Справа № 380/2137/13-ц Головуючий у І
інстанції Косович Т.П.Провадження №
22-ц/780/1627/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

25 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого Малорода О.І.

суддів: Ігнатченко Н.В., Поліщука
М.А.

при секретарі Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Київ

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Тетіївського
районного суду Київської області від 10
січня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права
власності ,-

ВСТАНОВИЛА :

В грудні 2013 року позивачка
звернулась до суду з даним позовом, в
якому просила зобов'язати відповідача
знести самочинну прибудову до хліва
розміром 2.0 м. х 8,5 м. за адресою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона
являється власником житлового будинку
в АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею
0,1847 га, розташованої за вищевказаною
адресою для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель.

Відповідач, який є її сусідом,
успадкував житловий будинок від матері
ОСОБА_3, користується ним та земельною
ділянкою в АДРЕСА_1 і в 2011 році
самочинно, з порушенням будівельних,
санітарних, протипожежних норм і
правил спорудив у її відсутність
двоповерхове цегляне нежитлове
приміщення, прибудову до свого хліва,
розміром 2.0 м. х 8,5 м. , яке частково
розмістив на її земельній ділянці, чим
порушує її права, як власника земельної
ділянки.

Рішенням суду в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог.

Зазначає, що суд порушив норми
матеріального та процесуального права,
а висновки суду не відповідають
встановленим обставинам справи.

Апеляційну скаргу слід
задовільнити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка, відповідно до договору
дарування жилого будинку від 11.01.2001
року, посвідченого приватним
нотаріусом Тетіївського районного
нотаріального округу Київської
області, зареєстрованого в реєстрі за
№ 38 є власником житлового будинку з
надвірними будівлями в АДРЕСА_2 ( а.с.-6-7).

Із копії Державного акту на право
приватної власності на землю серії 1-КВ
№ 049226 від 26.03.2001 року встановлено, що
земельна ділянка площею 0,1847 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель в
АДРЕСА_2 належить позивачці ОСОБА_1 (
а.с.-8).

Також встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 проживає по сусідству із
домоволодінням позивачки ОСОБА_1 в
АДРЕСА_1 в домоволодінні померлої
матері ОСОБА_3, користується належною
їй земельною ділянкою, спадщину
прийняв відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК
України, проте правовстановлюючих
документів на своє ім'я не виготовив.

Із копії акту від 05.10.2012 року по
розгляду заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
затвердженого рішенням 30 сесії
Денихівської сільської ради 6
скликання вбачається, що в результаті
обмірів належної ОСОБА_1 земельної
ділянки встановлено, що її фактичні
розміри співпадають із розмірами
зазначеними в Державному акті серії
1-КВ № 049226 від 26.03.2001 року. ОСОБА_2
проживає в житловому будинку та
користується неприватизованою
земельною ділянкою, які належали його
померлій матері ОСОБА_3, він вважається
таким, що спадщину прийняв, проте не
оформив. ( а.с.9-10)

Факт порушення норм пожежної безпеки
ОСОБА_2 при самочинному будівництві
господарчої будівлі підтверджується
листом начальника Тетіївського РВ ГУ
Держтехногенбезпеки України у
Київській області № 197 від 21.11.2012 року. (
а.с.-11)

Із листа начальника відділу
містобудування, архітектури та
розвитку інфраструктури Тетіївської
районної державної адміністрації від
10.06.2013 року № 95 встановлено, що сусідом
позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 самочинно
прибудовано нежитлове приміщення до
існуючого хліва розміром 2.0 м. х 8,5 м.,
яке частково розміщене на
приватизованій земельній ділянці
ОСОБА_1 та споруджене із порушенням
державних будівельних норм і правил та
не може бути узаконена у встановленому
законом порядку. ( а.с.-12)

Із копії схеми розміщення будівель в
домоволодіннях по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2
вбачається, що самочинна прибудова
розміром 2.0 м. х 8,5 м., частково
розташована на земельній ділянці
позивачки. ( а.с.-13)

Із копії листа начальника Тетіївського
міжрайонного управління Головного
управління Держсанепідслужби у
Київській області № 883 від 04.10.2013 року
встановлено, що при будівництві
господарської споруди ОСОБА_3 були
порушені вимоги пунктів 3.26 та 3.35 ДБН
360-92 «Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських поселень»
( а.с.-14)

Із довідки Тетіївського МБТІ № 435 від
28.11.2012 року вбачається, що
домоволодіння в АДРЕСА_1 зареєстроване
за ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
Тетіївською нотаріальною конторою від
18.11.2000 року . В Тетіївському МБТІ
рахується житловий будинок з
верандами, хлів з прибудовами та
погребом, побудовані в 1954 році ( а.с.-34)

Із довідки № 1335 від 20.12.2013 року виданої
Денихівською сільською радою
вбачається, що на момент виготовлення
ОСОБА_1 державного акту на право
приватної власності на землю в 2001 році,
хлів ОСОБА_3 вже був побудований. ( а.с.-35)

Із копії листа заступника начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 20.05.2013 року №
7/10-6/2005/08/01 вбачається, що сарай з
прибудовою по АДРЕСА_1 збудовано без
документів, що надають право на початок
виконання будівельних робіт, чим
порушено ст. 34 Закону України « Про
регулювання містобудівної діяльності»
По питанню захоплення ОСОБА_2 частини
земельної ділянки в АДРЕСА_1 Інспекцією
направлено лист до Державної інспекції
сільського господарства України в
Київській області щодо перевірки
відповідних документів, які надають
право користуватися земельною
ділянкою та встановлення межових
знаків, після отримання якого
Інспекцією будуть вжиті відповідні
заходи реагування. ( а.с.- 41)

Суд першої інстанції послався на
положення ст.. 376, 386, 391 ЦК України, ст.. 103
ЗК України, зазначив, що позивач
відповідно до ст. 60 ЦПК України не
надала відповідних доказів та не
довела порушення свого суб'єктивного
права саме відповідачем внаслідок
будівництва самочинної прибудови до
хліва, про знесення якої просила
постановити рішення. Посилання
позивача ОСОБА_1 в обґрунтування своїх
вимог лише на здійснення такого
самочинного будівництва відповідачем,
частково розміщеного на її земельній
ділянці, можливих негативних наслідків
для неї в майбутньому, без посилання на
відповідні докази, не можуть бути
підставою для задоволення позову. Сам
по собі факт недотримання будівельних,
санітарних, протипожежних норм і
правил при будівництві прибудови до
хліва не може бути підставою для
задоволення позову за відсутності
доказів порушення суб'єктивних прав
позивача.

Колегія не може погодитись з
висновками суду з таких підстав.

Так колегіє встановлено, що
позивачка є власником земельної
ділянки.

Відповідач, що є спадкоємцем
сусіднього домоволодіння, самочинно
прибудував нежитлове приміщення до
існуючого хліва розміром 2.0х8.5 м, яке
частково розміщене на земельній
ділянці позивачки, при будівництві
порушив будівельні, санітарні та
пожежні норми та правила. Самочинне
будівництво не може бути узаконено, про
що зазначив інспектор ДАБК.

Позивачка заперечує проти узаконення
самочинного будівництва.

Указані обставини встановлено з
доказів, наданих суду першої
інстанції.

Відповідно до ст.. 386, 391 ЦК
України, 152 ЗК України власник має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним користування та
розпорядження своїм майном в тому
числі і земельною ділянкою.

Відповідно до ст.. 376 ч.4 ЦК України
самочинне будівництво підлягає
знесенню, якщо власник земельної
ділянки заперечує проти визнання права
власності за особою, що здійснила
самочинне будівництво.

За таких обставин, коли власник
земельної ділянки заперечує проти
визнання права власності за особою, що
здійснила самочинне будівництво,
колегія вважає за можливе апеляційну
скаргу задовільнити, скасувати
рішення суду та ухвалити нове про
задоволення позову, поскільки висновки
суду не відповідають встановленим
обставинам справи та указаним нормам
матеріального права.

Керуючись ст. 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовільнити.

Скасувати рішення Тетіївського
районного суду Київської області від 10
січня 2014 року та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги задовільнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 знести
самочинну прибудову до хліва розміром
2.0 х 8.5 м за адресою АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :