У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
акціонерного банку «ПриватБанк» на
рішення Брусилівського районного суду
Житомирської області від 06 листопада
2013 року та рішення апеляційного
суду Житомирської області від 27 січня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: публічне
акціонерне товариство акціонерний
банк «ПриватБанк», Попільнянська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності, поділ майна
та визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,

в с т а н о в и в :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із вказаним позовом, у якому
просила визнати за нею право власності
на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 та на Ѕ
частину земельної ділянки, яка
розташована за вказаною адресою,
виділити в натурі частину будинку та
земельної ділянки, визнати частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом від 2 листопада
2001 року.

Позов обґрунтований тим, що з 8 серпня
1965 року ОСОБА_2 перебувала у
зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За час
спільного проживання ними був
побудований житловий будинок АДРЕСА_1.
Крім того, під час перебування у шлюбі
вони придбали земельні ділянки для
ведення особистого підсобного
господарства та обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд, які розташовані на території
Брусилівської селищної ради. Право
власності на будинок та земельні
ділянки було зареєстровано на ім'я
чоловіка, після смерті якого спадщину
за заповітом прийняти діти: ОСОБА_3 та
ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті ОСОБА_6
спадщину за законом прийняла її дочка -
ОСОБА_4 Позивач вказувала, що їй не було
відомо про заповіт чоловіка, вона
проживала та продовжує проживати у
вказаному житловому будинку та
обробляє земельні ділянки, тому
ураховуючи, що майно придбано за час
перебування у шлюбі має право на
спадкування Ѕ частини
спадкового майна після смерті чоловіка
- ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги.
Крім того, нещодавно позивач отримала
позовну заяву із змісту якої їй стало
відомо, що ОСОБА_3, без її відома
15 вересня 2008 року уклав з ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредитний договір, у
забезпечення якого передав в іпотеку
банку житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Брусилівського районного
суду Житомирської області від
06 листопада 2013 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ
частину житлового будинку АДРЕСА_1 та
виділено їй Ѕ частину вказаного
будинку в натурі.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ
частину земельної ділянки площею 0,15 га,
яка розташована на території
Брусилівської селищної ради
Житомирської області та виділено їй Ѕ
частину вказаної земельної ділянки в
натурі.

Визнано частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за заповітом від
02 листопада 2001 року на Ѕ частину
спадкового майна. Вирішено питання
щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 27 січня
2014 року рішення Брусилівського
районного суду Житомирської області
від 06 листопада 2013 року
скасовано та ухвалено нове, яким позов
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ
частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом, видане
Брусилівською державною нотаріальною
конторою 02 листопада 2001 року на ім'я
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 після смерті
ОСОБА_5 У задоволенні інших позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати судові
рішення першої й апеляційної інстанцій
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свою вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи частково
позовні вимоги, апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303,
304 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
із наявності підстав для визнання за
ОСОБА_2 права власності на Ѕ частину
житлового будинку, оскільки вказаний
будинок придбано у період перебування
у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_5

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити публічному акціонерному
товариству акціонерному банку
«ПриватБанк» у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: публічне
акціонерне товариство акціонерний
банк «ПриватБанк», Попільнянська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності, поділ майна
та визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, за
касаційною скаргою на рішення
Брусилівського районного суду
Житомирської області від 06
листопада 2013 року та рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 27 січня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак