РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2014 року
Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді -
Крамаренко А.І.

при секретарі - Корнієнко Н.І.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 28.07.2011 року він уклав з
відповідачем договір позики, за яким
передав ОСОБА_2 3000 грн., а останній
зобов'язався в строк до 28.07.2011 року
повернути суму позики. На
підтвердження отримання грошових
коштів відповідач надав йому розписку.

Крім того, 16.03.2001 року між позивачем та
відповідачем був укладений ще один
договір позики, за яким відповідач
отримав позику у розмірі 1500 євро, яку
зобов'язався повернути до 05.04.2012 року.
На підтвердження отримання грошових
коштів відповідач також надав йому
розписку.

Після спливу строку виконання
зобов'язання, відповідач суму позики не
повернув. В зв'язку з цим він звернувся
до суду і просить стягнути на його
користь з відповідача борг за курсом
НБУ в сумі 19516 грн. 74 коп.; три проценти
річних від простроченої
заборгованості в розмірі 1048 грн. 66 коп.
та судові витрати в сумі 243грн. 60 коп.

ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у
його відсутність, просив позов
задовольнити.

ОСОБА_2, повідомлений за місцем
реєстрації про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
письмові заперечення на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню в зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України
суд розглядає справу в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у
розгляді справи.

З наданих суду документів видно,
що 28.07.2011 року та 16.03.2012 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 укладали договори позики. За
даними договорами ОСОБА_1 передав в
борг ОСОБА_2 3000 грн. та 1500 євро, а ОСОБА_2
зобов'язався в строк до 01.09.2011 року та до
16.03.2012 року, відповідно, повернути
ОСОБА_1 таку ж суму грошових коштів.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальнику) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості у строк та в
порядку , що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору, ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 545 ЦК України
прийнявши виконання зобов'язання,
кредитор повинен на вимогу боржника
видати йому розписку про одержання
виконання частково або в повному
обсязі.

ч. 2 ст. 545 ЦК України встановлено, що
якщо боржник видав кредиторові
борговий документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає.

За змістом ч. 3 ст. 545 ЦК України
підтвердженням виконання боржником
зобов'язання є наявність у нього
боргового документа.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Аналізуючи докази згідно із ст. ст. 212, 58,
59 ЦПК України, суд приходить до
висновку, що відповідач не виконав
взятого на себе за договорами
зобов'язання і позов в частині
стягнення суми боргу підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Загальна сума боргу підтверджується
розписками від 28.07.2011 року та від 16.03.2012
і складає 19516 грн. 74 коп.

У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу та три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З огляду на викладене, позов в частині
стягнення з відповідача трьох
процентів річних від простроченої суми
у розмірі 1048 грн. 66 коп. оснований на
законі та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий
збір, що був сплачений позивачем при
зверненні до суду, підлягає стягненню
на його користь з відповідача
пропорційно до задоволених позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57 - 61, 88, 212 - 215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1 борг за договорами
позики в сумі 19516 грн. 74 коп., три
проценти річних від простроченої суми
заборгованості в розмірі 1048 грн. 66 коп.
та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а
всього 20809 грн.

Рішення може бути оскаржено через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.І. Крамаренко