АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4928/14 Справа № 198/59/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Максюти Ж.І.

суддів - Кочкової Н.О., Чубукова О.П.

при секретарі - Кулику О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2014 року

за позовом ОСОБА_2 до Вербуватівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області, третя особа по справі - Юр»ївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 08.02.2010 року помер гр. ОСОБА_3, який за життя склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідав позивачеві.

24.12.2013 року позивач звернувся до Юрївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, однак отримав відмову у прийнятті такої заяви та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причин пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини, передбаченого ст. 1272 ЦК України.

Позивач зазначав, що не мав змоги своєчасно звернутися до нотаріальної контори, оскільки незважаючи на те, що є зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично мешкає та працює в м. Одеса за місцем реєстрації його дружини та дітей, при цьому з 2010 року його донька Тетяна знаходиться на диспансерному обліку у лікаря кардиоревматолога та потребує постійного лікування, у звязку з хворобою серця.

Посилаючись на ст. 3, 4 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України позивач просив визначити йому додатковий строк терміном на два місяці для подання заяви до Юрївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 08.02.2010 року.

Рішенням Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області 09 квітня 2014 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 395473 від 18.05.2011 року, ОСОБА_3 помер 08 лютого 2010 року (ас.10).

За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, який було посвідчено 07 грудня 2007 року державним нотаріусом Юр»ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_4 за реєстровим номером 1726, до умов якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті заповідав позивачу по справі ОСОБА_2 (ас.11).

24.12.2013 року позивач звернувся до Юр»ївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, однак отримав постанову нотаріуса цієї контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії (ас.9), як на підставу відмови у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом та отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_3, нотаріус послався на пропуск останнім шестимісячного строку, встановленого ст.1272 ЦК України, для прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволені позову районний суд виходив з того, що поважних причин пропуску строку для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини в судовому засіданні не встановлено.

Таки висновок суду є правильним, винесеним з урахуванням вимог ст.ст.1216, 1217, 1220, 1222,12331268, 1272 ЦК України

Згідно роз'яснень, викладених в листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обовязковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску зазначеного строку можуть бути визнані: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини ( наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Всі обставини на які позивач посилався, як на підставу обґрунтування поважності причин пропуску строку були перевірені районним судом, та їм дана належна оцінка в судовому рішенні.

Доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку доказів районним судом не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки згідно ст.303 ЦПКУ, апеляційний суд, переглядаючи справу, може переоцінити докази досліджені судом першої інстанції, якщо вони були досліджені з порушенням норм процесуального права, або з порушення порядку дослідження, або через неправомірне відмовлення у дослідженні доказів. Таких доказів апеляційна скарга не містить.

Не спростовані апелянтом факти встановлені в судовому рішенні Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 24.10.2012 року по справі за позовом Павлоградського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах Вербуватівської сільської ради Юрївського району про визнання спадщини відмерлою (ас. 48-51)

Так, посилання позивача та апелянта на те, що він не звертався до Юр»ївської нотаріальної контори в червні 2011 року з заявою про прийняття спадщини, та не отримував постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 16.06.2011 не доведено суду належними та допустимими доказами.

Оригінал даної постанови від 16.06.2011 року був оглянутий судом та учасниками процесу, копія якої долучена до матеріалів справи.

З даної постанови вбачається, що 16 червня 2011 року позивачем ОСОБА_2 державному нотаріусу Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області були подані документи, а саме копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та заповіт, для вирішення питання щодо прийняття спадщини. Однак, 16.06.2011 року позивачу ОСОБА_2 було відмовлено в оформленні спадкових прав через пропуск встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.145).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем під час розгляду справи був заявлений відвід судді Маренич С.О., не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки з матеріалів цивільної справи не вбачається підстав для відводу, передбачених ст. 20 ЦПКУ, а сам факт укладення цим суддею рішення по справі про визнання спадщини відмерлою не свідчить про його упередженість під час розгляду цієї справи.

Рішення Юр»ївського районного суду Дніпропетровської області від 24.10.2012 року ухваленого за результатами розгляду справи за позовом Павлоградського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах Вербуватівської сільської ради Юр»ївського району про визнання спадщини відмерлою, не може вплинути на права та обовязки позивача по доведеності ним позову про встановлення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, та доказування ним поважності причин пропуску такого строку.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Перевіривши справу в повному обємі, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду та безпідставності приведених в апеляційній скарзі доводів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,313 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області 09 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: