Єдиний унікальний номер 205/9768/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(розглянуто в заочному порядку)

16 січня 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого
судді - Скрипник К.О.,

при секретарі -
Олексієнко О.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи -Головне управління
Державної міграціонної служби в
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратили право
користування житлом, усунення перешкод
у користуванні та розпорядженні майном
шляхом зняття з реєстрації,

В С
Т А Н О В И В:

Позивач 19 листопада 2013 року
звернувся до суду з вказаним позовом, в
якому зазначив, що йому належить на
праві власності домоволодіння АДРЕСА_1
в м. Дніпропетровську на підставі
договору купівлі - продажу від 08 грудня
1984 року. На сьогодні в домоволодінні
зареєстровані позивач, його дружина,
дочка, племінник та відповідачка по
справі. Відповідачка, яка є рідною
сестрою дружини позивача, була
зареєстрована за спірною адресою у 2006
році, однак у домоволодінні ніколи не
проживала. Позивач неодноразова просив
відповідачку знятися з реєстраційного
обліку, однак відповідачка без всяких
підстав відмовлялася, згодом зовсім
переїхала до Російської Федерації, та
не залишила жодних координат. На
теперішній час позивач змушений нести
матеріальні витрати за відповідача по
оплаті комунальних послуг, що для нього
є матеріально важко. Позивач просив
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, а
саме, житловим будинком АДРЕСА_1 в м.
Дніпропетровську, що є підставою для
зняття її з реєстраційного обліку за
вказаною адресою.

Позивач у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав та просив
задовольнити. В обґрунтування позовних
вимог посилався на обставини викладені
в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не
з`явилася про день і час проведення
слухання справи повідомлялася
належним чином, про причини неявки суду
не повідомила, ніяких заяв від неї до
суду не надходило. Зі згоди позивача
суд ухвалює рішення про заочний
розгляд справи, що відповідає
положенням статті 224 ЦПК України.

Третя особа у судове засідання не
з`явилася, про день і час проведення
слухання справи повідомлялася
належним чином, про причини неявки не
повідомила, письмових заяв не
надходило.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
свідків, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що домоволодіння АДРЕСА_1 в м.
Дніпропетровську належить на праві
власності ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі - продажу, посвідченого 08
грудня 1984 року Другою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, за реєстровим №
2-5414 (а.с.5-6).

Встановлено, що в домоволодінні
АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську
зареєстровані: ОСОБА_1, дружина
позивача - ОСОБА_3, дочка - ОСОБА_4,
племінник - ОСОБА_5, ОСОБА_6, що також
підтверджується записами домової
книги (а.с.9-12).

Однак, судом встановлено, що ОСОБА_2
з 2006 року не проживає в спірному
домоволодінні, в ньому відсутні її
особисті речі, що підтверджується
довідкою за підписом голови
квартального комітету від 26.12.2013 року.
Факт не проживання в домоволодінні з 2006
року підтвердили допитані в судовому
засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени
сім`ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім`ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

В сулу ст. 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»,
реєстрація місця проживання чи місця
перебування особи або її відсутність
не можуть бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституцією,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставою для їх
обмеження.

Також, в силу ст. 6 вищезазначеного
Закону, громадянин України
зобов`язаний протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

Отже, оскільки відповідач вже на
протязі тривалого часу не проживає у
спірному домоволодінні, то суд вважає,
що є всі підстави визнати ОСОБА_2 такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням, а саме, житловим
будинком АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську,
що є підставою для зняття її з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Враховуючи вищевикладене та
аналізуючи здобуті по справі докази,
суд приходить до висновку, що
реєстрація відповідача у спірному
домоволодінні порушує право позивача
як співвласника, і тому вважає, що
вимоги позивача є законними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
позивача судові витрати, понесені
позивачем по оплаті судового збору у
розмірі 229,40 грн.

На підставі викладеного, і
керуючись Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» ст.ст. 405, 321, 391 ЦК
України, ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
-Головне управління Державної
міграціонної служби в
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратили право
користування житлом, усунення перешкод
у користуванні та розпорядженні майном
шляхом зняття з реєстрації -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, а саме, житловим будинком
АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську, що є
підставою для зняття її з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 229,40
грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. Якщо було подано апеляційну
скаргу рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя
К.О. Скрипник