Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О.
,

при секретарі - Александрова
А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві заяву
ОСОБА_1 , заінтересована особа
Білоцерківська районна державна
нотаріальна контора про встановлення
факту належності
правовстановлюючого документу;

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 надала до суду заяву
про встановлення факту, що має юридичне
значення, а саме встановлення факту
належності заповіту, складеного
02.07.1993р. посвідченого державним
нотаріусом Білоцерківської міської
державної нотаріальної контори,
згідно з яким її сестра ОСОБА_2
заповіла все своє майно, яке буде
належати їй на час смерті ОСОБА_3, хоч по
батькові спадкоємця насправді є
«ОСОБА_1». Маючи намір оформити
спадщину вона звернулася до нотаріуса
Першої Білоцерківської міської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, але їй
було роз»яснино, що в документах
містяться розбіжності щодо запису її
по батькові в паспорті та заповіті, а
саме в паспорті заявниці «ОСОБА_1», а у
заповіті «ОСОБА_1». Посилаючись на
зазначені обставини, а також на те, що в
даний час вона не може іншим шляхом
набути право на спадкове майно,
спадкодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а
тому, просила суд заяву задовольнити та
встановити факт від якого залежить
виникнення у неї права на спадкове
майно, а саме встановити юридичний факт
належності їй заповіту, складеного
02.07.1993р. ОСОБА_3

В судовому засіданні заявниця
вимоги заяви підтримала повністю.

Заінтересована особа нотаріус
Білоцерківської районної державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з»явився, надав письмову
заяву про розгляд справи за їх
відсутності.

Заслухавши пояснення заявника ,
розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що заява підлягає до
задоволення.

В судовому засіданні
встановлено, що заявник ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно отримала паспорт
громадянина України серії НОМЕР_1 ,
виданий Білоцерківським райвідділом
внутрішніх справ Білоцерківського
району Київської області 10.12.2002р на
прізвище «ОСОБА_1».

Також, з матеріалів справи
вбачається, що згідно з заповітом
ОСОБА_2, складеним 02.07.1993р., засвідченим
державним нотаріусом Білоцерківської
міської держнотконтори за реєстром №
5-116, ОСОБА_3 зробила розпорядження яким
все майно, де б воно не було і з чого б
воно не складалося і взагалі все те, що
буде їй належати на день смерті, та на
все те, що вона матиме право за законом,
заповіла ОСОБА_1.

В судовому засіданні заявниця
пояснила, що ОСОБА_2 є її рідною сестрою,
надала копію свідоцтва про народження
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьками якої
записані: ОСОБА_6, ОСОБА_7.

А у свідоцтві про народження заявниці -
ОСОБА_1, її батьками записані :

ОСОБА_10, ОСОБА_8.

Тобто, доводи заявниці щодо
розбіжностей її по батькові внесені до
заповіту та зазначені у паспорті
підтверджуються належними доказами.

Відповідно до копії свідоцтва про
смерть , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до довідки, виданої
Поправською сільською радою
Білоцерківського району Київскої
області від 18.12.2013р. № 777 - ОСОБА_1 та
ОСОБА_1 є однією і тією ж особою.

Крім цього, судом встановлено, що
дійсно заявниця своєчасно звернулася з
заявою про прийняття спадщини після
смерті своєї сестри , що
підтверджується витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі,
згідно з яким спадкова справа заведена
в Першій Білоцерківській міській
державній нотаріальній конторі 02.07.2012р.
Також, згідно листа державного
нотаріуса ОСОБА_9 по заяві ОСОБА_1
заведено спадкову справу № 393/2012р.

В судовому засіданні
заявник послалася на ті обставини, що
цей факт належності їй заповіту
складеного ОСОБА_3 02.07.1993р. необхідно
встановити для оформлення спадщини.

Неможливість встановлення факту
належності правовстановлюючого
документі іншим шляхом заявниця
підтвердила роз»ясненням державної
нотаріальної контори від 13.01.2014р. №
57/02-14, згідно з яким видати свідоцтво
про право на спадщину ні за заповітом
ні за законом, не представляється
можливим із-за розбіжностей в
документах щодо запису по батькові
заявниці.

Тобто, суд приходить до висновку, що є
всі підстави вважати, що заповіт,
складений ОСОБА_2 02.07.1993р. , в якому
спадкове майно нею було заповідане
ОСОБА_1 дійсно належить заявниці -
ОСОБА_1.

Судом при вивченні
документів, протиріч та інших
розбіжностей у записах дати
народження, імені та прізвища заявника
не виявлено.

Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК
України, суд розглядає в порядку
окремого провадження цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 256 цього
Кодексу у судовому порядку можуть бути
встановлений факт належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім."я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім."ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

Таким чином, з урахуванням
досліджених доказів, суд приходить до
висновку, що заява про встановлення
факту належності документу підлягає
до задоволення.

Керуючись ст..ст.. 15,60, 212, 213,214,215,
223, 234, ч.1 ст.256 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що заповіт
складений ОСОБА_2 02.07.1993р. та
посвідчений державним нотаріусом
Білоцерківської міської державної
нотаріальної контори Київської
області за реєстром № 5-116, містить
відомості про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова