Справа №2-2289/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Шабанова А.М.,

при секретарі - Ратушній Л.В.,

адвоката - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в смт. Ювілейному цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про визнання заповіту
недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання заповіту
недійсним.

У судовому засіданні позивач та його
представник просили суд визнати
недійсним заповіт ОСОБА_5 складений на
користь ОСОБА_3, посвідчений 25 вересня
2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 на
підставі того, що заповіт не складено
на матеріальному носії (папері) та не
підписаний заповідачем; визнати за
ОСОБА_2 право на спадщину на майно, що на
день смерті належало ОСОБА_5 відповідно
до вимог ст. 1261 ЦК України; виключити з
реєстру заповіт ОСОБА_5 складений на
користь ОСОБА_3, посвідчений 25 вересня
2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_6.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили
суд у задоволенні позову відмовити,
оскільки доводи позивача на
підтвердження своїх позовних вимог
безпідставні.

Суд, вислухавши у судовому засіданні
пояснення сторін, допитавши свідків,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані сторонами докази та наведені
ними доводи, вважає, що у задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання заповіту недійсним необхідно
відмовити у повному обсязі з наступних
підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 70 років
померла ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1
виданим 24 лютого 2009 року виконкомом
Степнянської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, актовий
запис №07.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина на належне їй майно у вигляді
будинку та присадибної ділянки по
вулиці Ювілейній у с. Степне
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області та земельні
ділянки (паї) №944 та №947 на території
Степнянської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області.

25 вересня 2007 року на випадок своєї
смерті ОСОБА_5 зробила заповіт, згідно з
яким усе належне їй майно, де б воно не
було, і з чого б воно не складалося, усі
майнові права та обов'язки, які
належатимуть їй на день смерті, вона
заповідала онучці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вказаний заповіт 25 вересня 2007 року
посвідчено приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстровано у реєстрі за №5450 та
підписано заповідачем.

Таким чином, доводи позивача та його
представника про те, що заповіт не
складено на матеріальному носії
(папері) та не підписаний заповідачем,
безпідставні та спростовуються
матеріалами справи.

На думку позивача та його представника
заповіт ОСОБА_5 складений на користь
ОСОБА_3, посвідчений 25 вересня 2007 року
приватним нотаріусом ОСОБА_6 є
недійсним, оскільки на момент його
складання ОСОБА_5 не усвідомлювала
значення своїй дій та не могла керувати
ними.

Заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті
(ст. 1233 ЦК України). Право на заповіт
має фізична особа з повною цивільною
дієздатністю. Право на заповіт
здійснюється особисто (ст. 1234 ЦК
України).

Заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, а також заповіт, складений
з порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним. За позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі. Недійсність
окремого розпорядження, що міститься у
заповіті, не має наслідком недійсності
іншої його частини. У разі недійсності
заповіту спадкоємець, який за цим
заповітом був позбавлений права на
спадкування, одержує право на
спадкування за законом на загальних
підставах (ст. 1257 ЦК України).

Для з'ясування обставин, що мають
значення для справи і потребують
спеціальних знань у галузі науки,
мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд
призначає експертизу за заявою осіб,
які беруть участь у справі (ст. 143 ЦПК
України).

Призначення експертизи є обов'язковим
у разі заявлення клопотання про
призначення експертизи обома
сторонами. Призначення експертизи є
обов'язковим також за клопотанням хоча
б однієї із сторін, якщо у справі
необхідно встановити психічний стан
особи (ст. 145 ЦПК України).

Неодноразово за клопотаннями позивача
судом було призначено
судово-психіатричну (посмертну)
експертизу та витребувані у медичних
закладах всі амбулаторні картки на
ОСОБА_5, які разом з матеріалами справи
направлялися до комунального закладу
«Дніпропетровська клінічна
психіатрична лікарня»
Дніпропетровської обласної ради» для
проведення експертизи, однак згідно
висновку судово-медичної експертизи
№37 від 03 жовтня 2013 року за наданими
медичними документами не можливо
вирішити питання про психічний стан
ОСОБА_5 на момент складання нею
заповіту від 25 вересня 2007 року.

Без висновку судово-психіатричної
(посмертної) експертизи не можливо
встановити факт, чи усвідомлювала
ОСОБА_5 залічення своїй дій при
укладання оспорюваного заповіту.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд (ст.11
ЦК України).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не надано суду
належних доказів на підтвердження
своїх позовних вимог, а тому суд
приходить до висновку про необхідність
відмовити у повному обсязі у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання заповіту
недійсним.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 110,
130, 143, 145, 173, 174, 212, 213, 215, 223 ЦПК України,
ст.ст. 3, 15, 16, 1233, 1234, 1257, ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання заповіту
недійсним - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
А.М. Шабанов