Єдиний унікальний номер 725/6510/13-ц
Номер провадження 2/725/1382/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2014 року Першотравневий
районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Верешко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення розміру часток
земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із вищевказаним
позовом, в якому просив про визначення
розміру часток земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що
йому на праві власності належить
квартира АДРЕСА_1, яка розташована у
двоквартирному житловому будинку літ.
А, загальною площею 198,7 кв.м., у тому
числі житловою 105,0 кв.м. Іншим
співвласником зазначеного житлового
будинку є відповідачка ОСОБА_3

Відповідно до рішення 40 сесії 5
скликання Чернівецької міської ради
від 28 травня 2009 року №944,
земельна ділянка по АДРЕСА_1, площею 0,0437
га. була передана у його та
відповідачки спільну сумісну
власність без визначення часток
кожного із співвласників й відповідно
на підтвердження пава спільної
сумісної власності на спірну
земельну ділянку видано державний
акт про право власності на земельну
ділянку Серія ЯД № 121785 від 28
серпня 2009 року.

Однак, у вищевказаному у державному
акті про право власності на земельну
ділянку не визначено розміру земельних
часток за кожним із співвласників
земельної ділянки, у зв'язку з чим він
позбавлений можливості у визначеному
законом порядку розпорядитися
належною йому на праві власності
частиною земельної ділянки по АДРЕСА_1
й відповідно змушений звернутися до
суду за захистом своїх прав.

Крім того, вказував на те, що згідно
довідки розрахунку ідеальних часток у
зазначеному двоквартирному будинку по
АДРЕСА_1, виданої ЧК ОБТІ від
17 листопада 2005 року, наданої
Департаменту містобудівного комплексу
та земельних відносин для приватизації
земельної ділянки, співвласниками
якого, є позивач та відповідач, дольове
співвідношення часток співвласників
земельної ділянки та будинку
визначається у наступних розмірах,
зокрема: йому належить 65/100 ідеальних
часток, а ОСОБА_3 - 35/100 ідеальних часток
будинку й відповідно земельної
ділянки.

Тому посилаючись на вказане, просив
визначити розміри часток земельної
ділянки по АДРЕСА_1, площею 0,0437га, яка
належить на праві спільної сумісної
власності йому та ОСОБА_3 відповідно до
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯД №121785,
виданого 28 серпня 2009 року, кадастровий
номер :07:005:0084 за кожним із
співласників, зокрема: за ним - в
розмірі 65/100, а ОСОБА_3 відповідно - 35/100
частки, які виділити та припинити право
спільної сумісної власності на
земельну ділянку.

У судове засідання позивач та його
представник не з'явились. При цьому
представником позивача через
канцелярію суду подано заяву, в якій
він просив розгляд справи на
підставі ст. 158 ЦПК України
провести у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася. Про час та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином.
Причину своєї неявки суд не повідомила.
При цьому, подала нотаріально
посвідчену заяву, в якій вказала на те,
що не заперечує проти задоволення
позовних вимог та просила розгляд
справи провести у її відсутності.

Ураховуючи наявність поданих
сторонами заяв, суд вважає, що розгляд
справи можливо провести у відсутності
сторін та на підставі наявних у справі
доказі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК
України судове засідання проводилось
без технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про те, що позов
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1, яка
розташована у двоквартирному
житловому будинку літ. А, загальною
площею 198,7 кв.м., у тому числі житловою
105,0 кв.м. Іншим співвласником
зазначеного житлового будинку є
відповідачка ОСОБА_3, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 16.11.2005р. та витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 05.09.2013р. (а.с. 5, 7).

Вищезазначений будинок знаходиться
на земельній ділянці, площею 0,0437 га.
Цільове призначення земельної ділянки
- для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

Зокрема, рішенням 40 сесії 5 скликання
Чернівецької міської ради від 28.05.2009
року №944, земельна ділянка по АДРЕСА_1,
площею 0,0437 га. передана у спільну
сумісну власність позивача та
відповідачки ОСОБА_3 й відповідно
видано державний акт про право
власності на земельну ділянку Серія ЯД
№ 121785 від 28 серпня 2009 року (а.с.
5).

Як убачається із довідки розрахунку
ідеальних часток у зазначеному
двоквартирному будинку по АДРЕСА_1,
виданої ЧК ОБТІ від 17 листопада 2005 року
та наданої Департаменту
містобудівного комплексу та земельних
відносин для приватизації спірної
земельної ділянки, співвласниками
якого, є позивач та відповідач, дольове
співвідношення часток співвласників
будинку визначається у наступних
розмірах, зокрема: позивачу ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від 7
лютого 2000 року, реєстровий № 257,
договору купівлі-продажу № 5 від 31
січня 2000 року (квартира № 1), рішення
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради від 6 червня 2000 року № 432/11
про передачу допоміжних приміщень у
власність власникам двоквартирних
будинків та зняття будинків з балансу
житлового фонду належить 65/100
ідеальних часток, а ОСОБА_3 - на підставі
договору купівлі-продажу від 1 серпня
1990 року, реєстровий № 6051 належить
35/100 ідеальних часток будинку (а.с. 6).

Крім того, відповідно до витягу з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки за №
696/02-1/12-13 від 27 грудня 2013 року,
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки кадастровий номер
:07:005:0084 по АДРЕСА_1 площею 0,9437 га
становить 230452 грн., що підтверджується
відповідним витягом (а.с 41).

Зі змісту позовних вимог убачається, а
також підтверджується державним актом
про право власності на земельну
ділянку, що частки кожного із
співвласників у спільній сумісній
власності на земельну ділянку не
визначено, у зв'язку з чим позивач
позбавлений можливості у визначеному
законом порядку розпорядитися
належною йому на праві власності
частиною земельної ділянки по АДРЕСА_1
й відповідно, просив суд визначити
належну йому та відповідачці частку
земельної ділянки, яка перебуває у їх
спільній сумісній власності
ураховуючи право власності кожного із
них на частки житлового будинку.

При цьому, відповідно до нотаріально
завіреної заяви, відповідачка ОСОБА_3
надала свою згоду на запропонований
позивачем варіант визначення часток
кожного із співвласників у спірній
земельній ділянці, яка належить
сторонам на праві спільної сумісної
власності й відповідно не заперечувала
щодо задоволення позову (а.с 46).

Так, відповідно до ст. 41 Конституції
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного
кодексу України передбачено, що право
власності на земельну ділянку
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Частиною 4 ст. 120 Земельного кодексу
України у разі набуття права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду
кількома особами право на земельну
ділянку визначається пропорційно до
часток осіб у праві власності жилого
будинку, будівлі або споруд.

Крім того, частиною 1 ст. 368 ЦК України
передбачено, що спільна власність двох
або більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 4 ст. 86 ЗК України
співвласники земельної ділянки, що
перебуває у спільній сумісній
власності, мають право на її поділ або
на виділення з неї окремої частки.

Відповідно до положень ст. 89
Земельного кодексу України земельна
ділянка може належати на праві
спільної сумісної власності лише
громадянам. У спільній сумісній
власності перебувають земельні
ділянки: подружжя; членів фермерського
господарства, якщо інше не передбачено
угодою між ними; співвласників жилого
будинку.

Володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою
спільної сумісної власності
здійснюються за договором або законом.

Співвласники земельної ділянки, що
перебуває у спільній сумісній
власності, мають право на її поділ або
на виділення з неї окремої частки.

Поділ земельної ділянки, яка є у
спільній сумісній власності, з
виділенням частки співвласника, може
бути здійснено за умови попереднього
визначення розміру земельних часток,
які є рівними, якщо інше не передбачено
законом або не встановлено судом.

Згідно із роз'ясненнями пп. 19-21
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16.04.2004 року №7 "Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ" порядок користування спільною
земельною ділянкою, у тому числі тією,
на якій розташовані належні
співвласникам жилий будинок,
господарські будівлі та споруди,
визначається насамперед їхньою угодою
залежно від розміру їхніх часток у
спільній власності на будинок.

Таким чином, у разі наявності спору між
співвласниками щодо порядку
користування земельною ділянкою, який
раніше ними не визначався, визначення
такого порядку чи поділ земельної
ділянки здійснюється в залежності від
розміру ідеальних часток на час
виникнення спільної часткової
власності.

Крім тог, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК
України право спільної часткової
власності на земельну ділянку виникає
за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст.370 ЦК України у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Статтею 372 Цивільного кодексу України
передбачено, що майно, що є у спільній
сумісній власності, може бути поділене
між співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом. У
разі поділу майна між співвласниками
право спільної сумісної власності на
нього припиняється.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а
також дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи суд, керуючись
законом вважає, що позов підлягає
задоволенню й відповідно право
спільної сумісної власності сторін на
спірну земельну ділянку підлягає
припиненню із визначенням часток
кожного із співвласників у земельній
ділянці по АДРЕСА_1, площею 0,0437га,
відповідно в розмірах: за позивачем в
розмірі 65/100 частки, а ОСОБА_3 - 35/100
частки.

Керуючись ст.ст. 86,87,89, 120, 125 ЗК України,
ст. ст. 319, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст. 3, 10,
11, 58, 60, 64, 88, 130, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК
України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 частку у земельній
ділянці по АДРЕСА_1,
площею 0,0437 га, кадастровий номер
:07:005:0084, загальною площею 0,0437 га в
розмірі 65/100 частин.

Виділити ОСОБА_3 частку у земельній
ділянці по
АДРЕСА_1, площею 0,0437 га, кадастровий
номер :07:005:0084, загальною площею
0,0437 в розмірі 35/100 частин.

Право спільної сумісної власності
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на земельну ділянку по
АДРЕСА_1, площею 0,0437 га, кадастровий
номер :07:005:0084, загальною площею
0,0437 га припинити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Чернівецької області через
Першотравневий районний суд м.Чернівці
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
Н. В. Піхало