Справа № 140/1281/13-ц Провадження №
22-ц/772/315/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Алєксєєнко В. М.Категорія:
27Доповідач: Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Немирівського районного суду
Вінницької області від 13 листопада 2013
року у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта банк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

встановила:

В травні 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 181804, 32 грн.

Рішенням Немирівського районного суду
Вінницької області від
13 листопада 2013 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, та ОСОБА_6
на користь АТ «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 181804, 32 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_6
витрати сплачені останнім при
підготовці справи до судового
розгляду, а саме: повернення судового
збору у розмірі 1818, 04 грн.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, які мають
значення для справи.

В апеляційній скарзі зазначав, що
позивачем не доведено факт передачі
права вимоги за кредитним договором
від ТОВ «Укрпромбанк» до ПАТ «Дельта
банк», не доведено факту належного
повідомлення боржника про заміну
кредитора у зобов'язанні, розрахунок
заборгованості не відповідає дійсним
обставинам справи.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції дійшла висновку, що
скаргу слід відхилити.

Судом по справі встановлено, що 19
серпня 2008 року між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір №1928-002/ФКВ-08, за
умовами якого банк надав позичальнику
кредитні кошти у розмірі 23 648, 00 дол. США
з розрахунку 12,7 % річних, за весь час
фактичного користування кредитом на
строк з 19 вересня 2008 року по 18 вересня
2015 року з цільовим призначенням -
придбання автомобіля.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 19 вересня 2008
року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_6,
ОСОБА_2 укладено договір поруки, згідно
якого поручитель поручилася перед
кредитором за виконання боржником
зобов'язань за кредитним договором
№1928-002/ФКВ-08 (а.с. 15).

Відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України,
ст.ст. 92, 95 Закону України «Про банки і
банківську діяльність», постанови
Правління НБУ №369 «Про затвердження
Положення про застосування НБУ заходів
впливу за порушення банківського
законодавства», 30 червня 2010 року між
ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта банк» та
Національним банком України було
укладено Договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта
банк» (а.с. 114), відповідно до якого в
порядку, обсязі і на умовах , визначених
договором, Укрпромбанк передає
(відступає) Дельта банку права вимоги
за кредитними та забезпечувальними
договорами, що забезпечують виконання
кредитних зобов'язань перед
Національним банком, внаслідок чого
Дельта Банк замінює Укрпромбанк як
кредитора (стає новим кредитором) у
зазначених зобов'язаннях, внаслідок
передачі Укрпромбанком Дельта банку
прав вимоги до боржників, Дельта банку
переходить (відступається) право
вимагати (замість Укрпромбанку) від
боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Згідно з п. 4.1 договору відступлення
Укрпромбанком прав вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами до Дельта банку не вимагає
отримання згоди боржників.

Згідно з витягу з Додатку №2 до
Договору про передачу активів та
кредитних зобов'язань Укрпромбанку на
користь Дельта банку від 30 червня 2010
року Укрпромбанк передав АТ «Дельта
банк» право вимоги за кредитним
договором №1928-002/ФКВ-08 від 19 вересня 2008
року на загальну суму заборгованості 23
648 дол. США, сума заборгованості станом
на 01 червня 2010 року 17 115, 76 дол. США, та
забезпечувальними договором застави
автомобіля марки Toyota, моделі Corolla 1.6 І,
2008 року випуску від 19 вересня 2008 року та
договором поруки від 19 вересня 2008 року
(а.с. 33).

На виконання договору про передачу
активів від 30 червня 2010 року 08 жовтня 2010
року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ
«Укрпромбанк» було підписано акт
приймання-передачі кредитних
договорів, договорів застави (іпотеки),
поруки, кредитних справ, зокрема,
кредитного договору №1928-002/ФКВ-08,
договору застави транспортного засобу
№1928-002/Zфкв-08, договору поруки
№1928-002/Zфпор-08 (а.с. 126).

05 липня 2010 року ПАТ «Дельта банк» та ТОВ
«Укрпромбанк» направили на адресу
ОСОБА_8 спільний лист, яким повідомили
про здійснення з 01 липня 2010 року заміни
кредитора у зобов'язаннях, що діють на
підставі кредитного договору
№1928-002/ФКВ-08 від 19 вересня 2008 року
(а.с.127-128).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 517 ЦК України первісний
кредитор у зобов'язанні повинен
передати новому кредиторові документи,
які засвідчують права, що передаються,
та інформацію, яка є важливою для їх
здійснення.

Боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

Згідно з ч.2 ст. 518 ЦК України якщо
боржник не був письмово повідомлений
про заміну кредитора у зобов'язанні,
він має право висунути проти вимоги
нового кредитора заперечення, які він
мав проти первісного кредитора на
момент пред'явлення йому вимоги новим
кредитором або, якщо боржник виконав
свій обов'язок до пред'явлення йому
вимоги новим кредитором, - на момент
його виконання.

Таким чином, ПАТ «Дельта банк» набуло
право вимоги за кредитним договором
№1928-002/ФКВ-08 від 19 вересня 2008 року, а
тому доводи позивача в цій частині є
безпідставними.

Колегією суддів не приймаються до
уваги посилання представника
відповідача на те, що позичальник не
був належним чином повідомлений про
заміну кредитора у зобов'язанні,
оскільки як вбачається з матеріалів
справи, після повідомлення про заміну
кредитора від 05 липня 2010 року, 12 липня
2010 року ОСОБА_2 здійснив платіж в сумі
187, 04 грн. на рахунок АТ «Дельта банк» на
погашення кредитної заборгованості за
договором № 1928-002/ФКВ-08 від 19 вересня 2008
року, що підтверджується квитанцією
№17007684 (а.с. 147).

Позичальник зобов'язання за кредитним
договором виконував неналежним чином,
внаслідок чого заборгованість станом
на 05 квітня 2013 року становить 181804, 32
грн., з яких тіло кредиту - 131 453, 28 грн., в
тому числі прострочена заборгованість
за тілом кредиту 62516, 37 грн.;
заборгованість за відсотками - 45930, 1
грн., в тому числі прострочена
заборгованість за відсотками 44512, 22
грн., комісія - 4420, 95 грн., в тому числі
прострочена заборгованість 4231, 93 грн.

Доводи представника відповідача про
те, що в розрахунку заборгованості та
позовній заяві не було відображено 457
дол. США згідно квитанції від 12.07.2010
року та 187, 04 грн. згідно квитанції від
12.07.2010 року, сплачених ОСОБА_2 на
рахунок ПАТ «Дельта банк» в рахунок
погашення заборгованості
спростовується матеріалами справи, а
саме розрахунком заборгованості (а.с.
125), згідно якого в період з 01.07.2010 року
по 31.07.2010 року зараховано сплаченої
заборгованості за кредитом в сумі 282, 30
дол. США та 174, 70 дол. США заборгованості
за відсотками, а разом сумі 457 дол. США, а
також в зазначений період сплачено 187, 04
грн. комісії.

Твердження представника відповідача
про те, що в рахунок погашення
заборгованості не зараховано 1798, 26 грн.
сплачених ОСОБА_2 згідно квитанції від
17.09.2010 року та 43348, 34 грн., сплачених АТ
«Страхова група ТАС» як страхове
відшкодування згідно договору
страхування, то доказів щодо
надходження таких коштів на рахунки
ПАТ «Дельта банк» в рахунок погашення
кредитної заборгованості ОСОБА_2
суду надано не було.

Суд першої інстанції повно та всебічно
з'ясував всі обставини справи, надав
належну оцінку наявним у справі
доказам та дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позову.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим, підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України,-

у х в а л и л а
:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Немирівського районного
суду Вінницької області від 13
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/
І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/
І.М. Стадник

/підпис/
Ю.Б. Войтко

З оригіналом вірно: