У Х В А ЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа: Центральний відділ
державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим про
стягнення неустойки (пені) по сплаті
аліментів, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Бахчисарайського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 07 серпня 2013 року та рішення
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 17 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що відповідно до судового наказу
Кіровського районного суду Автономної
Республіки Крим від 30 вересня 2010 року з
ОСОБА_4 стягнуто аліменти у розмірі 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на утримання дочки -
ОСОБА_5 Однак, відповідач аліменти не
сплачує, у зв'язку з чим виникла
заборгованість, яку позивачка просила
з нього стягнути.

Рішенням Бахчисарайського районного
суду Автономної Республіки Крим від 07
серпня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 пеню по сплаті аліментів у
розмірі 7 тис. грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 витрати на правову
допомогу у розмірі 1 147 грн. У іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 17 жовтня 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким
позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 суму неустойки за прострочення
слати аліментів у розмірі 2 062 грн.
25 коп. та витрати на правову допомогу у
розмірі 688 грн. 20 коп. Вирішено питання
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції, виходив із того, що
оскільки відповідач належним чином не
виконує рішення суду по сплаті
аліментів на утримання малолітньої
дитини, з нього слід стягнути пеню за
весь час прострочення виплати у
розмірі 22 327 грн. 78 коп., але враховуючи
його матеріальне становище та те, що
відповідач станом на травень 2013 року не
працював, суд зменшив розмір неустойки
до 7 тис. грн.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про часткове задоволення позову, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що розрахунок пені, наданий до суду
першої інстанції, проведено з
порушенням ст. 196 СК України,
правильний розмір пені за період з
вересня 2010 року по січень 2013 року
становить 2 062 грн. 25 коп.

З такими висновками суду апеляційної
інстанції погодитись не можна,
оскільки ці висновки суперечать
вимогам закону та не ґрунтуються на
матеріалах справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
апеляційної інстанції не відповідає.

Судом установлено, що відповідно до
свідоцтва про народження, виданого 12
серпня 2009 року Плодівською сільською
радою Бахчисараюького району
Автономної Республіки Крим, ОСОБА_3 є
батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с.
5).

На підставі наказу Кіровського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 30 вересня 2010 року на користь
ОСОБА_5 стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30% від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 30
вересня 2010 року до її повноліття (а. с. 7).

Згідно довідки-розрахунку, виданого
Центральним ВДВС Сімферопольського
МУЮ від 05 лютого 2013 року, загальна
заборгованість ОСОБА_4 по сплаті
аліментів складає 6 706 грн. 91 коп. (а. с. 9).

Відповідно до ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.
Неустойка не сплачується, якщо платник
аліментів є неповнолітнім.

Оскільки зобов'язання зі сплати
аліментів носить періодичний характер
і повинно виконуватися щомісяця, суд
повинен з'ясувати розмір несплачених
аліментів по кожному з цих періодичних
платежів, встановити строк, до якого
кожне із цих зобов'язань мало бути
виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму (правова позиція згідно з
постановою Верховного Суду України №
6-81цс13 від 11 вересня 2013 року).

Відповідно до розрахунку суми пені зі
сплати аліментів за виконавчим
документом відділу ДВС
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
розмір пені боржника ОСОБА_4 за період
прострочення з 01 вересня 2010 року по 03
січня 2013 року становить 24 090 грн.
28 коп. (а. с. 37-39).

Вказаний розрахунок відповідає
вимогам ст. 196 СК України та був взятий
за основу при ухваленні рішення судом
першої інстанції.

Проте, суд апеляційної інстанції
помилково обраховував розмір
неустойки шляхом додавання суми
неустойки за кожний місяць
прострочення, тоді як згідно ч. ч. 1, 2 ст.
196 СК України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення, та не врахував, що пеня
нараховується на всю суму несплачених
аліментів (заборгованості) за кожен
день прострочення її сплати, а її
нарахування не обмежується лише тим
місяцем, протягом якого не проводилось
стягнення.

Суд може зменшити розмір неустойки з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів, а
за передбачених ст. 197 СК України умов -
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості.

Під час розгляду справи суд повинен
установити обставини, з якими закон
пов'язує звільнення від
відповідальності платника аліментів
за їх прострочення або зменшення
розміру неустойки.

Суд першої інстанції, ураховуючи
матеріальний стан відповідача, дійшов
вірного висновку, що розмір пені,
визначений згідно розрахунку відділу
ДВС Сімферопольського міського
управління юстиції Автономної
Республіки Крим, слід зменшити до 7 тис.
грн.

Оскільки апеляційним судом не
враховано всіх обставин, які мають
значення для правильного вирішення
справи, неправильно застосовані норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, внаслідок чого
необгрунтовано скасовано рішення суду
першої інстанції, ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, рішення суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню із залишенням в силі
рішення суду першої інстанції

Керуючись ст. ст. 333, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 17 жовтня 2013 року
скасувати, рішення Бахчисарайського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 07 серпня 2013 року залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко