Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/255/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

Іменем України

22.01.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Голованя А.М.

суддів - Кривохижі В.І., Карпенка О.Л.

при секретарі - Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 13 червня
2013 року, за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, треті особи: Світловодська
міська державна нотаріальна контора,
Світловодське комунальне міжміське
бюро технічної інвентаризації про
усунення перешкод у користуванні
власністю та виділення частки майна в
натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод
у користуванні власністю і

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2012 року ОСОБА_3
та ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні майном та виділення
частки з спільного майна, посилаючись
на те, що їм та відповідачу на праві
спільної часткової власності належить
по 1/3 частки будинку АДРЕСА_1.

Відповідач перешкоджає їм
користуватися зазначеним майном у
зв'язку з чим просили виділити йому 1/3
частку, а їм залишити у власності 2/3
частки житлового будинку, вселити їх в
будинок, зобов'язати сторони обладнати
за власний рахунок індивідуальними
системами газопостачання, опалення,
електропостачання та водопостачання.

У зустрічному позові ОСОБА_2
ставиться питання про усунення
перешкод у користуванні будинком,
оскільки рішенням Світловодського
міськрайонного суду від 20.12.2007 року за
ним визнано право на цей будинок.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 13 червня 2013 року первісний
позов задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_2 не чинити перешкод у
користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4
домоволодінням АДРЕСА_1 та вселенню цих
осіб в будинок.

Виділено ОСОБА_2 1/3 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, а саме: в
житловому будинку, літ. «А»: кухню,
площею 6,6 кв.м.(1-2); кімнату площею 10,8
кв.м. (1-3); кімнату площею 7,9 кв.м. (1-4),
загальною вартістю 30627,0 грн.;
господарські будівлі: 1/2 частина сараю,
літ. «Б»; колодязь, літ. «К», огорожу,
загальною вартістю 6007,0 грн.

Виділено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 2/3
частини домоволодіння, а саме: в
житловому будинку, літ. «А»: коридор,
площею 3,3 кв.м. (1-1); кімнату площею 9,0
кв.м. (1-5); кімнату площею 10,3 кв.м. (1-6);
кімнату площею 17,4 кв.м. (1-7); сіни площею
9,5 кв.м. (1-9), загальною вартістю 63759,0 грн.;
господарські будівлі: 1/2 частину сараю,
літ. «Б»; прибудову, літ. «б»; прибудову,
літ. «б-1»; вбиральню, літ. «Д»; ворота,
літ «Вк»; огорожу, загальною вартістю
11612,0 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в рівних частках, на користь
ОСОБА_2, в рахунок грошової
компенсації, 701,0 грн. В решті позовних
вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні власністю відмовлено.

Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням
суду ОСОБА_2 просив рішення суду
скасувати з тих підстав, що висновки
суду не відповідають фактичним
обставинам справи, судом порушені
норми матеріального та процесуального
права і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його зустрічний позов і
відмовити у задоволенні первісного
позову.

Зазначив, зокрема, що суд не
правильно розрахував розмір судового
збору, визначив ціну позову не з
вартості будинку зазначеної в акті
введення будинку в експлуатацію в сумі
56 074 грн., а виходив з експертної
вартості спірного майна -112 005 грн.

Також, розділяючи майно в
натурі порушив положення статей 321, 328
ЦК України, ст.1 Першого протоколу
Європейської Конвенції і позбавав його
права на 2/3 частки майна.

Відповідач ОСОБА_2, представники
третіх осіб: Світловодської міської
державної нотаріальної контори,
Світловодського комунального
міжміського бюро технічної
інвентаризації, будучи належним чином
повідомленими про час та розгляд
справи, в суд апеляційної інстанції не
прибули. Представник відповідача
ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи
без його участі.

Колегія суддів заслухавши
доповідача, пояснення ОСОБА_3,
ОСОБА_4, які заперечили доводи скарги,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду відповідно до вимог ст.303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених в суді першої
інстанції вимог, вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Судом установлено та
підтверджується матеріалами справи, що
згідно рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 30 вересня 2010 року, яке
набрало законної сили, за кожним -
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - визнано право
на 1/3 частку домоволодіння
АДРЕСА_1.(а.с. 3-6)

Право на майно зареєстровано у
передбаченому законом порядку, що
підтверджується відповідними витягами
про державну реєстрацію прав.(а.с.10-15)

За змістом ст.ст. 21, 24, 41 Конституції
України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі
громадяни є рівними у своїх правах,
усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення цих прав, у тому числі
щодо захисту права спільної часткової
власності.

Правовий режим спільної
часткової власності визначається
главою 26 ЦК України з урахуванням
інтересів усіх її учасників. Володіння,
користування і розпорядження
частковою власністю здійснюється за
згодою всіх співвласників, а за
відсутності згоди спір вирішується
судом. Незалежно від розміру часток
співвласники при здійсненні
зазначених правомочностей мають рівні
права.

Співласник, відповідно до ст.
361 ЦК України має право самостійно
розпоряджатися своєю часткою у праві
спільної часткової власності, а згідно
до ч.1 ст. 364 ЦК України він має право на
виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності.

У п.п. 7, 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 04
жовтня 1991 року № 7 "Про застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок" зазначено, що в спорах про
поділ будинку в натурі учасникам
спільної часткової власності на
будинок може бути виділено
відокремлену частину будинку, яка
відповідає розміру їх часток у праві
власності.

Якщо виділ технічно можливий,
але з відхиленням від розміру часток
кожного власника, суд з урахуванням
конкретних обставин може провести його
зі зміною ідеальних часток і
присудженням грошової компенсації
учаснику спільної власності, частка
якого зменшилась.

При поділі житлового будинку суд
зобов'язаний зазначити в рішенні, яка
відокремлена (ізольована після
переобладнання) частина будинку
конкретно виділяється і яку частку в
будинку вона складає, а також які
підсобні будівлі передаються власнику.

У тих випадках, коли для поділу
необхідне переобладнання та
перепланування будинку, він
проводиться при наявності дозволу на
це виконкому місцевої ради.

Різні господарські будівлі (літні
кухні, сараї тощо) є підсобними
будівлями і складають з будинком одне
ціле

Згідно рішення виконкому
Світловодської міськради від 07 травня
2013 року за № 318 громадянам ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_2 надано дозвіл на
перепланування та переобладнання 3/8
частки будинку АДРЕСА_1.(а.с. 159)

Обираючи перший варіант
розподілу спірного домоволодіння
відповідно до висновку
будівельно-технічної експертизи № П-14
від 31 січня 2013 року, зробленого
експертом Кременчуцького відділення
торгово - промислової палати України на
підставі ухвали суду від 24.12.2012 року,
суд виходив із того, що обраний варіант
найбільше відповідає розміру часток
сторін у домоволодінні та не порушує їх
інтереси. При цьому позивачам
виділяється майна на 701 грн. більше,
оскільки поділити будинок без
незначного відхилення від ідеальних
часток сторін у праві власності немає
технічної можливості.(77-89)

Колегія суддів дійшла
переконання, що висновок експерта, який
має передбачені законом повноваження,
а також відповідну освіту, стаж та
кваліфікацію, є обґрунтованим, не
суперечить іншим матеріалам справи і
не викликає сумніву в його
правильності.(а.с.98)

Також, є обґрунтованими висновки
суду і в частині вирішення первісної
позовної вимоги про усунення перешкод
у користуванні майном, шляхом вселення
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та зустрічного позову,
оскільки в судовому засіданні
представник відповідача ОСОБА_5 визнав
факт не допуску позивачів до належного
їм на праві власності будинку.

Доводи апеляційної скарги, які
зводяться до того, що суд помилково
визначив ціну позову колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки
згідно ст. 80 ЦПК України ціна позову
визначається дійсною вартістю
нерухомого майна.

Зазначене узгоджується з
правовою позицією викладеною в п. 12
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності",
згідно якої, вартість спільного майна
визначається за погодженням сторін, а
за його відсутності за дійсною
вартістю майна на час розгляду спору.
Під дійсною вартістю розуміється
грошова сума, за яку майно може бути
продано в даному населеному пункті чи
місцевості. Для її визначення при
необхідності призначається
експертиза, а дійсна вартість спірного
будинку в розмірі 112005 грн. визначена
вищезгаданою будівельно-технічною
експертизою.

Не ґрунтуються на законі та
доказах і твердження апеляційної
скарги про порушення судом при
вирішенні справи ст.1 Першого
протоколу Європейської Конвенції та
статей 321, 328 ЦК України, що призвело, на
думку скаржника, до втрати ОСОБА_2 права
на 2/3 частки майна.

Відповідно до ст. 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
ратифікованого Законом України від 17
липня 1997 року, кожна фізична або
юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Статтями 321, 329 ЦК України
визначено непорушність права
власності та підстави набуття права
власності.

Натомість, ухваленим
рішенням суд не позбавив ОСОБА_2 права
власності на 2/3 частки будинку, а лише
виділив належну йому на праві
власності 1/3 частку цього майна в
натурі. Спір про право власності на це
майно було вирішено іншим рішенням
цього ж суду від 30 вересня 2010 року.

За таких обставин рішення суду
першої інстанції, виходячи з положень
ч.1 ст. 308 ЦПК України, зміні чи
скасуванню не підлягає, як ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313,
314, 315 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 13 червня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскарженою
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: