Номер провадження № 22-ц/785/1094/14
Головуючий у першій інстанції Івченко
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі головуючого
Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Калараш
А.А.,

з участю секретаря Колмакова
В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_2 на дії державного виконавця
Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
Долинського М.М., заінтересована особа
КП «ОМБТІ та РОН» за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського
районного суду м. Одеси від 22.01.2013 року, -

встановила :

03.09.2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду із
скаргою на дії старшого державного
виконавця другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Долинського М.М., посилаючись на те, що
02.07.2012 року він звернувся до
вищезазначеного відділу державної
виконавчої служби з заявою про
примусове виконання виконавчого листа,
виданого Приморським районним судом м.
Одеси 22.11.2011 року на виконання рішення
про поновлення його на посаді
начальника юридичного відділу
структурного підрозділу «Юридичний
відділ» комунального підприємства
«Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості».

Старший державний виконавець відкрив
провадження тільки 07.07.2012 року та
незасвідчену копію постанови направив
йому 27.08.2012 року в порушення ч.5 ст.25
Закону України «Про виконавче
провадження», вказавши в постанові
недостовірні відомості про те, що заява
про примусове виконання ним подана
07.07.2012 року.

Постанову про відкриття виконавчого
провадження від 07.07.2012 року йому
направлено лише 31.07.2012 року.

В той же час, 30.07.2012 року старший
державний виконавець Долинський М.М.
постановив оскаржувану постанову про
зупинення виконавчого провадження,
яку взагалі йому не направив, що також є
порушенням вимог ч.1 ст. 31, ч.1 ст. 39
Закону України «Про виконавче
провадження», які передбачають
надсилання копії постанови протягом
триденного строку.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 22.01.2013 року у задоволенні
скарги ОСОБА_2 відмовлено.

28.01.2013 року ОСОБА_2, вважаючи
оскаржувану ухвалу такою, що
постановлена з неповним з'ясуванням
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідністю висновків суду
обставинам справи, порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
надав до суду апеляційну скаргу про
скасування ухвали з постановленням
нової ухвали про задоволення скарги у
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність i
обґрунтованість ухвали суду першої
iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги,
колегія суддів вважає за необхідне її
відхилити з наступних підстав.

Завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави /ст. 1 ЦПК України/.

Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
року № 606-XIV /із змінами, внесеними
згідно із Законами України/.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України, та
здійснюється на підставі виконавчих
документів, у тому числі й виконавчих
листів, що видаються судами (ст.ст. 2, 17
Закону).

Згідно зі ст. 6 Закону державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Підстави для відкриття виконавчого
провадження визначені законодавцем у
ст. 19 Закону України «Про виконавче
провадження».

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону, в тому числі й за
виконавчими листами, що видаються
судами.

Порядок оскарження рішень, дій або
бездіяльності посадових осіб
державної виконавчої служби
визначений у ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження».

Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Положення ч.4 ст.82 Закону України «Про
виконавче провадження»
кореспондуються зі ст. 383 ЦПК України,
відповідно до якої сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

У разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи (ч. 2 ст. 387 ЦПК України).

Як встановлено судом та підтверджено
наявними в матеріалах цивільної справи
доказами, 07.07.2012 року постановою
старшого державного виконавця Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Долинським М.М.
відкрито виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа №2-453/09, виданого 22.11.2011 року /а.с.5/.

12.07.2012 року до другого Приморського
відділу ДВС надійшла заява боржника КП
«ОМБТІ та РОН» про наявність обставин,
що роблять виконання рішення суду
неможливим, оскільки у зв'язку зі
змінами в організації виробництва і
праці на підприємстві, структурний
підрозділ КП «ОМБТІ та РОН» юридичний
відділ ліквідований у структурі
підприємства, а посада начальника
юридичного відділу скорочена /а.с.35,
36-37/.

30.07.2012 року державний виконавець
Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
Долинський М.М. звернувся до
Приморського районного суду м. Одеси з
заявою про встановлення способу та
порядку виконання рішення суду /а.с.38-39/.

Постановою від 30.07.2012 року старшим
державним виконавцем другого
Приморського відділу ДВС Долинським
М.М. на підставі п.1 ч.І ст. 38. ст. 39 закону
України «Про виконавче провадження»
зупинено виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа №2-453/09, виданого 22.11.2011 року /а.с.4/.

Постановою від 23.11.2012 року старшим
державним виконавцем другого
Приморського відділу ДВС Долинським
М.М. зазначене виконавче провадження
закінчене у зв»язку зі скасуванням
ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду
України від 26.09.2012 року ухвал
апеляційного суду Одеської області від
06.09.2011 року та 15.11.2011 року /а.с.44/.

Доводи ОСОБА_2, що постанова державного
виконавця від 23.11.2012 року про зупинення
виконавчого провадження не
заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження», за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 38
вищезазначеного закону, виконавче
провадження може бути зупинено у разі
звернення державного виконавця до
суду, який видав виконавчий документ,
із заявою про встановлення чи зміну
способу і порядку виконання.

Згідно із положеннями ст. 39 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець виносить
вмотивовану постанову про зупинення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених статтями 37 і 38 цього
Закону, яка затверджується начальником
або заступником начальника відділу,
якому підпорядкований державний
виконавець. Виконавче провадження
зупиняється у випадках, передбачених
пунктом частини першої статті 38 цього
Закону до розгляду питання по суті.

Таким чином, з огляду на наведене, суд
першої інстанції правильно прийшов до
висновку щодо законності дій
державного виконавця по прийняттю
постанови про зупинення виконавчого
провадження у справі та відповідності
зазначеної постанови вимогам статей 37 -
39 Закону України «Про виконавче
провадження».

На думку колегії суддів, обставини, на
які посилається скаржник є
невмотивованими та такими, що не
ґрунтуються на законі, у зв»язку з чим
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а ухвала суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись п.1 ч. 2 ст. 307, ч.1 п. 1 ст. 312 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 22.01.2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий
В.М.Гончаренко

Судді
В.Д.Коротков

А.А.Калараш