Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

28 лютого 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Захарчук С. С. ,

при секретарі - Власенко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначала, що 26 січня 2002 року між нею та
відповідачем було укладено шлюб. Від
шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилаючись на те, що подружнє життя у
них не склалося, що шлюбні відносини
між ними фактично припинилися,
подальше спільне проживання та
примирення між ними є неможливими,
просила розірвати шлюб.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, від неї надійшла заява про
розгляд справи за її відсутності, у
якій вона зазначила, що позов про
розірвання шлюбу підтримує у повному
обсязі, після розірвання шлюбу просить
залишити їй прізвище «ОСОБА_1», проти
ухвалення заочного рішення не
заперечує (а.с. 38).

Відповідач своє право на участь у
судовому засіданні не використав, про
день, час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.
Повідомлення про причини неявки до
суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Заочний розгляд справи відбувається за
відсутності відповідача з дотриманням
вимог, встановлених законом, на
підставі ухвали про заочний розгляд
справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом установлено, що 26 січня 2002 року
між сторонами було укладено шлюб (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с. 7, 8).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 10 постанови № 11 від 21
грудня 2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття
судом заходів щодо примирення подружжя
застосовується у випадку відсутності
згоди одного з них на розірвання шлюбу
за ініціативою однієї зі сторін або
суду у формі відкладення розгляду
справи слуханням та надання сторонам
строку для примирення. Судам слід
використовувати надану законом
можливість відкласти розгляд справи
для примирення подружжя, особливо за
наявності неповнолітніх дітей.

Відповідно до ухвали Подільського
районного суду м. Києва від 12 грудня 2013
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було призначено
строк для примирення до 23 січня 2014 року
(а.с. 25-26).

Примирення сторони не досягли.

Встановивши, що між сторонами втрачено
взаєморозуміння та почуття любові,
примирення подружжя, подальше спільне
життя та збереження шлюбу між ними
неможливо і суперечить інтересам
подружжя та дітей, суд дійшов висновку
про те, що збереження сім'ї є
неможливим, шлюб між сторонами існує
формально і може бути розірваним.

Керуючись ст.ст. 105, 110, 111, 112 СК України,
ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 56, 57, 58, 60, 169, 209, 212-215, 224,
228, 233 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, зазначеною у свідоцтві
про одруження як ОСОБА_1, та ОСОБА_2,
зареєстрований 26 січня 2002 року
відділом РАГС Козелецького районного
управління юстиції Чернігівської
області, актовий запис № 05 - розірвати.

Рішення суду про розірвання шлюбу
після набрання ним законної сили
надіслати до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Після розірвання шлюбу позивачці
залишити прізвище " ОСОБА_1 ".

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду м. Києва через Подільський
районний суд м. Києва. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя С. С. Захарчук