ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"05" лютого 2014 р. Дарницький районний суд
міста Києва у складі головуючого судді
Дубаса В.А., при секретарі Ридзель О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа:
ОСОБА_6 про відшкодування шкоди
завданої внаслідок залиття квартири, -

встановив:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до відповідачів про
відшкодування шкоди завданої
внаслідок залиття квартири. Свої
вимоги мотивував тим, що в ніч з 19 на 20
червня 2013 року та в ніч на 26 липня 2013
року з вини мешканців квартири АДРЕСА_1
відбулось залиття його квартири НОМЕР_5
у цьому ж будинку. Матеріальна шкода
завдана внаслідок залиття встановлена
звітом про оцінку вартості завданого
матеріального збитку, з урахуванням
всіх інших витрат складає 9358 грн. 60 коп.
На підставі викладеного, з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог від
05.02.2014 року, позивач просив суд стягнути
солідарно з відповідачів завдану
матеріальну шкоду у сумі 9358 грн. 60 коп.
(з урахуванням витрати за сплату
судового збору, за послуги ЖЕД-204, за
юридичні послуги та за послуги
Укрпошти та банків, що стосуються цієї
справи) та моральну шкоду, яку він
оцінив у 3000 грн.

Ухвалою суду (яка занесена до журналу
судового засідання) від 29.10.2013 року, за
власною ініціативою суду залучено у
якості третьої особи без самостійних
вимог щодо предмета спору ОСОБА_6

Ухвалою суду від 05.02.2014 року, за
клопотанням позивача залучено у якості
співвідповідачів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Позивач у судове засідання не з'явився,
однак подав до суду заяву про розгляд
справи у його відсутність, просив
позовні вимоги задовольнити, проти
ухвалення заочного рішення не
заперечував.

Відповідачі та третя особа у судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили, заяви про розгляд справи
у їх відсутність до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність відповідачів та ухвалити
заочне рішення відповідно до ст.ст.169
ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач
не заперечував проти заочного розгляду
справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.06.2013 року та
27.07.2013 року відбулось залиття квартири
АДРЕСА_2, власниками якої є позивач та
третя особа у справі, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 15.10.1997 року, яке
видано відділом приватизації
державного житлового фонду
Харківської районної державної
адміністрації м.Києва (а.с.10).

Як вбачається з актів про залиття, які
складено 22.07.2013 року та 31.07.2013 року та
затверджено начальником ЖЕД-204 (а.с.11-12),
залиття сталося з вини мешканців
квартири НОМЕР_6 у цьому ж будинку, у
зв'язку із халатним відношенням
мешканців вказаної квартири до
сантехнічного обладнання.

Як вбачається зі Звіту №118/13 оцінки
збитків, завданих власнику квартири
внаслідок залиття, який складено 25.08.2013
року вартість матеріальної шкоди
завданої в результаті залиття за
цінами і станом на час дослідження
становить 7132 грн. 00 коп.

Згідно ст.151 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності квартиру,
зобов'язані забезпечувати її
схоронність, провадити за свій рахунок
поточний і капітальний ремонт.

Відповідно до ст.177 ЖК України
громадяни зобов'язані забезпечувати
схоронність жилих приміщень, дбайливо
ставитися до санітарно-технічного
обладнання.

Згідно з ч.2 ст.383 ЦК України, власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до довідки Форми №3, виданої
КП «Дирекція замовника з управління
житловим господарством Дарницького
району м. Києв» 10.01.2014 року за №21, у
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_1, наймач), ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_2, чоловік), ОСОБА_5
(ІНФОРМАЦІЯ_3, син). Згідно вказаної
довідки, зазначена квартира є
приватизованою (а.с.70).

Однак з інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об»єкта
нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1
вбачається, що відомості у згаданому
реєстрі про речові права на наведене
нерухоме майно - відсутні.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК
України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини 4 статті 319
Цивільного кодексу України власність
зобов'язує.

Відповідно до ст.322 ЦК України, власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, тобто, зобов'язаний нести всі
витрати, пов'язані з утриманням
належного йому майна, зберіганням,
ремонтом, забезпеченням збереження
його властивостей. Власники квартир
зобов'язані забезпечувати утримання,
ремонт, експлуатацію тощо цих об'єктів
за власні кошти.

Згідно ст.541 ЦК України солідарний
обов'язок або солідарна вимога
виникають у випадках, встановлених
договором або законом, зокрема у разі
неподільності предмета зобов'язання.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ст.7 Закону України «Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні»
проведення оцінки майна є обов'язковим
у випадках визначення збитків або
розміру відшкодування у випадках,
встановлених законом.

Сума матеріального збитку, заподіяного
потерпілим особам(позивачам) повинна
бути підтверджена таким засобом
доказування, як Звіт про оцінку майна
(актом оцінки майна), який за змістом
має відповідати вимогам Закону України
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні». Право на практичну
діяльність за відповідними напрямами
оцінки майна та спеціалізаціями в
межах цих напрямків надається
суб»єктам оціночної діяльності після
отримання відповідних сертифікатів,
які видає Фонд державного майна
України, що передбачено Законом
України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні». Оцінювачем такої шкоди може
бути компетентний субєкт оціночної
діяльності в контексті вимог ст.ст. 5, 6
Закону "Про оцінку майна, майнових прав
та професійну оціночну діяльність в
Україні" №2658-III, якого внесено до
Державного реєстру оцінювачів, що веде
Фонд державного майна України.

Позовна вимога про стягнення з
відповідачів моральної шкоди підлягає
задоволенню частково з огляду на
наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діяти
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» (із подальшими змінами),
заподіяна моральна шкода
відшкодовується тій фізичній чи
юридичній особі, права якої були
безпосередньо порушені протиправними
діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно з п.5 згаданого Пленуму ВСУ
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача, а
також вини останнього в її заподіянні.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності та справедливості.

Позивач моральну шкоду обґрунтовував
тим, що отримав моральні страждання
внаслідок залиття квартири, що
призвело до душевних страждань,
порушення нормального ритму його життя
та життя його близьких. Виходячи з
засад справедливості, добросовісності
та розумності суд вважає за необхідне
позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди задовольнити у сумі 2000
грн.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, оцінивши зібрані у справі
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ґрунтуються на вимогах
закону, обставини справи підтверджені
певними засобами доказування частково,
а тому позовні вимоги про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої внаслідок
залиття квартири підлягають
задоволенню частково.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.
10, 11, 60, 79, 88, 131, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа: ОСОБА_6 про відшкодування
шкоди завданої внаслідок залиття
квартири - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_1; індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1; індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_5
(ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1; індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на
користь ОСОБА_2 (зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_2; індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_4) завдану
матеріальну шкоду у сумі 7132 грн. 00 коп.,
судові витрати за послуги ЖЕД-204, за
юридичні послуги та за послуги
Укрпошти та банків, що стосуються цієї
справи у сумі 1185 грн. 80 коп. та моральну
шкоду в сумі 2000 грн. 00 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 користь ОСОБА_2 витрати по
сплаті судового збору у сумі 229 грн. 40
коп.

У задоволенні інших вимог позову -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня отримання його
копії. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ
В.А. ДУБАС