Справа № 232/3405/12 Провадження №
22-ц/772/255/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Воробйов В. В.Категорія: 27
Доповідач: Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Міхасішина
І.В.

Суддів: Стадника І.М.,
Войтка Ю.Б.

При секретарі: Куленко
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 03 грудня 2013 року у
цивільній справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю
третьої особи - ЗАТ Фінансова група
«Страхові традиції», -

встановила:

В листопаді 2012 року ПАТ «Родовід банк»
звернулося до суду з вищезазначеним
позовом. Позовні вимоги обґрунтовувало
тим, що 22 квітня 2008 року між ВАТ
«Родовід Банк» (правонаступником якого
є ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір №
57/АК-00014.08.2 та додаткову угоду до нього
від 10 листопада 2008 року, згідно яких
позичальнику було надано на умовах
строковості, повернення та платності
грошові кошти в сумі 20 918 дол. США
строком до 22 квітня 2015 року, зі сплатою
9,7 % річних та 0,25 % плати за
обслуговування кредиту для придбання
автомобіля KIA Cerato, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2. В
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором між ВАТ «Родовід
Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір
поруки. Свої зобов'язання за кредитним
договором позичальник виконує
неналежним чином, внаслідок станом на 08
листопада 2012 року виникла
заборгованість в сумі 21 786, 19 дол. США,
та 692 461 , 14 грн.

В ході розгляду справи позивач
збільшив позовні вимоги та просив
солідарно стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
№ 57/АК-00014.08.2 від 22 квітня 2008 року станом
на 05 серпня 2013 року в сумі 2 326 175, 33 грн.,
яка складається з суми поточної
заборгованості за кредитом : 5 229, 74 дол.
США , що еквівалентно за курсом НБУ 7, 99 -
41 801, 31 грн.; суми простроченої
заборгованості по кредиту: 12 948, 18 дол.
США, що еквівалентно за курсом НБУ - 103
494, 80 грн.; суми поточної заборгованості
за процентами: 173, 91 дол. США, що
еквівалентно за курсом НБУ 1390, 06 грн.;
суми простроченої заборгованості за
процентами: 4742, 81 дол. США, що
еквівалентно за курсом НБУ 37 909, 28 грн.;
суми поточної заборгованості за платою
по кредиту 836, 06 грн.; суми простроченої
заборгованості за платою по кредиту 21
194, 75 грн., суми пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом 1
326 113, 07 грн.; суми пені за несвоєчасне
погашення процентів по кредиту 508 521, 40
грн.; суми пені за несвоєчасне
погашення плати по кредиту 264 923, 26 грн.;
суми трьох процентів річних від суми
простроченої кредитної заборгованості
19 032, 76 грн.; суми інфляційних втрат від
суми простроченої плати за кредитом 958,
57 грн.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 03 грудня 2013 року
позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Родовід Банк» суму
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 2 326 175, 33 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Родовід Банк» в особі
Відділення «Вінницьке регіональне
управління» АТ «Родовід Банк» судовий
збір в розмірі 3219, 00 грн.

В іншій частині вимог позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

В апеляційній скарзі зазначав, що 02
травня 2008 року, автомобіль, який був
предметом застави за кредитним
договором, було викрадено.
Вигодонабувачем за договором
страхування є ПАТ «Родовід Банк».
Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 10 березня 2010 року із ЗАТ
Фінансова група «Страхові традиції» на
користь ПАТ «Родовід Банк» було
стягнуто суму невиплаченого
страхового відшкодування у розмірі 114
022 грн. Судом першої інстанції дані
обставини до уваги взяті не були, а
також не враховано, що прострочення
боржника не настає, якщо зобов'язання
не може бути виконано внаслідок
прострочення кредитора. Банк не вчинив
дій щодо отримання зазначеної суми
відшкодування, а тому є таким, що
прострочив виконання зобов'язання.
Боржник за грошовим зобов'язанням не
сплачує проценти за час прострочення
кредитора. Крім того, судом не
застосовано строк позовної давності в
один рік щодо нарахування суми
заборгованості пені , а також сума пені
значно перевищує розмір завданих
збитків, проте судом дана обставина
дана обставина також не врахована.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції дійшла висновку, що
скаргу слід задовольнити частково з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції не відповідає.

Судом по справі встановлено, що 22
квітня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк»
(правонаступником якого є ПАТ «Родовід
Банк») та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 57/АК-00014.08.2 та
додаткову угоду до нього від 10
листопада 2008 року, згідно яких
позичальнику було надано на умовах
строковості, повернення та платності
грошові кошти в сумі 20 918 дол. США
строком до 22 квітня 2015 року, зі сплатою
9,7 % річних та 0,25 % плати за
обслуговування кредиту від суми
отриманого кредиту для придбання
автомобіля KIA Cerato, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2. (а.с. 6-8,
10-11).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ОСОБА_2 передав
у заставу позивачу автомобіль KIA,
модель Cerato, 2008 року випуску, сірого
кольору, шасі НОМЕР_3, НОМЕР_4 тип ТЗ-
легковий седан-В, реєстраційний номер
НОМЕР_2.

Даний автомобіль було застраховано
ЗАТ Фінансова група «Страхові
традиції» згідно договору
добровільного страхування автомобілів
(КАСКО) №06/03106/02701/08 від 22
квітня 2008 року. Вигодонабувачем по
даному договору є ВАТ «Родовід Банк»
Вінницьке РУ (а.с. 181).

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором між ВАТ
«Родовід Банк» та ОСОБА_3 було укладено
договір поруки, відповідно до п. 1.1.1
якого поручитель зобов'язується
солідарно відповідати перед
кредитором у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним
договором (а.с. 19).

Позивач виконав свої зобов'язання щодо
надання кредитних коштів відповідачу,
що підтверджується заявою на видачу
готівки №747_39 від 22 квітня 2008 року (а.с.
13).

ОСОБА_2 зобов'язання за договором
виконував неналежним чином, про
необхідність погашення заборгованості
відповідачам надсилались листи-вимоги
від 18 листопада 2010 року, 20
квітня 2010 року, 21 жовтня 2011 року (а.с.
15-17,21), які виконані не були.

Згідно з п. 3.6 кредитного договору за
порушення строків повернення кредитів
чи сплати процентів, позичальник
зобов'язується сплачувати банку за
кожен день прострочки пеню у розмірі 1,6
% від суми простроченої заборгованості.

Заборгованість станом на 08 листопада
2012 року становила 21 786, 19 дол. США, та 692
461 , 14 грн., а станом на 05 серпня 2013 року 2
326 175, 33 грн.

02 травня 2008 року автомобіль KIA Cerato,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
було викрадено.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 10 березня 2010 року було
задоволено позов ОСОБА_2 до ЗАТ
Фінансова група «Страхові традиції» та
стягнуто з відповідача на користь ПАТ
«Родовід Банк» суму невиплаченого
страхового відшкодування та пені в
розмірі 114022 грн. (а.с.83). Рішення набуло
законної сили 21 березня 2010 року.

На виконання вказаного рішення
Подільським районним судом м. Києва 27
лютого 2013 року було видано виконавчий
лист (а.с. 91).

Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення заборгованості, суд першої
інстанції виходив з того, що сума
заборгованості є доведеною та
обґрунтованою. При цьому судом першої
інстанції не взято до уваги рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 10 березня 2010 року про
стягнення з ЗАТ Фінансова група
«Страхові традиції» на користь ПАТ
«Родовід Банк» страхового
відшкодування, оскільки зобов'язання
щодо виплати страхування у зв'язку з
викраденням автомобіля не пов'язані із
зобов'язанням відповідача повернути
кредит. Також судом не взято до уваги
копію судового наказу, виданого
Подільським районним судом м. Києва від
23 листопада 2009 року про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з відповідачів на користь позивача в
розмірі 180743, 21 грн., оскільки
позивачем не доведено, що відповідний
наказ набув законної сили та що з його
виконання відкрито виконавче
провадження.

З такими висновками суду першої
інстанції в повній мірі погодитися
неможливо.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом; зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу; якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України
встановлено, що обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Відповідачем не доведено, що на
підставі рішення Подільського
районного суду м. Києва від 10
березня 2010 року та судового наказу
Подільського районного суду
м. Києва від 23 листопада 2009 року було
здійснено стягнення та зараховано
кошти на погашення кредитної
заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ
«Родовід Банк».

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку в частині, що
позичальник ОСОБА_2 не виконав належним
чином зобов'язання з повернення
кредитних коштів та нарахованих
процентів, а також штрафних санкцій за
прострочку виконання зобов'язання за
кредитним договором, а тому така
заборгованість підлягає стягненню з
відповідача.

Проте, судом першої інстанції не
враховано, що до вимог про стягнення
неустойки (пеня, штраф) застосовується
позовна давність один рік (ст. 258 ЦК
України).

При цьому згідно розрахунку позивачем
було нараховано пеню з 13 квітня 2009 року
по 05 серпня 2013 року.

Згідно з ч 3 ст. 550 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших

обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні
частини третьої статті 551 ЦК можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Як вбачається з матеріалів справи
розмір збитків за кредитним договором
становить 206 626, 27 грн. (з урахуванням
сум заборгованості за кредитом,
процентами та платою за користування
кредитом), а сума нарахованої пені
становить 2 099 557, 73 грн., та є
неспівмірно великою порівняно з
загальною сумою збитків, ставить
позичальника у вкрай невигідне
становище порівняно з кредитором,
створює істотний дисбаланс договірних
прав та обов'язків на шкоду споживача.

Враховуючи те, що кредитний договір
було укладено для споживчих цілей до
даних правовідносин застосовуються
положення Закону України «Про захист
прав споживачів».

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону
України «Про захист прав споживачів»
несправедливими є умови договору про
встановлення вимоги щодо сплати
споживачем непропорційно великої суми
компенсації (понад п'ятдесят відсотків
вартості продукції) у разі невиконання
ним зобов'язань за договором.

Враховуючи положення даних норм, сума
пені, нарахована за невиконання умов
кредитного договору ОСОБА_2 підлягає
зменшенню до 103 313,13 грн.

Оскільки судом першої інстанції
неповно з'ясовано всі обставини справи,
не застосовано норми матеріального
права, які підлягають до застосування,
рішення суду в частині стягнення пені
підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 03 грудня 2013 року
змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» суму
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 329 930 (триста двадцять дев'ять
тисяч дев'ятсот тридцять) грн. 73 коп. , з
яких: загальна сума заборгованості по
кредиту 206 626, 27 грн.(двісті шість тисяч
шістсот двадцять шість) грн. 27 коп.,
загальна сума пені за несвоєчасне
погашення кредитної заборгованості 103
313, 13 грн. (сто три тисячі триста
тринадцять) грн. 13 коп., загальна сума
трьох процентів річних від суми
простроченої кредитної заборгованості
19 032 (дев'ятнадцять тисяч тридцять дві)
грн., 76 коп., сума інфляційних втрат від
суми простроченої плати за кредитом 958
(дев'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 57 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/
І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/
Ю.Б. Войтко

/підпис/
І.М. Стадник

З оригіналом вірно: