Провадження № 22ц/790/206/14
Головуючий 1-ї інстанції
Справа 2/638/4059/13
Категорія - надання послуг
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - судді Бровченко І.О.,

суддів колегії - Тичкової О.Ю.,
Піддубного Р.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою Комунального підприємства
«Харківські теплові мережі» на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 12 вересня 2013 року по
цивільній справі за позовом
Комунального підприємства
«Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за надані послуги, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованість за опалення та гаряче
водопостачання за період з 01 травня 2010
року по 30 квітня 2013 року у розмірі 8720
грн. 25 коп.

В обґрунтування позовних вимог
послався на те, що відповідачі є
споживачами послуг з централізованого
опалення та підігріву холодної води
для потреб гарячого водопостачання,
які надає позивач. За період з 01 травня
2010 року по 31 квітня 2013 року відповідачі
не в повному обсязі сплачують вартість
наданих послуг, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість в розмірі 8720
грн. 25 коп.

Посилаючись на вищезазначені факти
просив задовольнити позовні вимоги та
покласти на відповідачів судові
витрати по справі.

У судовому засіданні ОСОБА_3 проти
задоволення позовних вимог
заперечував у повному обсязі,
наполягав на застосуванні строку
позовної давності.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явились.

Рішенням Дзержинського районного
суду м. Харкова від 12 вересня 2013 року в
задоволенні позовних вимог КП
«Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за надані послуги
відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Харківські
теплові мережі» просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у розгляді
справи, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Судом першої інстанції та матеріалами
справи встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 зареєстровані та проживають у
АДРЕСА_1 та є абонентами КП «Харківські
теплові мережі», отримують і
користуються послугами з центрального
опалення та підігріву холодної води
для потреб гарячого водопостачання.

05 лютого 2004 року між ОСОБА_3 та КП
«Харківські теплові мережі» укладено
договір про надання населенню послуг з
теплопостачання.

Відповідно до умов договору,
виконавець КП «Харківські теплові
мережі» зобов'язалось надати ОСОБА_3 та
членам його сім'ї послуги з
теплопостачання, а споживач
зобов'язався своєчасно здійснювати
оплату за споживання і користування
послугами на умовах цього договору.

Згідно п.3.1 сторони домовились щодо
розміру плати за надані послуги на
момент укладання договору.

Відповідно до п. 6.2.4 договору, КП
«Харківські теплові мережі»
зобов'язалось своєчасно надавати
споживачеві інформацію (письмово або
через засоби масової інформації) про
зміни надання послуг, нормативів їх
споживання, тарифів на них, тощо.

З розрахунку КП «Харківські теплові
мережі» щодо розміру заборгованості
відповідачів вбачається, що
заборгованість за опалення та гаряче
водопостачання за період з 01 травня 2010
року по 30 квітня 2013 року складає 8720 грн.
25 коп. (а.с. 3-4).

Відмовляючи в задоволені
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_3 повністю були
виконані умови договору від 05 лютого 2004
року та послуги позивача за період з 01
травня 2010 року по 31 квітня 2013 року ним
оплачувались відповідно до тарифів
встановлених договором.

З такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна,
оскільки вони суперечать вимогам
закону та не ґрунтуються на обставинах
і матеріалах справи.

Відповідно до статті 648 ЦК України,
зміст договору, укладеного на підставі
правового акту органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим, органу місцевого самоврядування,
обов'язкового для сторін (сторони)
договору, має відповідати цьому акту,
тобто типовому договору про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 «Про
затвердження Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення» (далі -
Правила від 21 липня 2005 року № 630) та
постанови Кабінету Міністрів України
від 30 грудня 1997 р. № 1497 «Про
затвердження Правил надання населенню
послуг з водо-, теплопостачання та
водовідведення» (далі - Правила від 30
грудня 1997 року № 1497), які діяли на час
укладення договору про надання послуг
з теплопостачання від 05 лютого 2004 року.

За своєю правовою суттю зазначений
договір є договором приєднання,
оскільки відповідно до ст. 634 ЦК України
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений шляхом
приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Свобода договору, закріплена у ст. ст. 6,
627 ЦК України, яка полягає у тому, що
сторони є вільними в укладанні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору, не є
безмежною.

У разі якщо актом цивільного
законодавства передбачена
обов'язковість положень цього акту для
сторін договору, сторони не вправі
відступити від їх положень (ч.3 ст. 6 ЦК
України).

Відповідно до п. 8 Правил від 30
грудня 1997 року № 1497, які діяли на час
укладання договору, права, обов'язки та
відповідальність виконавця і
споживача, передбачені цими Правилами,
набирають чинності з моменту укладання
договору.

Пунктами 10, 33 зазначених Правил
передбачено, що споживач зобов'язаний
своєчасно, в установлений договором
термін, оплачувати надані послуги (у
разі наявності засобів поквартирного
обліку холодної і гарячої води та
теплової енергії - щомісячно знімати їх
показання та сплачувати вартість
надання послуг за цими показаннями і
встановленими тарифами).

Згідно ст. ст. 67, 162 Житлового кодексу
України, споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
по затвердженим в установленому
порядку тарифам та в строки,
встановлені договором або законом.

Частина 3 ст. 31 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначає,
що органи місцевого самоврядування
встановлюють тарифи на
житлово-комунальні послуги в розмірі
не нижче економічно обґрунтованих
витрат на їх виробництво.

Відповідно до положень ст. 32 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», плата за житлово-комунальні
послуги нараховується щомісячно
відповідно до умов договору в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України. Розмір плати за комунальні
послуги розраховується виходячи з
розміру затверджених цін/тарифів та
показань засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

У відповідності до п. 4 ст. 7 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», визначення виконавця
житлово-комунальних послуг віднесено
до компетенції органів місцевого
самоврядування. Судом встановлено, що
підприємством, яке надає послуги з
теплопостачання багатоквартирних
житлових будинків у м. Харкові є КП
«Харківські теплові мережі», що
відноситься до комунальної форми
власності територіальної громади м.
Харкова.

З долучених до матеріалів справи копій
рішень Харківської міської ради № 606
від 23 вересня 2008 року, № 693 від 05
листопада 2008 року та № 63 від 09 лютого 2011
року вбачається, що тарифи на послуги з
централізованого опалення і
постачання води, які КП «Харківські
теплові мережі» надає населенню м.
Харкова, були скореговані органом
місцевого самоврядування та
опубліковані в газеті «Вісті» від 27
вересня 2008 року, 06 листопада 2008 року, 03
лютого 2011 року (а.с. 72-77).

Доказів, які б спростували
правильність тарифу чи розрахунку
нарахованої оплати за користування
послугами позивача, відповідачами не
надано.

Крім того, ані в суді першої інстанції,
ані в суді апеляційної інстанції,
відповідачами відповідно до вимог
розділу 10 договору про надання
населенню послуг з теплопостачання від
05 лютого 2004 року та ст. 18 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» не надано
доказів підтверджуючих порушення
позивачем виконання умов договору.

Вищезазначені обставини та факти у їх
сукупності дають можливість судовій
колегії зробити висновок про те, що в
ході судового розгляду справи
представником позивача були
обґрунтовані обставини, на які він
посилався як на підстави своїх вимог.

За таких обставин районний суд зробив
неправильний висновок про відсутність
підстав для задоволення позову у
зв'язку з його недоведеністю.

Разом з тим, судова колегія вважає за
необхідно застосувати загальний строк
позовної давності, оскільки матеріали
справи не містять належних та
допустимих доказів для визнання строку
пропущеним з поважних причин та
застосування вимог ч. 5 ст. 267 ЦК України.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач ОСОБА_3 під час вирішення
справи судом першої інстанції
наполягав на застосуванні строку
позовної давності, суму заборгованості
не визнав, у зв'язку з чим відсутні
підстави вважати, що відповідачем був
визнаний борг (а.с. 16-17).

Згідно відомостей нарахувань та оплат
за теплову енергію по особовому
рахунку НОМЕР_1 заборгованість за
надані послуги з теплопостачання
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за період з 01
травня 2010 року по 30 квітня 2013 року
складає 8720 грн. 25 коп. З урахуванням
того факту, що позивач звернувся до
суду 20 червня 2013 року, загальна сума
заборгованості з врахуванням строку
позовної давності складає 8635 грн. 95 коп.
(з 01 червня 2010 року по 30 квітня 2013 року).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Приймаючи до уваги викладене, оцінив
всі обставин справи та надані докази як
окремо, так і в сукупності, судова
колегія приходить до висновку про
необхідність скасування рішення
районного суду та ухвалення нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог КП «Харківські теплові
мережі».

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319, 324,
325 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Харківські теплові
мережі" задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова від 12 вересня 2013 року
скасувати, ухвалити нове.

Позов Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі" до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за надані послуги
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Комунального
підприємства "Харківські теплові
мережі" заборгованість за опалення та
гаряче водопостачання за період з 01
червня 2010 року по 30 квітня 2013 року у
розмірі 8635 грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
на користь Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі" судовий
збір по 76, 47 грн. з кожного.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: