Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 116/6678/13-ц

Провадження № 2/116/105/14

16.01.2014 року
м. Сімферополь

Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді - Хіневич
А.М.

при секретарі - Блінніковій
К.Г.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сімферополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2013 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовною заявою до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на її користь на утримання
неповнолітньої дитини у твердій
грошовій сумі у розмірі 1000 грн.
щомісячно. Позовні вимоги мотивовані
тим, що вони з відповідачем мають
спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
тривалий час проживають окремо, вона не
працює, має на утримані інших
неповнолітніх дітей, відповідач
добровільно матеріальної допомоги на
утримання спільної дитини не надає.

У судовому засіданні позивач позов
підтримала повністю, просила його
задовольнити, стягнути з відповідача
аліменти у розмірі 1000 грн. на утримання
дочки ОСОБА_3, пояснила, що відповідач
відмовляється надавати регулярно
матеріальну допомогу на утримання
дитини, вона не працює, живе за рахунок
випадкових заробітків, дитина
навчається у 6 класі, навідує секції, що
потребує додаткових матеріальних
витрат, на утриманні позивача
знаходяться ще три неповнолітні
дитини.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов визнав частково, вказав на те, що
він може сплачувати 300 грн., оскільки не
працевлаштований, має мінливий дохід,
знаходиться на утримані своєї матері,
має захворювання, яке не надає йому
можливості встати на облік до центру
зайнятості населення і
працевлаштуватися офіційно,
інвалідностей не має, інших осіб на
утриманні не має.

Вислухавши пояснення сторін у справі,
дослідивши матеріали справи, повно і
всебічно з'ясувавши обставини, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
надавши оцінки письмовим доказам по
справі в їх сукупності, суд прийшов до
наступного.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК
України, якою встановлений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

За ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, установлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, що мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
між сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

По справі встановлені такі обставини
та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач у
справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідним
батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
про що свідчить запис у свідоцтві про
народження серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Дитина проживає в АДРЕСА_1, разом із
матір'ю - позивачем по справі, та
перебуває на її утриманні, що не
заперечувалося відповідачем у
судовому засіданні та підтверджено
довідкою виконавчого комітету
Миколаївської селищної ради
Сімферопольського району АР Крим від
24.10.2013 р. №2296. (а.с.7)

Позивач ОСОБА_1 має на утриманні ще
трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, що вбачається зі
свідоцтв про народження, та проживає
разом з ними в АДРЕСА_1 (а.с.6-8, 10).

Відповідач по справі не
працевлаштований, не має стабільного
заробітку, має захворювання легень,
проживає разом із матір'ю пенсійного
віку, що визнавалося сторонами та
підтверджено представленими
відповідачем у судовому засіданні
доказами - довідкою Бахчисарайської
районної поліклініки.

Правовідносини сторін регулюються
статтями 180-184 Сімейного кодексу
України, згідно з якими батьки
зобов'язанні утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначається за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матери, батька і (або) у твердій
грошовий сумі. Розмір аліментів на одну
дитину за жодних обставин не може бути
меншим 30 % встановленого законом
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд виходить з того, що закон прямо
передбачає обов'язок батьків
утримувати своїх неповнолітніх дітей,
при цьому суд враховує обставини, які
можуть вплинути на визначення розміру
аліментів, зокрема, можливість
відповідача надавати матеріальну
допомогу, тяжке матеріальне становище
сторін, стан здоров'я відповідача,
перебування на утриманні позивача
інших неповнолітніх дітей.

Визначаючи розмір аліментів, що
підлягають стягненню, у твердій
грошовій сумі, суд виходить з того, що
відповідач офіційно не
працевлаштований, має мінливий дохід,
також суд враховує вік дитини та
потреби у цьому віці.

З урахуванням зазначеного, виходячи з
того, що обов'язки батьків по утриманню
неповнолітньої дитини є рівними, а тому
вони повинні приймати однакову участь
у її забезпеченні, а також приймаючи до
уваги встановлений розмір
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку на місяць, виходячи з
принципів справедливості,
добросовісності та розумності, які є
одними з загальних засад регулювання
сімейних відносин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково і з відповідача
підлягають стягненню аліменти на
утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі по 500 грн., щомісячно.

При цьому суд зазначає, що відповідно
до ст.192 Сімейного кодексу України,
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд стягує аліменти від дня
пред'явлення позову, що передбачено
ст.191 Сімейного кодексу України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.367 Цивільного
процесуального кодексу України суд
допускає негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд
стягує з відповідача судовий збір на
користь держави у розмірі 229,40 грн.

З урахування зазначеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця села Табачне
Бахчисарайського району АР Крим, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти
на утримання малолітньої дитини -
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 500
грн., щомісячно, з індексацією
відповідно до закону, починаючи з 30.10.2013
року, тобто з дня подачі позовної заяви,
до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця села Табачне
Бахчисарайського району АР Крим, в
дохід держави судовий збір у розмірі
229,40 грн.

Допустити негайне виконання рішення в
частини стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд АР Крим через
Сімферопольський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А.М. Хіневич