Справа № 308/332/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2014 року

м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області

в складі: головуючого - судді
Данко В.Й.,

при секретарі
Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1,
Публічного акціонерного товариства
«Промінвестбанк», за участю третьої
особи міського відділу Державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції про
звільнення майна з - під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» звернулося
до суду з позовом до ОСОБА_1, Публічного
акціонерного товариства
«Промінвестбанк», за участю третьої
особи міського відділу Державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції про
звільнення майна з - під арешту.
Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що
02.11.2005 року між ПАТ «КБ «Надра» та
ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір
№630/11-2005 від 02.11.2005 року, згідно якого
позивач надав відповідачці кредит в
розмірі 49000 дол. США. В забезпечення
виконання зобов'язань за зазначеним
Кредитним договором між тими самими
сторонами 02.11.2005 року було укладено
договір іпотеки б/н, згідно якого
ОСОБА_1 надала в іпотеку майнові права
на 70/100 частин будинку АДРЕСА_1, що
складається з п'яти житлових кімнат,
загальною площею 118 кв.м., в тому числі
житловою площею 80,10 кв.м. 23.09.2013 року
заст. начальника міського відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Венжега М.Р. при
примусовому виконанні наказу №7/128/2010,
виданого 11.03.2011 року Господарським
судом Закарпатської області на користь
ПАТ «Промінвестбанк» про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 накладено
арешт на вищевказане майно, що є
предметом іпотеки та оголошено
заборону на його відчуження. Оскільки
на майно, щодо якого встановлено
іпотеку чи накладено заборону на
відчуження, не може бути звернено
стягнення для задоволення вимог
стягувачів, які не є
іпотекодержателями, просить суд
задовольнити позов, та, винести
рішення, яким виключити 70/100 частин
будинку АДРЕСА_1 з актів опису та арешту
майна та звільнити з - під арешту
вказане майно, що належить ОСОБА_1,
визнати недійсним та скасувати акт
опису та арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 23.09.2013 року (ВП №39611948) в частині
накладення арешту на 70/100 частин
будинку в АДРЕСА_1.

Представник позивача Бамбушкар С.П. в
судове засідання не з'явився. Однак,
надав суду заяву, в якій позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, та, просить
розглянути таку за його відсутності. А
тому суд, розглядає справу за
відсутності представника позивача.

Представник відповідачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні
вимоги визнав в повному обсязі, не
заперечив проти їх задоволення.

Представник відповідача ПАТ
«Промінвестбанк» Білець І.А. в судовому
засіданні проти позову заперечив,
просив суд відмовити в його
задоволенні.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, будучи належним
чином повідомленим про час та місце
слухання справи, а тому суд, розглядає
таку за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників
відповідачів, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до переконання,
що позовна заява є обгрунтованою та
такою, що підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

По справі встановлено, що 02.11.2005 року
між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 було
укладено Кредитний договір №630/11-2005 від
02.11.2005 року, згідно якого позивач надав
відповідачці кредит в розмірі 49000 дол.
США, що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією даного
Кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов'язань
за зазначеним Кредитним договором між
тими самими сторонами 02.11.2005 року було
укладено договір іпотеки б/н, згідно
якого ОСОБА_1 надала в іпотеку майнові
права на 70/100 частин будинку АДРЕСА_1, що
складається з п'яти житлових кімнат,
загальною площею 118 кв.м., в тому числі
житловою площею 80,10 кв.м., що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією Договору іпотеки.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про іпотеку» у
разі порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст.ст. 11, 12 ЗУ «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», обтяження
рухомого майна реєструються в
Державному реєстрі в порядку,
встановленому цим Законом. Дану вимогу
закону було виконано.

У відповідності до ст.14 Закону «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» визначено, що
зареєстроване обтяження має вищий
пріоритет над незареєстрованими
обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих
обтяжень визначається у черговості їх
реєстрації, за винятками,
встановленими цим Законом. Обтяжувач з
вищим пріоритетом має переважне право
на звернення стягнення на предмет
обтяження.

Однак, всупереч норм цивільного
законодавства, 23.09.2013 року заст.
начальника міського відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Венжега М.Р. при примусовому виконанні
наказу №7/128/2010, виданого 11.03.2011 року
Господарським судом Закарпатської
області на користь ПАТ
«Промінвестбанк» про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 накладено
арешт на вищевказане майно, що є
предметом іпотеки та оголошено
заборону на його відчуження.

Судом встановлено, що виконавчі
документи, за якими здійснюється
стягнення по виконавчому провадженні,
винесено лише 23.09.2013 року.

Таким чином, дані зобов'язання виникли
після укладення між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ
«Надра» Кредитного договору №630/11-2005
від 02.11.2005 року та Договору іпотеки.

Згідно ст. 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Згідно Інструкції «Про проведення
виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р., на
майно, щодо якого встановлено іпотеку
чи накладено заборону на відчуження, не
може бути звернено стягнення для
задоволення вимог стягувачів, які не є
іпотекодержателями згідно із Законом
України "Про іпотечне кредитування,
операції з консолідованим іпотечним
боргом та іпотечні сертифікати".

Інструкція про проведення виконавчих
дій розроблена на виконання Закону
України «Про виконавче провадження»,
визначає умови та порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
Закону, інших нормативно-правових
актів підлягають примусовому
виконанню в разі невиконання їх у
добровільному порядку.

В даному випадку, в порушення
вищенаведеного, міський відділ
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції приписи вказаної
правової норми не врахував та не
перевірив, чи були наявні обставини,
при наявності яких закон допускає
накладення арешту на майно, що
перебуває в іпотеці для задоволення
вимог стягувачів, які не є
іпотекодержателями.

Однак, суд приходить до переконання, що
вимога позивача про визнання недійсним
акту опису та арешту майна та постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 23.09.2013
року є такою, що не підлягає
задоволенню.

За таких обставин суд приходить до
переконання, що слід виключити 70/100
частин будинку АДРЕСА_1 з актів опису та
арешту майна та звільнити з - під арешту
вказане майно, що належить ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 1, 4, 11-1, 50, 52 Закону
України „Про виконавче провадження",
ст.3 Закону України «Про іпотеку»,
Постановою Пленуму Верховного суду
України від 26.12.2003 року «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження», ст.572 ЦК України, ст.ст. 10,
11, 15, 209, 212, 213, 226 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_1, Публічного акціонерного
товариства «Промінвестбанк», за участю
третьої особи міського відділу
Державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції про звільнення
майна з - під арешту - задовольнити
частково.

Виключити 70/100 частин будинку АДРЕСА_1 з
акту опису та арешту майна та звільнити
з - під арешту вказане майно, що
належить ОСОБА_1.

Скасувати акт опису та арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 23.09.2013 року (ВП
№39611948) в частині накладення арешту на
70/100 частин будинку в АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимоги -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
загальному порядку шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти діб
до Апеляційного суду Закарпатської
області і набере законної сили в разі
неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду:

В.Й.Данко