Справа № 513/244/14-ц
Провадження № 2/513/172/14
Саратський районний суд Одеської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року Саратський районний
суд Одеської області у складі: судді
Кожокар Т.Я., при секретарі Златової
Н.П., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Сарата
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т
А Н О В И В:

позивачка звернулася до суду з даним
позовом вказуючи, що 02 вересня 1999 року
зареєструвала шлюб з відповідачем. В
шлюбі народилася донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З відповідачем сімейне життя не
склалося, за час перебування у шлюбі їх
стосунки поступово погіршувалися. В
них різні характери, різні погляди на
сімейне життя, вони втратили почуття
любові та поваги один до одного. З
січня 2014 року шлюбні відносини не
підтримують, спільне господарство не
ведуть, мешкають окремо. Між ними
досягнуто згоди про місце проживання
дитини. Позивачка вважає, що примирення
з відповідачем неможливе, їх сім'я
існує формально, тому просила шлюб
розірвати, після розірвання шлюбу
залишити їй прізвище "ОСОБА_1".

Позивачка у судове засідання не
з*явилася. Представник позивачки
ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності
в інтересах позивачки подала заяву
про розгляд справи за її відсутності,
позов підтримала, просила його
задовольнити.

Відповідач подав заяву про розгляд
спраи за його відсутності, позов
визнав, не заперечував проти його
задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їх
дітей.

Стаття 24 СК України визначає, що
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається з копії свідоцтва про
одруження, ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстрували шлюб 02 вересня 1999 року у
Міняйлівській сільській раді
Саратського району Одеської області,
актовий запис № 9 (а.с.7).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження дитини (а.с.8).

Враховуючи характер сімейних
відносин сторін суд вважає, що
примирення між сторонами неможливе,
спільне життя подружжя і збереження
сім'ї суперечить їх інтересам, тому
позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України,
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи бажання позивачки надалі
іменуватися цим прізвищем, суд вважає
за необхідне залишити їй прізвище
"ОСОБА_1".

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 24,105, 110-114 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 10, 57-61, 88, 208 - 209,
212-215, 294 ЦПК України,

суд

В И
Р І Ш И В:

позов задовольнити. Шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований 02 вересня 1999 року у
Міняйлівській сільській раді
Саратського району Одеської області,
актовий запис № 9 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
дружини залишити без змін "ОСОБА_1".

Рішення суду надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану для внесення відомостей до
державного реєстру актів цивільного
стану громадян та проставлення
відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Одеської області протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Саратський районний суд Одеської
області.

Суддя
Т. Я. Кожокар