Справа № 265/7491/13-ц
Провадження № 2/265/123/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

при секретарях Хайтуловій Я.В.,
Ликової М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Маріуполі Донецької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання дитини,
треті особи: орган опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Донецької області та орган опіки
та піклування Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Донецької області, -

В С Т А Н О В И В :

08 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення
місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом з ним, за місцем його реєстрації
та фактичного проживання: АДРЕСА_1. В
обгрутнування заявлених вимог
посилався на те, що вони з
відповідачкою з 27 листопада 2001 року
знаходилися в зареєстрованому шлюбі,
від шлюбу мають двох неповнолітніх
дітей: ОСОБА_4, 2002 року народження та
ОСОБА_5, 2004 року народження. Проживали
вони в АДРЕСА_1, зареєстровані до
теперішнього часу. 28 березня 2013 року
шлюб було розірвано, хоча не проживають
разом вже з червня 2011 року, коли
відповідачка, з донькою поїхала в
Донецьк. Син ОСОБА_4 продовжував
проживати з ним, навчався у ЗШ № 41.
Потім відповідачка кілька разів
забирала сина у місто Донецьк, та
кілька разів вони змінювали там місце
проживання. Влітку відповідачка
повернулася до Маріуполя та стала
проживати за адресою: АДРЕСА_2, дітей
перевела до школи № 26. Літні канікули
2013 року діти провели в нього, та син
залишився проживати з ним, деякий час
він їздив до школи № 26 міста Маріуполя,
а потім його перевели в ліцей № 14. Син
не бажає повертатися до матері,
просить, щоб він залишив його проживати
з ним. Крім того, у сина склалися
неприязні відносини з чоловіком
матері. Він працює приватним
підприємцем, має постійний заробіток,
має у власності жилий будинок,
спиртними напоями не зловживає.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та пояснив, що син
проживає в нього з вересня 2013 року, за
цей час мати не цікавилася життям сина,
не намагалася його повернути, не
приймала ніяких дій щодо налагодження
стосунків з сином. Хлопчик має все
необхідне, навчається в школі,
займається спортом, він забезпечує усі
необхідні умови для цього. Крім того,
він сплачує аліменти на користь
відповідачки на утримання двох дітей.
Отже, у той час, як син проживає з ним,
він сплачує аліменти відповідачки на
його утримання. З боку відповідачки,
навпаки, ніякої матеріальної допомоги
сину не надано. Вихованням та
утриманням сина повністю займається
він. Просив задовольнити позовні
вимоги та визначити місце проживання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним, за
місцем його реєстрації та фактичного
проживання: АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_13., діюча на
підставі договору про надання правової
допомоги, підтримала позовні вимоги та
пояснення позивача, просила позовні
вимоги задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, надала заяву з проханням
розглядати справу в її відсутності за
участю її представника ОСОБА_14
Зазначила, що позовні вимоги не визнає.

Представник відповідачки, діючий на
підставі договору про надання правової
допомоги, позовні вимоги не визнав. В
обґрунтування своїх заперечень
пояснив, що відповідачка 12 грудня 2013
року зареєструвала шлюб з ОСОБА_15.,
зараз проживає з двома дітьми,
чоловіком та матір'ю чоловіка за
адресою: АДРЕСА_2. Будинок має чотири
кімнати, умови для проживання дітей
задовільні. Нещадавно відповідачка
народила дівчинку та знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною до
трьох років. Не заперечував, що ОСОБА_4
зараз проживає з батьком та не бажає
повертатися до матері, однак вважає, що
у цьому віці дитина може часто
змінювати свою думку. Крім того, вважає,
що суперечить принципам моралі
розлучати брата та сестру. Вважає, що
бажання позивача проживати разом з
сином пов'язано тільки з ухиленням від
сплати аліментів. Просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради Донецької області Сєіна
О.В., діюча на підставі довіреності, у
судовому засіданні пояснила, що в ході
проведених дій встановлено, що хлопець
має бажання проживати з батьком, батько
має для сина задовільні умови
проживання, житло складається з
чотирьох кімнат, малолітній син займає
окрему кімнату. ОСОБА_1
характеризується позитивно. Орган
опіки та піклування вважає можливим
визначити місце проживання ОСОБА_4, 2002
року народження, разом з батьком,
остаточне рішення по суті зазначених
вимог вважає за доцільним залишити на
розсуд суду.

Представник особи органу опіки та
піклування Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Донецької області, залученої
судом до участі у справі в якості
третьої особи, у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідків, дослідивши письмові
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню, за
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони спору, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2
знаходилися в зареєстрованому шлюбі з
27 листопада 2001 року, від шлюбу мають
двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується
рішенням Орджонікідзевського
районного суду від 28 березня 2013 року
про розірвання шлюбу між сторонами та
свідоцтвом про народження, повторно
виданим 08 серпня 2012 року
Орджонікідзевським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області. 28 березня 2013
року рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 7, 8).

Позивач ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_2 та
їх неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, про
що свідчить копія домової книга на
вказаний будинок (а.с. 9, 10).

Як вбачається з довідці з місця
проживання, виданої 02 листопада 2013 року
головою КСН «Азовець», у АДРЕСА_1 в
місті Маріуполі фактично проживають
ОСОБА_1 та його син ОСОБА_4. ОСОБА_2 та її
донька ОСОБА_5 зареєстровані за
вказаною адресою, однак фактично не
проживають (а.с. 42).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати
і батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини.

Відповідно до положень ч.2 ст.160 СК
України місце проживання дитини, яка
досягла десяти років, визначається за
спільною згодою батьків та самої
дитини, а на разі відсутності такої
згоди та умови проживання батьків
окремо один від одного, якщо мати та
батько не дійшли згоди щодо того, з
ким із них буде проживати малолітня
дитина, спір між ними у відповідності
до вимог частини першої статті 161
вказаного Кодексу вирішується
органом опіки та піклування або судом.
За встановлених обставин справи
вбачається, що є потреба у вирішенні
даного спору судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.
При цьому за вимогами частини другої
вказаної норми орган опіки та
піклування або суд не можуть передати
дитину для проживання з тим із батьків,
хто не має самостійного доходу,
зловживає спиртними напоями або
наркотичними засобами, своєю
аморальною поведінкою може зашкодити
розвиткові дитини.

До того ж, головним критерієм при
визначені місця проживання дитини, є
інтереси цієї дитини, які повинні
привалювати над інтересами батьків.
Про це йде мова в рішенні Європейського
суду з прав людини «Гоффманн проти
Німеччини»(2001 p.), яким розкривається
принципи ст. 8 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод.

В судовому засіданні не надано доказів
того, що сторони зловживають
алкогольними напоями чи наркотичними
засобами, що вони ведуть аморальний
спосіб життя, що вони не забезпечують
дитину харчуванням, одягом, іграшками,
засобами гігієни, у період проживання
сина з ними.

Разом з тим суд враховує ставлення
батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, вік хлопчика
та його бажання проживати з батьком.

Так, судом встановлено, що з вересня 2013
року ОСОБА_4 проживає разом з батьком,
відвідує ліцей № 14 та спортивну секцію
по плаванню, батько забезпечує сина
регулярним та своєчасним харчуванням,
дотриманням правил гігієни, постійно
наглядає за учбовим процесом та
розвитком дитини. Дані обставини, крім
іншого, підтверджуються показаннями
свідка ОСОБА_11, яка у судовому
засіданні пояснила, що вже тривалий час
проживає по сусідству з позивачем. Коли
відповідачка проживала у АДРЕСА_1, вона
часто бачила, як остання б'є дітей,
кричить на них. Коли була жива матір
позивача, вона часто заходила до них у
будинок, та одного разу бачила побиту
бабусю (матір позивача), яка розповіла,
що її побила невістка. Після розлучення
діти практично весь час перебували з
батьком, а з вересня 2013 року з ним
постійно проживає син. Хлопчик ухоже
ний, добре одягнутий, займається
спортом, батько його постійно
зустрічає, повністю займається його
навчанням та вихованням.

Крім того, допитаний у судовому
засіданні у присутності представників
органу опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Сєіної О.В. та
спеціаліста-психолога відділу
соціальної роботи Орджонікідзевського
районного центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Маріуполсьької
міської ради Кривець Л.О., малолітній
ОСОБА_4, 2002 року народження, пояснив, що
з вересня 2013 року він проживає з
батьком. Коли мати забирала його до
себе, йому не було добре. Вона кричала
на них з сестрою, принижувала його,
іноді застосовувала фізичну силу,
постійно ображала батька, кричала, що
він не платить аліменти. Крім того, він
не може знайти спільну мову з новим
чоловіком матері. З батьком йому дуже
добре, він готовить йому дуже смачну
їжу, одягає його, цікавиться його
життям, постійно вживає заходи до його
розвитку. Мати за цей весь час
телефонувала йому кілька разів, однак
не пропонувала йому повернутися до неї
жити. Зазначив, що він дуже хоче
проживати з батьком, а до матері
повертатися не бажає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
приватним підприємцем, має постійний
дохід, що підтверджується податковою
декларацією платника єдиного податку
фізичної особи-підприємця за 1 півріччя
2013 року (а.с. 5-6).

Посилання позивача на те, що він зараз
займається оформленням документів
щодо прийняття у спадщину після смерті
матері жилий будинок АДРЕСА_1,
підтверджується даними Четвертої
Маріупольської державної нотаріальної
контори нотаріальної контори (а.с. 11).

Як вбачається з характеристики на
ОСОБА_1, останній характеризується
позитивно, спиртними напоями не
зловживає, скарг та заяв щодо нього не
має, характеризується як спокійний,
врівноважений та доброзичливий
чоловік (а.с. 43).

Згідно даним центру первинної
медико-санітарної допомоги № 5 міста
Маріуполя ОСОБА_4 з 2011 року проживає
разом з батьком, хворіє рідко,
знаходиться на «Д» обліку, як
потерпілий від аварії на ЧАЕС,
займається плаванням, на прийом до
поліклініки приходе батько (а.с. 46).

Відповідно до висновку психолога від 06
грудня 2013 року в результаті
дослідження було виявлено, що ступінь
прихильності ОСОБА_4 на час проведення
діагностики, в рівні мірі схилявся як
до батька, так і до матері. Стосунки
хлопця як з батьком, так і з матір'ю
достатньо довірливі, існує емоційний
контакт і близькість. Дитина відчуває
себе потрібною та необхідною для обох
батьків. Під час бесід з ОСОБА_4 було
з'ясовано, що хлопець має бажання
проживати разом з батьком (а.с. 62-63).

Згідно висновку органу опіки та
піклування Орджонікідзевської
районної адміністрації від 22 січня 2014
року в ході проведених заходів орган
опіки та піклування прийшов до
висновку про можливе визначення місце
проживання ОСОБА_4, 2002 року народження,
разом з батьком, остаточне рішення по
суті зазначених вимог вважає за
доцільним залишити на розсуд суду У
даному висновку, крім іншого,
зазначено, що згідно з актом обстеження
житлово-побутових умов від 01 листопада
2013 року ОСОБА_1 має задовільні умови
проживання, житло складається з
чотирьох кімнат, малолітній син займає
окрему кімнату (а.с. 64-65).

Крім того, як пояснив позивач ОСОБА_1 та
неповнолітній ОСОБА_4, відповідачка з
моменту проживання сина з батьком не
прийняла ніяких заходів щодо
повернення дитини, навіть не
пропонувала йому повернутися до неї, не
надавала протягом зазначеного часу
ніякої матеріальної допомоги сину,
отримуючи при цьому аліменти від
позивача на утримання сина. Данні
твердження представником відповідачки
не спростовані, а сама відповідачка
протягом судового розгляду справи,
починаючи з жовтня 2013 року, жодного
разу для дачі пояснень у судове
засідання не з'явилася.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб,
виданого 12 грудня 2013 року Приморським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Маріупольського міського управління
юстиції в Донецькій області, 12 грудня
2013 року ОСОБА_15 та ОСОБА_2 зареєстрували
шлюб, після реєстрації шлюбу дружині
присвоєне прізвище - ОСОБА_2 (а.с. 60).

Аналізуючи вищевикладене, вирішуючи
спір між батьками, які проживають
окремо, про те, з ким із них залишиться
дитина, суд виходить із рівності прав
та обов'язків батька й матері щодо
своєї дитини, бажання самої дитини, яка
досягла 10-ти років проживати разом з
батьком, та існуючий факт проживання
дитини разом з батьком з вересня 2013
року по теперішній час, суд приходе до
висновку до задоволення позовних вимог
та визначення місця проживання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1,
тому як, на думку суду, саме таке
рішення буде відповідати інтересам
малолітнього.

Керуючись ст. ст. 88, 213-215 ЦПК
України , суд -

В И
Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання дитини,
треті особи: орган опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Донецької області та орган опіки
та піклування Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Донецької області, - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1, за
місцем його реєстрації та фактичного
проживання: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя Т.С. Адамова