Справа № 459/1876/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі: головуючого - судді
Мелешко С. І.

при секретарі Янкевич
Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Червонограді справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 про визнання права користування
житлом, визнання членом сім*ї та
усунення перешкод в користуванні
квартирою ,

В с
т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась з
позовом в суд до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4про визнання права користування
житлом, визнання членом сім*ї та
усунення перешкод в користуванні
квартирою . покликаючись на те , що вона
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.08.1996 року
зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 .

Батьки позивачки , коли вона була
малолітньою , її вихованням не
займались , відповідачі по справі
ОСОБА_2 є її дідом , ОСОБА_3 його
дружиною , а ОСОБА_4 є її тіткою .

Згідно рішення виконкому
Червоноградської міської ради від
23.03.2004 року №72 було вирішено
призначити ОСОБА_3 опікуном позивачки
та закріпити за останньою житлову
площу у спірній квартирі.

В даний час позивачка навчається у
Львівському технікумі м*ясної та
молочної промисловості , проживає в
гуртожитку у м.Львові , досягла
повноліття , має намір проживати у
спірній квартирі , однак відповідачі
їй чинять перешкоди у цьому , тому
вона звернулась з даним позовом в суд .

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 підтримала свій позов , в його
обґрунтування зіслалась на обставини ,
аналогічні підставам звернення до
суду , просила позов задовольнити .

Відповідачі по справі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні
позову не визнали та пояснили , що
позивачка з часу народження і на даний
час не проживає у спірній квартирі
.Жодного майна в спірній квартирі немає
.З чотирьохрічного віку малолітня
ОСОБА_1 проживала зі своєю бабусею (
матір*ю батька) по АДРЕСА_2 , відповідно
ОСОБА_1 має право на збереження права
користування житлом , в якому вона
проживала до встановлення опіки та
набула права члена сім*ї наймача ,
тобто в квартирі , де проживала разом з
бабусею та батьком на правах сім*ї
наймача до 2001 року , а після зникнення
батька продовжувала проживати разом з
бабусею .

Доводи позивачки , що їй
чиняться перешкоди в користуванні
спірною квартирою є безпідставними
та нічим не обґрунтованими, тому в
позові просять відмовити .

Вислухавши пояснення сторін ,
дослідивши матеріали справи , суд
ввважає, що в задоволенні даного позову
слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено , що ОСОБА_1
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується копією свідоцтва про
народження .

Згідно довідки КП»Комінтех № 1596
від 08.02.2013 року стверджується , з 01.08.1996
року позивачка зареєстрована, як
внучка за адресою : АДРЕСА_1 . Крім того
в спірній квартирі зареєстровані з 1989
року ОСОБА_2 та співвідповідачі по
справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно
дружина та дочка основного
квартиронаймача .

Спірна квартира належить до
державного житлового фонду ,
складається з чотирьох кімнат, кухні
та комунальних вигод , загальною
площею 73,4 м. кв. .

Батьки позивачки , як стверджує
ОСОБА_1 , її вихованням не займалисььз
дитинства , відповідачі по справі
ОСОБА_2 є її дідом , ОСОБА_3 його
дружиною , а ОСОБА_4 є її тіткою .

Згідно рішення виконкому
Червоноградської міської ради від
23.03.2004 року №72 стверджується , що
ОСОБА_3 призначено опікуном позивачки
.

В даний час позивачка навчається у
Львівському технікумі м*ясної та
молочної промисловості , проживає в
гуртожитку у м.Львові , досягла
повноліття , має намір проживати у
спірній квартирі .

Суд погоджується з доводами
відповідачів , що позивачка з
чотирьохрічного віку проживала за
адресою у АДРЕСА_2 разом з бабусею та
батьком , а коли батько у 2001 році зник ,
то залишилась проживати лише з бабусею,
сторонами цей факт не оспорюється .

Відповідачі обґрунтовують
правову позицію , заперечуючи позов ,
вимогами ст..ст.167,247 СК України , ч.1 ст.32
ЗУ «Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей-сиріт та
дітей , позбавлених батьківського
піклування» . Суть яких зводиться до
того , що у разі передачі дітей ,
позбавлених батьківського піклуваня ,
під опіку чи піклування , жиле
приміщення , в якому вони проживали ,
зберігається за дітьми протягом
усього часу перебування їх у опікунів
чи піклувальників , незалежно від того ,
чи проживають у жилому приміщенні , з
якого вибули діти, інші члени сім*ї .

В своїй сукупності положення
наведених нормативних актів , зокрема
ст..64,71 ЖК України , беззаперечно
доводять , що позивач ОСОБА_1 має право
на збереженя права на користування
житлом в якому вона проживала до
встановлення опіки , тобто за адресою
АДРЕСА_2 .

Крім того , як роз*яснив Пленум
Верховного Суду України в п.15
Постанови від 1 листопада 1996 року №9 «
Про застосування Конституції України
при здійсненні правосуддя» наявність
чи відсутність прописки сама по собі не
може бути підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за
особою , яка там проживала чи
вселилась туди , як член сім*ї
наймача(власника) приміщення або ж для
відмови їй у цьому.

В розпорядження суду не надано
позивачкою жодних переконливих
доказів , що з боку відповідачів
чиняться їй перешкоди в користуванні
спірною квартирою та що нею ставились
вимоги про їх усунення .

Відповідно до вимог ст.ст.10,11.60 ЦПК
України , кожна сторона повинна довести
ті обставини , на які вона посилається ,
як на підстави своїх вимог або
заперечень , суд розглядає справи в
межах заявлених вимог і на підставах
наданих сторонами доказів ; сторони
мають рівні права щодо надання доказів;
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін .

Виходячи з наведеного суд прийшов
до переконання , що в позові слід
відмовити , як безпідставному .

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,215 ЦПК
України, суд,-

В и р
і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання
права користування житлом, визнання
членом сім*ї та усунення перешкод в
користуванні квартирою за адресою :
АДРЕСА_1 - відмовити .

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
С. І. Мелешко