Справа №471/1715/13-ц 27.02.2014 27.02.2014 27.02.2014
Провадження № 22ц/784/248/14
Суддя першої інстанції
Суддя-доповідач апеляційного
суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Царюк Л.М.,
Мурлигіної О.Я.,

при секретарі Яценко Л.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на ухвалу
Братського районного суду
Миколаївської області від 5 листопада
2013 року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» (надалі - Банк) до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитно-заставним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

22 жовтня 2013 року Банк звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на
свою користь 29138.40 грн. заборгованості
за кредитно-заставним договором,
укладеним між сторонами 25 травня 2007
року, за умовами якого відповідач
отримав строковий споживчий кредит на
суму 3162.0 грн. на строк 24 місяці, який
зобов'язався повернути.

Ухвалою Братського районного суду
Миколаївської області від 5
листопада 2013 року вищезазначений
позов повернуто позивачу, як неподаний
на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

В своїй апеляційній скарзі Банк просив
скасувати ухвалу і направити справу до
суду першої інстанції для продовження
розгляду, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у місцевому суді, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України
позовна заява повертається позивачу,
якщо останній відповідно до ухвали
суду у встановлений строк виконає
вимоги, визначені ст.ст. 119, 120 ЦПК
України.

Повертаючи позовну заяву, суд
зазначав, що позовна заява, з якою
звернувся позивач на виконання ухвали
суду від 23 жовтня 2013 року, не усуває
недоліки позову, що визначені ст. 119
ЦПК України.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки суд
дійшов до них з порушенням норм
процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 22
жовтня 2013 року Банк звернувся з
вказаним позовом до суду.

23 жовтня 2013 року суддя постановила
ухвалу про залишення позовної заяви
без руху, оскільки позов було подано
без додержання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК
України. Зокрема, позовна заява та
подані до неї матеріали неможливо
причитати, недодержані розміри шрифту,
не надано відомостей про отримання
кредиту відповідачем, або отримання
товару, відсутні дані про підписання
відповідачем умов і правил
користування кредитом, порушений строк
позовної давності для звернення до
суду із позовною заявою про стягнення
заборгованості.

На виконання цієї ухвали суду у
встановлений судом строк Банком було
подано заяву про усунення недоліків з
відповідними додатками.

Проте, суд, повертаючи позовну заяву, в
своїй ухвалі не зазначив, які саме
недоліки позовної заяви, визначені ст.
119 ЦПК України, не були усунуті
позивачем та перешкоджають суду
відкрити провадження у справі.

При цьому, судом не враховано, що на
стадії попереднього засідання
відповідно до приписів ч. 6 ст. 130 ЦПК
України суд має змогу уточнити позовні
вимоги визначити факти, які необхідно
встановити для вирішення спору та
з'ясувати наявність доказів, що
надаються сторонами для
обґрунтування своїх доводів.

Більш того, положення про правові
наслідки спливу позовної давності
вирішується судом при розгляді
позовних вимог по суті і можуть
застосовуватися лише у випадках, коли
буде доведено існування у Банку
суб'єктивного права про захист якого
він просить і факт його порушення.

За таких обставин, суд в порушення
наведених вимог процесуального закону,
безпідставно повернув позовну заяву
Банку, як неподану.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає, що ухвала судді
постановлена з порушенням норм
процесуального права, а тому у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України вона підлягає скасуванню, а
позовна заява передачі на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу судді Братського
районного суду Миколаївської області
від 5 листопада 2013 року скасувати, а
матеріали заяви за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
кредитно-заставним договором
передати на новий розгляд до того ж
суду.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді