Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва клопотання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права вланостві та примусове виселення з квартири, який подано в межах розгляду цивільної справіи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 про визнання права користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Наи підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 18 липня 2014 року відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 про визнання права користування жилим приміщенням.

07 жовьтня 2014 року представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про прийняття та обєдання в одне провадження з первісним позовом зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права вланостві та примусове виселення з квартири, мотивуючи тим, що обидва позови виникають з однієї підстави - договору найму житлового приміщення, тому їх спільний розгляд є доцільним, оскільки задовлення зустрічного позову може виключити повністю або частково заждвоедлння первісного позову.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви, оскільки вимоги за зустрічним позовом є незаконними, крім того відповідач звертався з аналогічним позовом до Дніпровського районного суду міста Києва, однак його позов залишено без розгляду.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засідання вирішення питання щодо прийняття зустрічного позову залишив на розгляд суду.

Заслухавши думку сторін по справі та третьої особи, оцінивши наведені представником відповідача доводи щодо підстав для приєднання зустрічного позову, суд приходить до наступного.

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.123 Цивільного процесуального кодексу України відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зарахуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову.

Як роз'яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об'єднання і роз'єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК.

Відповідач має право пред'явити зустрічний позов до або під час попереднього судового засідання (частина перша статті 123 ЦПК), а треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу шляхом пред'явлення позову до однієї чи обох сторін до закінчення судового розгляду (частина перша статті 34 ЦПК).

Так, в межах даного спору позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 з вимогою вихнати за ОСОБА_2 право володіння, користування жилим приміщенням, а саме: квартироюАДРЕСА_1 та право на проживання за вищевказаною адресою, де він, позивач, мешкає з 2004 року по даний час.

В той же час предметом зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є вимоги зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні права вланості на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 та примусово висилити ОСОБА_2 з квартри АДРЕСА_1.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про прийняття зустрічного позову та його об'єднання в одне провадження з первісним позовом, оскільки виходячи з предмету спору ці позови не є однорідними, як за предметом позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін спору, що зумовлює самостійний предмет їх доказування, у зв'язку з чим їх спільний розгляд є недоцільним.

Враховуючи викладене та керуючись ст.123, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права вланостві та примусове виселення з квартири, який подано в межах розгляду цивільної справіи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 про визнання права користування жилим приміщенням

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду. Включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я :