Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Куштан Б.П. Мацунич М.В.

при секретарі - Голінко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Воловецького районного суду від 13
грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
Жденіївської сільської ради, третя
особа Воловецька державна нотаріальна
контора про визнання права власності
на домоволодіння, -

в с т а н о в и л а :

Позивачі звернулися до суду з позовом
до ОСОБА_1, Жденіївської сільської ради,
третя особа Воловецька державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на домоволодіння, мотивуючи
свої позовні вимоги тим, що за час
перебування у шлюбі їхніми батьками
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було збудовано
житловий будинок в АДРЕСА_1.
Правовстановлюючих документів на
домоволодіння немає. ОСОБА_5 померла 1964
року, після її смерті відкрилася
спадщина на 1/2 частину вказаного
домоволодіння. Позивачі вважали, що
фактично прийняли спадщину, а тому
просили суд визнати за кожним з них
право власності на 1/8 частину будинку.

Рішенням суду першої інстанції
вищевказаний позов задоволено
повністю.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на
вищезазначене рішення, в якій порушила
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована
невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

В судовому засіданні апелянтка та її
представник скаргу з наведених підстав
підтримали.

Позивач ОСОБА_2 та його представник
скаргу з наведених підстав підтримали.

Інші особи в судове засідання не
явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.
Тому суд розглянув справу у їх
відсутності відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймали участь в судовому засіданні
та дослідивши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачами доведено правомірність
їхніх вимог, відповідно до ст. 60 ЦПК
України. Крім цього, суд не прийняв до
уваги твердження відповідачки про те,
що вона є одноособовим власником
будинку в АДРЕСА_2, оскільки вони не
підтверджені належними доказами та
спростовані під час розгляду справи в
суді.

Однак, з таким висновком суду погодить
не можна на підставі наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданих відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, передбачених ст..61 цього
Кодексу.

Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Як вбачається з рішення апеляційного
суду Закарпатської області від 10
квітня 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
зверталися до суду з позовом до ОСОБА_1,
Жденіївської селищної ради про
визнання права власності на спадкове
майно, який обґрунтовували тим, що
домоволодіння АДРЕСА_1 було збудоване
їхніми батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
правовстановлюючі документи на яке не
збереглись.

Вказаним рішення частково задоволено
апеляційну скаргу ОСОБА_1, змінено
рішення Воловецького районного суду
від 13 грудня 2012 року та викладено
резолютивну частину в такій редакції:
позов задоволено частково; визнано
незаконним та скасовано рішення
виконавчого комітету Жденіївської
селищної ради №64 від 23 жовтня 2007 року
про оформлення права власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1 за
ОСОБА_6; визнано недійсним свідоцтво
про право власності на 1/2 частину
житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_6,
видане 22 листопада 2007 року
Жденіївською селищною радою,
Воловецького району, Закарпатської
області. В решті позовних вимог
відмовлено, після чого позивачі
звернулися до суду з аналогічним
позовом. Вказане рішення набрало
законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно постанови державного нотаріуса
від 18 червня 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_4
звернулися до нотаріальної контори з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом, однак їм було
відмовлено у зв'язку з тим, що відсутні
правовстановлюючий документ на 1/2
частину домоволодіння, виданого на ім'я
спадкодавця ОСОБА_5

Крім цього, матеріалами справи
стверджено, що спадкове майно не
зареєстроване, позивачі не зверталися
до Жденіївської селищної ради із
заявою про визнання права власності на
спадкове майно.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
позивачі фактично не прийняли спадщину
за ОСОБА_5, яка померла в 1964 році.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

А тому, керуючись ст.ст.307, 309, 315 ЦПК
України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Воловецького районного суду
від 13 грудня 2013 року скасувати.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Жденіївської
сільської ради, третя особа Воловецька
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на
домоволодіння.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до касаційного суду протягом
двадцяти днів з дня проголошення
шляхом подачі скарги безпосередньо до
цього суду.

Головуючий:

Судді :