Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

М о т и в о в а н е

10 лютого 2014 року Микитівський районний
суд м. Горлівки Донецької області в
складі: головуючого - судді Наумик О.О.,
при секретарі Кузяєвій Н.С., Федорченко
О.О., за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача - адвоката
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Горлівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У поданій ним до суду позовній заяві
ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_3 на
його користь в рахунок відшкодування
моральної шкоди 50.000 грн., посилаючись
на те, що вироком Микитівського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 22.12.2010 р. відповідач ОСОБА_3
був визнаний винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за
наступних обставин: 29.09.2010 р. о 14-25
відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ
210430-20, номерний знак НОМЕР_2,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, в порушення вимог Правил
дорожнього руху здійснив зіткнення з
автомобілем ВАЗ 21043, номерний знак
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, який
рухався у зустрічному напрямку по
своїй смузі. Він - ОСОБА_1 був пасажиром
в автомобілі, яким керував ОСОБА_3

Внаслідок ДТП йому були спричинені:
закриті переломи верхньої щелепи за
типом Фори 3, нижньої щелепи з обох
боків, закриті переломи 5-8 ребер справа,
що ускладнилося посттравматичною
нижньодолевою плевропневмонією
справа, посттравматичним осумкованим
плевритом справа, відкритий перелом
лівої плечової кістки із зміщенням,
закритий перелом правої ключиці з
розривом акроміально-ключичного
зчленування, черепно-мозкова травма, що
супроводилася струсом головного мозку,
забито-скальпована рана верхнього
повіка правого ока з переходом в ліву
скроневу область, забиті рани
слизистої оболонки нижньої губи,
крововилив в білкову оболонку лівого
ока, які відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень як небезпечних для життя.

У зв'язку з отриманими тілесними
ушкодженнями з 29.09.2010 р. по 24.11.2010 р. він
перебував на стаціонарному лікуванні у
травматологічному відділенні
Горлівської міської лікарні №2.
Відповідач сплатив йому на лікування
4000 грн.

В подальшому стан його здоров'я
погіршився. Він був змушений
неодноразово звертатися до лікарів,
проходити курси лікування. З 01.05.2012 р.
йому встановлена 2 група інвалідності.

Протиправними діями відповідача йому
спричинена не тільки матеріальна але й
моральна шкода. Він відчував та
відчуває фізичні та моральні
страждання, пов'язані з ушкодженням
його здоров'я. Він змушений звертатися
по медичну допомогу, проходити
амбулаторне та стаціонарне лікування.
У нього постійні головні болі,
головокружіння, слабкість. Він не може
заснути, сон - лише медикаментозний. Він
відчуває болі в області плеча та
грудної клітини. Його здоров'я було
підірвано і до теперішнього часу не
відновлено. Він не може витримувати
фізичні навантаження, працювати,
виконувати повсякденну роботу. У
зв'язку з цим він не має можливості
забезпечувати себе матеріально. Він
отримує пенсію по інвалідності у
розмірі 484,03 грн. на місяць. Інших видів
доходу не має. Не має матеріальної
можливості придбати собі медичні
препарати, які необхідні для лікування.

Від усього цього порушено його уклад
життя. Через погане самопочуття він
відчуває свою неповноцінність і це
його дуже непокоїть. Він позбавлений
душевного спокою, бо відчуває якусь
безпорадність та пригніченість. У
нього виникла нервозність, безсоння,
невпевненість у житті, дратівливість,
що призвело до погіршення стосунків із
рідними та друзями. Він повинен
постійно докладати зусилля для
організації свого життя.

Спричинену моральну шкоду він оцінює в
50.000 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позов підтримав з підстав, наведених у
позовній заяві, уточнивши первісно
заявлені позовні вимоги в частині
розміру відшкодування: просить
стягнути з ОСОБА_3 на його користь в
рахунок відшкодування моральної шкоди
30.000 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні позов визнав
частково в розмірі 5000 грн., пославшись
на наступне.

До січня 2011 року ОСОБА_3 відшкодовував
позивачу спричинену йому матеріальну
шкоду у повному обсязі, про що свідчать
власноручні розписки позивача, в яких
зазначено, що претензій він до
відповідача не має.

Крім того, просить врахувати
матеріальний стан відповідача, який є
пенсіонером, отримує пенсію у
невеликому розмірі в 1706,11 грн., має
родину - дружину, яка також є
пенсіонером, і сина, який є студентом,
навчається на денному відділенні
Горлівського інституту іноземних мов.

Заслухавши сторони, дослідивши надані
сторонами докази по справі, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню за наступних підстав:

За вимогами ч.1 ст.23 ЦК України особа має
право на стягнення моральної шкоди, яка
заподіяна йому внаслідок порушення
його прав.

У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст.23 ЦК
України моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Згідно п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини фізичної особи, яка її завдала,
якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Вироком Микитівського районного суду
м. Горлівки від 22 грудня 2010 року ОСОБА_3
було визнано винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Судовим вироком встановлено, що 29.09.2010
р. близько 14 години 25 хвилин ОСОБА_3,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, керуючи автомобілем ВАЗ
210430-20, номерний знак НОМЕР_2, рухаючись
по ділянці дороги по вул. Артемівське
шосе у м. Горлівка Донецької області, у
порушення п.п.2.9, 2.3, 11.4 Правил
дорожнього руху, рухався по ділянці
дороги з двостороннім рухом, які мають 2
смуги в одному напрямку, неуважно
стежив за дорожньою обстановкою,
своєчасно не реагував на її зміни,
маючи об'єктивну можливість, так як
умови видимості не обмежувалися
погодними умовами та часом доби, виїхав
на зустрічну смугу та здійснив
зіткнення із автомобілем ВАЗ 21043,
номерний знак НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_4, який їхав у зустрічному
напрямку по своїй смузі, і, не
впоравшись з керуванням свого
автомобіля, допустив його перекидання
за межі проїзної частини. ОСОБА_1 був
пасажиром у автомобілі, яким керував
ОСОБА_3

Внаслідок ДТП ОСОБА_1 були спричинені:
закриті переломи верхньої щелепи за
типом Фори 3, нижньої щелепи з обох
боків, закриті переломи 5-8 ребер справа,
що ускладнилося посттравматичною
нижньодолевою плевропневмонією
справа, посттравматичним осумкованим
плевритом справа, відкритий перелом
лівої плечової кістки із зміщенням,
закритий перелом правої ключиці з
розривом акроміально-ключичного
зчленування, черепно-мозкова травма, що
супроводилася струсом головного мозку,
забито-скальпована рана верхнього
повіка правого ока з переходом в ліву
скроневу область, забиті рани
слизистої оболонки нижньої губи,
крововилив в білкову оболонку лівого
ока, які відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень як небезпечних для життя.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, обов'язковий для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З наданих позивачем копій медичних
документів вбачається, що він
перебуває на диспансерному обліку у
травматолога з приводу наслідків ДТП,
постійно звертається по медичну
допомогу, з 29.09.2010 р. по 24.11.2010 р., з 05.09.2011
по 07.10.2011 р., з 16.10.2012 р. по 13.11.2012 р., з
18.06.2013 р. по 10.07.2013 р. знаходився на
стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні Міської
лікарні №2, в ДС лінійної поліклініки
ст. Микитівка.

Згідно довідки до Акту МСЕК Серії 10 ААБ
№439269 відповідач визнаний інвалідом 2
групи.

За довідкою Управління пенсійного
фонду в Микитівському районі м.
Горлівки Донецької області №601 від
27.08.2013 р. ОСОБА_1 отримує пенсію по
інвалідності в розмірі 484,03 грн. на
місяць.

Наведені докази свідчать про те, що
ушкодження здоров'я, пов'язане з ДТП,
заподіяло позивачу фізичні і моральні
страждання, обмежило його можливість
вести звичний йому спосіб життя.

Згідно частини 3 статті 23 Цивільного
кодексу України, розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п.9 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних та
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку ступеню
вини відповідача та інших обставин.

При вирішенні питання про розмір
моральної шкоди суд враховує вимушені
зміни в організації життя та побуту
позивача, які відбулися внаслідок ДТП,
ступінь тяжкості тілесних ушкоджень,
завданих позивачу внаслідок ДТП,
моральних страждань, які він переніс
через лікування, проведення операцій,
стан здоров'я за наслідками ДТП.

Також суд враховує вину відповідача у
ДТП, форма якої за даним видом злочину є
необережною, його майновий стан: є
пенсіонером, отримує пенсію у
невеликому розмірі в 1706,11 грн., має
родину - дружину, яка також є
пенсіонером, і сина, який є студентом
денної форми навчання.

Враховуючи наведені обставини справи,
ступінь порушення життєвих стосунків
позивача, потребу у додаткових
зусиллях для організації життя, та
виходячи із засад виваженості,
справедливості і розумності, суд
вважає, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
підлягає стягненню сума в рахунок
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 15.000 грн.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України,
якщо позивача на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно від задоволеної чи
відхиленої частини вимог, у зв'язку з
чим з відповідача на користь держави
суд стягує судовий збір в розмірі 243
грн. 60 коп.

На підставі ст.1167 ЦК України, керуючись
ст.ст. 209, 212-215, 88 ЦПК України, суд

В И Р И Ш І В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в
розмірі 300 грн. на користь держави.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Микитівський районний суд м. Горлівки
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя: