АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/275/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30 Прокулевич В.
С. Доповідач в апеляційній інстанції
Скіць М. І. УХВАЛА
29 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Скіць М. І. суддів
Охріменко Н. І. , Захарова А. Ф. при
секретаріЯремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 26 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -
в с т а н о в и л а :
В вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, посилаючись на те,
що їй на підставі права власності
належить будинок АДРЕСА_1. Будинок
розташований на земельній ділянці, яка
перебуває у приватній власності. По
сусідству, в будинку АДРЕСА_2, проживає
Позивачка по межі своєї земельної
ділянки збудувала огорожу без
порушення межових знаків і будь-яких
претензій, щодо незаконного
будівництва нею огорожі чи порушення
меж земельної ділянки, від відповідача
АДРЕСА_2 липня 2013 року вона виявила, що
паркан, який розмежовує її земельну
ділянку з земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 пошкоджено. Паркан пошкодив
ОСОБА_1. По даному факту, її чоловік -
ОСОБА_4 подав заяву до Уманського
міського відділу міліції. Їх заява
розглянута, в повідомленні зазначено,
що з ОСОБА_1. проведено профілактичну
бесіду, а їм рекомендовано звернутися
за захистом порушених прав до суду.
Згідно висновку ПП «Техбудексперт» від
28 серпня 2013 року пошкодження огорожі
житлового будинку по АДРЕСА_1 сталося
внаслідок самочинного демонтажу
металевих стовпчиків в кількості 3
штуки (довжина огорожі 12 метрів ),
деревної огорожі, які спричинив
мешканець домоволодіння АДРЕСА_2.
Огорожа житлового будинку АДРЕСА_1,
знаходиться в межах приватизованої
земельної ділянки. Вартість
відновлювальних ремонтно-будівельних
робіт становить 1 874 грн.
Добровільно вирішити спір, який виник з
ОСОБА_1. не має можливості.
Позивачка також зазначила, що в
результаті складної конфліктної
ситуації із ОСОБА_1., їй було завдано
моральну шкоду, яку вона оцінює в 1000
грн. та обґрунтовує негативним впливом
на здоров'я, втратою спокою, душевним
болем та стражданням у зв'язку із
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 26
листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2 на
відшкодування матеріальної шкоди 1874
грн. та судові витрати - 229 грн. 40 коп.

В задоволенні інших позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1.
посилаючись на незаконність даного
рішення, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Так згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності, тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Крім того, за змістом рішення суду
повинно бути мотивовано із зазначенням
встановлених судом обставин, які мають
значення для справи, їх юридичної
оцінки, а також визначених відповідно
до них правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог і стягуючи
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
відшкодування матеріальної шкоди 1 874
грн. місцевий суд виходив з того, що
факт пошкодження паркану, що
розмежовує садиби АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2
дійсно мав місце і паркан, що
розмежовує садиби було демонтовано
впродовж 12 погонних метрів з
демонтажем трьох металевих стовбців
здійснено саме відповідачем по справі.

Вартість відновлювальних робіт згідно
висновку судово-будівельного
дослідження та локального кошторису
складає 1 874 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 являється власником будинку
АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності
на житло від 18 липня 1989 року та технічна
документація КП ЧООБТІ від 19 травня 1989
року, техпаспорт). Будинок з надвірними
спорудами розташований на
приватизованій земельній ділянці,
площею 0.0956 га, що посвідчується
Державним актом на право приватної
власності на землю ( а.с. 5).

Власником будинку АДРЕСА_2 являється
ОСОБА_3, що вбачається з технічної
документації із землеустрою ( а.с. 50-54).

Відповідно до акту голови квартального
комітету суміжні земельні ділянки
садиб № АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 розділені
парканом, що належить ОСОБА_4 і доступу
до нього крім сторін по справі ніхто не
має ( а.с. 64).

Факт пошкодження огорожі був предметом
розгляду Уманського МВ УМВС України в
Черкаській області і за результатами
перевірки ОСОБА_4 (чоловіку позивачки)
було рекомендовано звернутись до суду (
а.с. 29).

Таким чином з вищенаведених матеріалів
беззастережно вбачається, що між
сторонами по справі склались
неприязненні стосунки щодо визначення
конфігурації межі між садибами на якій
позивачкою було встановлено паркан.

Відповідно до положень статей 1166 та 1167
ЦК України для покладення
відповідальності на заподіювача
майнової та моральної шкоди, зокрема в
результаті діяльності заподіювача,
необхідна сукупність таких
обов'язкових умов: а) наявність шкоди; б)
протиправність дій заподіювача шкоди;
в) причинний зв'язок між протиправною
поведінкою заподіювача і шкодою; г)
вина в заподіянні шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільним процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу
саме на відповідача покладено
обов'язок доведення відсутності його
вини в завданні шкоди позивачу.

Тобто цивільне законодавство в
деліктних зобов'язаннях передбачає
презумпцію вини; якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди.

Таким чином деліктна відповідальність
за загальним правилом настає лише за
вини заподіювача шкоди. Причинний
зв'язок між протиправною поведінкою
особи та завданою шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності, яка
передбачає, що шкода стала об'єктивним
наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків,випадків, встановлених
цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК
України, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 по даній справі не надано жодних
належних та допустимих доказів
відсутності його вини у заподіянні
шкоди ОСОБА_2 в матеріалах справи також
не міститься цих доказів.

Колегія суддів погоджується з
висновком міськрайонного суду
стосовно безпідставності доводів
відповідача про те, що він не
здійснював демонтаж огорожі, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
носять суб»активний характер і не
спростовують висновків суду.

Отже, за викладених обставин, суд
правомірно дійшов до висновку, що
внаслідок протиправних дій саме
ОСОБА_1, ОСОБА_2 завдано матеріальної
шкоди в розмірі 1 874 грн. і між діями
відповідача, що виразились в демонтажі
паркану впродовж 12 метрів, який було
встановлено позивачкою мається прямий
причинний зв'язок.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 307, 308, 314, 315, 218 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 26
листопада 2013 року по даній справі -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :