АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22 - 2039 /2014р.
Головуючий у І інстанції Цимбал
Доповідач Котула Л.Г.
18 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - судді Котули Л.Г.
Суддів: Антоненко Н.О., Волошиної В.М.
При секретарі Круглику В.В.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 25 листопада 2013 року в справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя
особа , Головне управління юстиції в м.
Києві про скасування свідоцтва про
право на спадщину та визнання права
власності на спадкове майно.

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дарницького районного суду
м. Києва від 25 листопада 2013 року у
задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 ОСОБА_5 просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення ,
яким задовольнити позовні вимоги
позивача , оскільки судом неповно
з'ясовані обставини справи та порушені
норми матеріального та процесуального
права

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання ,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві
за законом спадкоємцями першої черги є,
в рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого. До числа
спадкоємців першої черги належить
також дитина померлого, яка народилася
після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є
спадкоємцями за законом, якщо на час
відкриття спадщини немає в живих того з
їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони
успадковують порівну в тій частці, яка
належала б при спадкоємстві за законом
їх померлому родителю.

Відповідно ст. 534 ЦК УРСР кожний
громадянин може залишити за заповітом
усе своє майно або частину його (не
виключаючи предметів звичайної
домашньої обстановки і вжитку) одній
або кільком особам як тим, що входять,
так і тим, що не входять до кола
спадкоємців за законом, а також державі
або окремим державним, кооперативним
та іншим громадським організаціям.

Заповідач може у заповіті позбавити
права спадкоємства одного, кількох або
всіх спадкоємців.

В силу ст. 549 ЦК УРСР(в редакції на час
відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_6) визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні
бути вчинені протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства
виникає лише у випадку неприйняття
спадщини іншими спадкоємцями, можуть
заявити про свою згоду прийняти
спадщину протягом строку, що залишився
для прийняття спадщини. Якщо строк, що
залишився, менше трьох місяців, він
продовжується до трьох місяців.

Судом встановлено, що згідно
свідоцтва про право власності на
житло від 18 січня 1994 року ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 належало по Ѕ частині квартири
АДРЕСА_1( а.с. 37).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла бабуся
позивачки , ОСОБА_6, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1,
яке видано Дарницьким відділом ЗАГС м.
Києва (а.с.29).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько
позивачки ОСОБА_9( а.с. 30). 17 листопада 1994
року мати позивачки ОСОБА_8 в
інтересах малолітньої дочки
звернулася з заявою до Сьомої
Київської державної нотаріальної
контори про прийняття спадщини після
смерті її батька ОСОБА_9

За даними спадкової справи № 388 до
майна померлого ОСОБА_9 свідоцтво про
право на спадщину за законом
позивачці після смерті її батька
нотаріусом не видавалося(а.с. 91-95)

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про
право на спадщину визнається недійсним
за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.

17.09.2009 року ОСОБА_7 звернувся з заявою
до Сьомої Київської державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини після смерті його дружини ,
ОСОБА_6( а.с. 78).

12 березня 2009 року державним
нотаріусом Сьомої Київської
державної нотаріальної контори ОСОБА_7
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1 ( а.с. 83).

Зазначене свідоцтво в установлений
законом строк позивачкою не
оспорювалося, незважаючи на те , що на
час його видання позивачка була
повнолітньою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_7, дідусь
позивачки (а.с.99).

12 лютого 2005 року ОСОБА_7 склав заповіт ,
яким на випадок його смерті заповів
все своє майно , де б воно не було і з
чого б воно не складалось і все те , що
йому буде належати на день смерті і на
що він буде мати право за законом,
ОСОБА_4.(а.с.105).

Після його смерті 19 липня 2012 року до
Сьомої Київської державної
нотаріальної контори звернулася його
дружина ОСОБА_4 з заявою про прийняття
спадщини , а 24 листопада 2012 року до
цієї нотаріальної контори звернулася
позивачка(а.с.98)

Посилання в апеляційній скарзі на
порушення судом норм матеріального
права не заслуговують на увагу ,
оскільки колегія суддів не вбачає
таких порушень норм матеріального та
процесуального права , які б слугували
підставою до скасування рішення суду
та свідчили про неправильне вирішення
спору.

За таких обставин, суд обґрунтовано
відмовив у задоволені позову, а тому
підстав до задоволення апеляційної
скарги та скасування рішення суду
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України ,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 ОСОБА_5 відхилити, а рішення
Дарницького районного суду м. Києва
від 25 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: