Провадження №2/642/44/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р. Ленінський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді -
Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря -
Крючкової О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

3-я особа - Моторне (транспортне)
страхове бюро України,

в с т а н о в
и в:

Позивач звернувся до суду з позовом
про стягнення з відповідача
матеріальної шкоди у сумі 3 097 грн. 98
коп. та моральної шкоди у сумі 10 000 грн.,
заподіяної йому внаслідок ДТП, яка
сталася з вини відповідача. В
обґрунтування позову посилається на
те, що пошкоджено його позивача -
автомобіль ВАЗ-21063, держ. номер НОМЕР_3.
Він отримав страхове відшкодування у
розмірі 9 432 грн. 04 коп., однак фактично
витратив на відновлення автомобіля 11
480 грн., тому просить стягнути з
відповідача недоотриману суму по
відшкодуванню вартості
відновлювального ремонту автомобіля - 2
047 грн. 96 коп. Крім того, просить
стягнути понесені витрати по оплаті
вартості проїзду до правоохорнних
органів у зв'язку з оформленням цієї
ДТП та до страхової компаніїї для
отримання страхової виплати за
маршрутом м. Богодухів- м.Харків-
Дергачі Харківської області у сумі 150
грн. 52 коп., телеграми про проведення
експертизи, відправленої відповідачу,
у сумі 50 грн. 12коп.; поштових
відправлень на адресу органів ДАЇ у
сумі 34 грн. 70 коп., та страхової
організації - МТСБУ - 65 грн. 60 коп.; а
також витрат на лікування у зв'язку з
нервовим стресом у загальній сумі 748
грн. 68 коп.

В обґрунтування позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди
послався на те, що внаслідок
неправомірних дій відповідача, з вини
якого сталася ДТП, він вимушений
ремонтувати свій автомобіль, його
дружина отримала травму, він вважає, що
шкода заподіяна йому, його дружині та
дітям, оскільки він зазнав
морально-фізичних, душевних та
емоціонально-психологічних страждань,
погіршився стан його здоров'я,
порушений звичайний уклад його життя,
нормальні життєві зв'язки, його
відносини з оточуючими, та вказані
негативні наслідки він оцінює у 10 000
грн.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав у повному обсязі, пояснив,
свій автомобіль придбав у 1983 році. Він
отримав страхове відшкодування, однак
при проведенні ремонту на СТО витратив
більшу суму, пошкоджені частини
автомобіля та деталі повністю замінені
на нові, замінені деталі він не залишив.
Також зазначив, що в результаті
нервового стресу, який він зазнав
внаслідок ДТП, у нього мало місце
загострення псоріазу, яким він хворіє з
2009 року, з приводу чого він проходив
лікування, тому вважає, що вказані
витрати повинен відшкодувати
відповідач.

У судовому засіданні відповідач позов
не визнав, надав письмові заперечення,
в яких просив у позові відмовити за
недоведеністю позивачем позовних
вимог. Послався на те, що позивач
повністю отримав страхове
відшкодування, а сума відновлювального
ремонту, проведеного на СТО, не
відповідає висновку експертизи.
Послався також на те, що строк
експлуатації автомобіля позивача - 30
років, а вартість автомобіля з
урахуванням зносу відповідно до
висновку експертизи ХНДІСЕ становить
близько 12 000 грн., пошкоджена лише задня
та центральна частина автомобіля,
автомобіль повністю не був знищений,
страхове відшкодування у сумі 9 432 грн.
позивач отримав, чим повністю покрита
заподіяна йому матеріальна шкода.
Вважає, що відповідач бажає за його
рахунок повністю обновити свій
автомобіль. Крім того, зазначив, що про
проведення ремонту на СТО позивач його
не повідомив, не залишив замінені
деталі, які можна було б використати
або здати на металобрухт, чим зменшити
витрати. Також вважає, що ніяких
доказів заподіяння моральної шкоди
позивач не надав, а його посилання на
заподіяну шкоду його дружині та дітям
взагалі суд не може взяти до уваги.
Вважає, що відсутній причинний зв'язок
між хронічною хворобою позивача -
псоріазом, яким він хворіє з 2009 року,
ДТП, яке сталося у травні 20012 року, та
проходженням позивачем лікування у 2013
році. Звертає увагу суду на те, що зі
слів позивача у грудні 2012 року померла
його теща, що і могло бути наслідком
загострення хвороби. Крім того,
послався на те, що позивач є
пенсіонером Збройних Сил України та
користується правом безкоштовного
проїзду у приміському транспорті.

Представник 3-ї особи -
Моторного (транспортного) страхового
бюро України - в судове засідання не
з'явився, про слухання справи
повідомлений належним чином.
Відповідно до вимог ст.ст. 169 ЦПК
України, за згодою сторін суд вважає
можливим справу розглянути у
відсутності представника 3-ї особи.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, встановив наступні
факти та правовідносини.

Постановою Дергачівського районного
суду Харківської області від 28 травня
2012 року ОСОБА_2 визнано винним за ст. 124
КУпАП та піддано адміністративному
стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340
грн. Вказана постанова набрала
законної сили.

Згідно з постановою суду 10 травня 2012
року о 16 год. 30 хвил. на 479 км+800 а/ш
Київ-Харків-Довжанський ОСОБА_2,
керуючи автобусом ІVAN, держ. номер
НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості
руху, не витримав безпечний інтервал та
допустив наїзд на автомобіль ВАЗ 21063,
держ. номер НОМЕР_3, який в свою чергу
здійснив наїзд на автомобіль ЗАЗ-ТФ-699Т,
держ. номер НОМЕР_2, чим порушив вимоги
п.п.1.5.,2.3,12.1.,13.1. Правил дорожнього руху.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію
НОМЕР_4, виданим Богодухівським МРЕО
Харківської області автомобіль ВАЗ 21063,
держ. номер НОМЕР_3, належить ОСОБА_1 -
позивачу у справі, а автобус ІVAN, держ.
номер НОМЕР_1, належить відповідачу
ОСОБА_2

Згідно з довідкою № 480820, виданою ОСОБА_1
інспектором ВДАЇ Дергачівського РВ ГУ
МВСУ в Харківській області, автомобіль
ВАЗ-21063, номерний звук НОМЕР_3, отримав
наступні механічні ушкодження:
деформовано задній бампер, задня
панель, заднє ліве та право крило,
передній бампер, передня панель, кришка
багажника, розбито задні ліхтарі,
передній правий підфарник, а згідно з
довідкою ВДАЇ № 1361 від 18.05.2012 року
також і декоративна решітка радіатора.

Згідно з довідкою про ДТП № 9003769 від
16.11.2013 року, виданої Дергачівським РВ ГУ
МВС України в Харківській області,
автомобіль отримав механічні
пошкодження передньої центральної та
задньої центральної частини.

Договору страхування транспортного
засобу позивачем не укладався.

Цивільно-правову відповідальність
відповідача, як власника транспортного
засобу, застраховано не було.

Як встановлено судом, Моторним
(транспортним) страховим бюро України
позивачу виплачено 25.01.2013 року та 07.03.2013
року страхове відшкодування у
загальній сумі 9 432 грн. 04 коп.

Суд, оці, оцінивші сторонамии докази у
їх сукупності, приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню на підставі
наступного.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями
особистим немайновим правам або майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду, з питань чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Вина відповідача в пошкодженні
автомобіля позивача повністю
підтверджена постановою суду.

Вирішуючи питання щодо відшкодування
заподіяної шкоди суд виходить з
наступного.

Відповідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 5326
від 31 травня 2012 року, проведеного ст.
судовим експертом ХНДІСЕ ім.. проф.
Бокаріуса за участю обох сторін у даній
справі, матеріальна шкода, заподіяна
власнику автомобіля ВАЗ 21063, держ. номер
НОМЕР_3, 1983 року виписку, внаслідок ДТП
10 травня 2012 року, становить 9 432 грн. 04
коп. (а.с.18-25).

Зазначена сума складається з вартості
складових, які підлягають заміні - 1 834, 75
грн. вартості ремонтно-відновлювальних
робіт з урахуванням ПДВ - 7 703, 52 грн., та
з урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу автомобіля, який становить 0,7,
оскільки строк експлуатації
автомобіля становить більше 12 років.

Також зазначено, що кузов автомобіля
має сліди ремонтних робіт, які
провадились раніше, поверхні бамперів
переднього і заднього, панелі даху
бокові права та ліва мають корозійні
пошкодження.

Як зазначено у цьому висновку, вартість
вказаного автомобіля з урахуванням
строку його експлуатації, становить 12
382, 79 грн.

20 червня 2012 року позивач уклав з ФО-П
ОСОБА_3 договір на надання послуг по
ремонту автомобіля. Відповідно до п.1
договору ФО-П ОСОБА_3 зобов'язався
привести у відповідності до умов
договору ремонт вказаного автомобіля,
а відповідно до п.4.1 замовник провадить
оплату в розмірі 11 480 грн. протягом 1 дня
з моменту виконання робіт.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_5,
виданого 31.05.2012 року, ОСОБА_3 є платником
єдиного податку.

Про виконання робіт за вказаним
договором ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 склали 7
червня 2012 року акт виконаних робіт
відповідно до рахунку-фактурі від
20.06.2012 р. на зазначену суму.

З рахунку -фактури до цього акту
виконаних робіт не вбачається, що
вказані роботи виконані саме у зв'язку
з ДТП, що сталася у травні 2012 рок.

Так, згідно з висновком ХНДІСЕ окраска
кузова внаслідок ДТП включає лише
окрасу місць ремонту з підбором
кольору, та становить 1 746 грн. з
урахуванням ПДВ, а згідно
рахунку-фактури покраска кузова
становить 3 500 грн. (ремонт та
підлягаючі заміні деталі).

Виходячи з вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України
щодо належності та допустимості
доказів, суд кладе в основу рішення
саме цей висновок, який складений
експертною установою, є обґрунтованим,
та не приймає до уваги акт виконаних
робіт та рахунок-фактуру про фактичне
виконання ремонтних робіт автомобіля,
оскільки позивачем не надано
достовірних доказів, що необхідність у
виконані за вказаним договором
ремонтних робіт, проведених на СТО,
виникла саме у зв'язку з ДТП, яка
сталася з вини відповідача.

За таких обставин суд приходить до
висновку про отримання страхового
відшкодування позивачем у повному
обсязі, тому підстави для стягнення з
відповідача на користь позивача
витрат на ремонтні роботи відсутні.

Позивачем надані чеки на придбання
ліків на суму 497 грн. 36 коп., а також на
придбання ліків, шприців, систем, вати
на загальну суму 251 грн. 32 коп.

Як вбачається з витягу з медичної
карти поліклінічного відділення
Богодухівської лікарні Харківської
області від 12.12.2013 року, він знаходився
на денному стаціонарі в період з 26.03.2013
року по 06.04.2013 року у зв'язку з
псоріазом розповсюдженим, прогресуюча
стадія, він перебуває на диспансерному
обліку з приводу вказаного
захворювання з 2009 року.

Відображені в витягу лікаря скарги
позивача на те, що вказане загострення
відбулось у зв'язку з психотравмою,
отриманою внаслідок ДТП, суд до уваги
не приймає, оскільки медичний висновок
з цього приводу позивач суду не надав,
об'єктивними даними наявність
причинного зв'язку між загостренням
захворювання позивача у березні 2013
року та ДТП, яка сталася у травні 2012
року, не підтверджується.

За таких обставин суд відмовляє в
позові в частині стягнення витрат на
придбання ліків.

Як вбачається з наданих позивачем
проїзних квитків, він витратив на
поїздки в м. Дергачі для вирішення
питань, пов'язаних з ДТП - до
Дергачівського РВУ УМВС України в
Харківській області, отримання
автомобіля зі штрафмайданчику, виїзд
до суду в м. Дергачі, до аварійного
комісару у сумі 150 грн. 52 коп. Крім того,
з наданих квитанцій вбачається, що він
поніс витрати у сумі 50 грн. 52 коп., на
оплату вартості телеграми,
відправленої відповідачу 15.05.2012 року,
про проведення експертного
автотехнічного дослідження; на оплату
вартості послуг поштового зв'язку за
відправлення листів до Дергачівського
РВУ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області - 34 грн. 70 коп., та МТСБУ, м. Київ, -
65 грн. 60 коп.

Суд приходить до висновку, що з
відповідача на користь позивача слід
стягнути витрати на оплату телеграми
про проведення експертного
дослідження у сумі 50 грн. 52 коп., та на
поштові витрати на відправлення листів
у зв'язку у сумі 100 грн. 30 коп., а також
витрати по проїзду позивача від м.
Богодухова до м.Харкова у сумі 21 грн. 36
коп. -2 поїздки, 20 грн. 36 коп. -3 поїздки, у
сумі 103 грн. 80 коп. Оскільки позивач
користується правом безкоштовного
проїзду приміським транспортом,
витрати по проїзду з м. Дергачі до
м.Харкова відшкодуванню не підлягають,
проти чого не заперечував і сам
позивач.

Таким чином, всього у відшкодування
матеріальної шкоди слід стягнути 254
грн. 62 коп.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода, зокрема, полягає
у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, у душевних страждання, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана особі,
зокрема, неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України
моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідачем була заподіяна
позивачу моральна шкода в результаті
ДТП, оскільки він зазнав нервового
стресу внаслідок цієї пригоди та
пошкодження його майна. Однак,
враховуючи усі встановлені судом по
справі обставини, суд знаходить суму
моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.
занадто завищеною, такою, що не
відповідає ступеню перенесених
позивачем страждань, а тому вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача моральну шкоду у
розмірі 500 грн. Доказів заподіяння
моральної шкоди у більшому розмірі
суду не надано.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України
з відповідача підлягають також
стягненню на користь позивача
пропорційно задоволеним позовним
вимогам витрати на оплату судового
збору, у сумі 458 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 23,
1166, 1167, 1187, 1192 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 10,11, 59-61, 88,209, 212- 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 у відшкодування
матеріальної шкоди 254 грн. 62 коп., у
відшкодування моральної шкоди - 500 грн.,
а також понесені витрати на оплату
судового збору у сумі 458 грн. 80 коп., а
всього стягнути 1 213 грн. 42 коп.

В іншій частині позовних
вимог відмовити.

Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, через Ленінський
районний суд м. Харкова. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.Л.Шрамко