом
оціночної діяльності відповідно до
чинного законодавства України.

У касаційній скарзі ТОВ
«Каскад-Продакшн» ЛТД, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України»
відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суди на підставі
доказів, поданих сторонами, які
належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), правильно виходили із того, що
позичальник ТОВ «Каскад Продакшн» ЛТД
порушило умови кредитного договору, у
зв'язку з чим звернуто стягнення на
предмет застави, що належить
відповідачам; розмір заборгованості
визначений вірно.

Крім того, доводи касаційної карги
фактично стосуються прав відповідачів,
які судові рішення не оскаржують.

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судами норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Каскад-Продакшн» ЛТД відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 12
липня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Волинської області від
23 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник