Головуючий суду 1 інстанції - Рудська
Доповідач - Карташов О.Ю.
Справа № 435/812/13-ц
Провадження № 22ц/782/4585/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року січня «16» дня Колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Оробцова Р.І.

при секретарі Скоробогатовій Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою
відповідальністю « Авто Просто»

на рішення

Жовтневого районного суду м.
Луганська від 13 вересня 2013 року

по цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю « Авто Просто» про
захист прав споживача, стягнення
коштів, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ТОВ «Авто Просто» про
захист прав споживача, стягнення
коштів, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що 24
вересня 2009 року між ним та відповідачем
було укладено договір № 303952 з
додатками: додатки № 1 - анкетні дані
Учасника системи та перелік платежів з
зазначенням їх розміру, які він повинен
здійснити та додаток № 2 - правила
функціонування системи придбання в
групах «Авто Так».

Предметом договору є надання учаснику
послуг системи «Авто Так», спрямованих
на придбання автомобіля. Угода
укладається шляхом підписання угоди,
додатку № 1 та додатку № 2, які є
невід'ємними частинами угоди. Терміни,
що використовуються в угоді та системі
«Авто Так» визначаються у додатку № 2.
При підписанні угоди ним на виконання
ст. 5 на користь відповідача було
сплачено 2070 гривень в якості вступного
внеску, тобто отриманий вступний
внесок відповідач не набуває будь-яких
обов'язків, забезпечених цією оплатою,
а покладає на плечі учасників системи
придбання в групах «Авто Так», тим
самим не вкладаючи власних коштів, що
робить її пірамідальною схемою та
організацією власної діяльності за
рахунок споживача, що є несправедливою
угодою відносно нього. Крім того, він
відповідно до угоди повинен був
сплачувати на користь відповідача
щомісячні внески в оплату послуг ТОВ
«Авто Просто», а ст. 10 додатку № 2 до
угоди передбачено, що вигодонабувач за
договором страхування автомобіля у
разі настання страхового випадку є
відповідач, який отримує страхові
відшкодування, але щомісячні внески в
оплату страхового платежу, вносяться
саме учасником системи, та й
автомобіль, який переданий учаснику
системи придбаний за кошти все тих же
учасників системи, що також робить дані
умови угоди несправедливими по
відношенню до споживача, тобто нього.

Таким чином, з угоди вбачаються явно
невигідні одній стороні - йому, як
споживачу, договірні умови, а
протилежна сторона правочину -
відповідач сформулював в
односторонньому порядку і тим самим
створив істотний дисбаланс між правами
та обов'язками сторін за угодою на свою
користь, не врахував при цьому
інтересів контрагента - споживача.

Він виконував свої обов'язки належним
чином, сплачував щомісяця внески.
Загальна сума сплачених ним внесків
становить 29303,04 гривні. При цьому ціна
автомобіля, який він мав намір придбати
за допомогою відповідача складає 57500
гривень отже, сплативши фактично 51 %
вартості автомобіля, він так і не
дочекався від відповідача права на
його отримання. В зв'язку із
вищенаведеним він звернувся до ТОВ
«Авто Просто» із заявою про розірвання
угоди і листом його було повідомлено,
що угоду розірвано. На підставі ст. 1221,
1166 ЦК України просить стягнути з
відповідача на його користь
матеріальну шкоду в сумі 29203,04 гривні.
Крім того, діями відповідача йому було
спричинено моральну шкоду, яка
виразилася у тому, що він почав до
усього нервово відноситися, постійно
хвилюватися, його син ОСОБА_3, який
надавав кошти на внески не витримавши
душевних страждань помер. Моральну
шкоду оцінює у 10000 гривень та просить
стягнути з відповідача на його користь.
Також просить стягнути з відповідача
витрати на правову допомогу в сумі 2000
гривень.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 13 вересня 2013 року
позовові вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково.

Стягнуто з ТОВ «Авто Просто» на користь
ОСОБА_2 внески, сплачені ним за угодою №
303952 від 24.09.2009 року в сумі 29203 (двадцять
дев'ять тисяч двісті три) грн. 04 коп.,
витрати на правову допомогу в сумі 2000
грн., а всього 31203 (тридцять одну тисячу
двісті три) грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, ТОВ «Авто
Просто» просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_2

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що скаргу ТОВ
«Авто Просто» необхідно задовольнити
частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, -
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами, але апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 24
вересня 2009 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Авто
Просто» було укладено угоду за № 303952 із
додатками № 1 та № 2, предметом угоди є
надання учаснику послуг системи «Авто
Так», спрямованих на придбання
автомобіля.

ТОВ «Авто Просто» є товариством, що
надає послуги, предметом яких є
придбання автомобілів учасниками
через систему придбання у групах «Авто
Так».

За період з жовтня 2009 року по жовтень 2011
року ОСОБА_2 відповідно до умов угоди за
№ 303952 від 24.09.2009 року було сплачено 29303,04
гривні.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив с того, що
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача суми платежів підлягають
задоволенню відповідно до ст. 1212 ЦК
України. При цьому, відмовляючи у
задоволені позовних вимог в частині
відшкодування моральної шкоди, суд
зазначив, що позивачем не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження спричинення йому
моральної шкоди. Крім того, суд дійшов
висновку про стягнення з відповідача
суми витрат на правову допомогу - 2000
грн. та суми судового збору - 312,03 грн.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Однак, ухвалене у справі судове рішення
зазначеним вимогам закону в повному
обсязі не відповідає.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи.
При дослідженні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст.ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 57 цього
Кодексу, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Пункт 3 ст. 3 ЦК України гарантує свободу
договору.

Відповідно до пункту 3 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 5 від
12.04.96р. «Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів», у тих випадках, коли в
чинному законодавстві немає
спеціальних норм щодо укладеної
сторонами угоди, суд застосовує
загальні положення про зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 906, ч.ч. 1, 2 ст. 907 ЦК України,
- збитки, завдані замовнику
невиконанням або неналежним
виконанням договору про надання послуг
за плату, підлягають відшкодуванню
виконавцем, у разі наявності його вини.
Договір про надання послуг може бути
розірваний, у тому числі шляхом
односторонньої відмови від договору за
домовленістю сторін. Порядок і
наслідки розірвання договору про
надання послуг визначаються
домовленістю сторін або законом.

Відповідно до п.13.1 ст. 13 Додатку № 2 до
Угоди «Учасник, який ще не отримав
Автомобіль, має право розірвати Угоду
за власним бажанням, про що має
повідомити «Авто Просто» у письмовій
формі».

З матеріалів справи вбачається, що
позивач скористався своїм правом
наданим йому Угодою та 17.10.2011 року
надіслав на адресу ТОВ «Авто Просто»
заяву про розірвання Угоди № 303952 від
24.09.2009 року.

У відповідь 8.11.2011 року ТОВ «Авто
Просто» надіслало на адресу позивача
лист, в якому підтвердило розірвання
Угоди та повідомило про наслідки
такого розірвання передбачені Угодою.

Так, статтею 13 Додатку № 2 до Угоди
сторони чітко визначили порядок і
наслідки розірвання угоди.

Згідно з Додатком № 2 «внесок в оплату
послуг - це частина щомісячного Повного
внеску, який є оплатою послуг Авто
Просто..».

Згідно норм цивільного законодавства,
зокрема ст. ст. 3, 12, 627, 653, 907 ЦК України,
плата за вже надані послуги
відшкодуванню не підлягає.

Страхові внески, сплачені позивачем,
були перераховані страховій компанії,
відповідно до договору страхування
життя позивача.

Відповідно до п. 13.2 ст. 13 Додатку № 2 до
Угоди «Учасник уповноважує АВТО ПРОСТО
щомісяця здійснювати відрахування в
розмірі 5 % від кожного сплаченого
Чистого внеску до Фонду для повернення
коштів».

Як зазначено у п. 13.3 ст. 13 Додатку № 2 до
Угоди «сума чистих внесків, що підлягає
поверненню розраховується відповідно
до поточної ціни автомобіля, дійсної в
місяці, коли такий Учасник повідомив
АВТО ПРОСТО про розірвання Угоди, за
вирахуванням відступного за відмову
від Угоди у розмірі двох цілих чистих
внесків».

За умовами Угоди щомісячний цілий
чистий внесок становить 0,8333% від ціни
автомобіля, зазначеного у Додатку № 1
до Угоди.

Протягом дії Угоди позивачем було
сплачено 27,4563 % в оплату вартості ціни
автомобіля. За вирахуванням
відступного відповідно до п. 13.3 ст. 13
Додатку № 2 до Угоди (двох цілих чистих
внески), що складають 1,6667 % від ціни
автомобіля, позивачу має бути
повернено 25,7896 % від ціни автомобіля,
дійсної на момент подання заяви про
розірвання Угоди.

Заяву про розірвання Угоди позивачем
було подано відповідачу у жовтні
місяці 2011 року.

Станом на жовтень 2011 року остання
відома ціна автомобіля становила 75120,00
грн.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що сума, що підлягає до
повернення відповідачу згідно з
умовами Угоди складає - 19373,15 грн.
(75120,00грн. х 25,7896 %).

При цьому, колегія суддів вважає
безпідставним посилання відповідача
на те, що повернення коштів повинно
відбуватися відповідно до пріоритетів,
встановлених в ст. 13 Додатку № 2 до
Угоди, так як, порядок виконання рішень
суду встановлений відповідним
законодавством.

Також, неможливо погодитися з
висновком суду про відшкодування
витрат на правову допомогу в сумі - 2000
грн., оскільки вони суперечать нормам
закону.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України
витрати на правову допомогу належать
до судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Частиною 1 ст. 56 ЦПК України визначено,
що правову допомогу може надавати
особа, яка є фахівцем у галузі права і
за законом має право на надання
правової допомоги.

З укладеного договору про надання
юридичних послуг убачається, що він
підписаний суб'єктом надання юридичних
послуг адвокатом ОСОБА_4

Проте, зазначеною особою та позивачем,
під час розгляду справи у суді першої
інстанції та апеляційному суді, не
надано доказів щодо співмірності даних
судових витрат з ціною позову, тобто з
урахуванням конкретних обставин,
зокрема ціни позову та з огляду на
розумну необхідність судових витрат
для даної справи, що є необхідним для
визначення граничного розміру
компенсації.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що вимоги щодо компенсації
витрат на правову допомогу в сумі - 2000
грн. задоволенню не підлягають.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ТОВ
«Авто Просто» на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в сумі
229,40 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України, - підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 307, ст.ст.
309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
судів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Луганської
області, ~

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю « Авто
Просто» ~ задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Луганська від 13 вересня 2013 року ~
змінити, в частині стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» на
користь ОСОБА_2 внески, сплачені ним за
угодою № 303952 від 24.09.2009 року в сумі 29203
(двадцять дев»ять тисяч двісті три) грн.
04 коп., витрати на правову допомогу в
сумі 2000 грн., а всього 31203 (тридцять
одну тисячу двісті три) грн. 40 коп. ~
скасувати, та постановити в цей
частині нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю « Авто
Просто» про захист прав споживача,
стягнення коштів ~ задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» на
користь ОСОБА_2 внески, сплачені ним за
угодою № 303952 від 24.09.2009 року в сумі 19373
(дев»ятнадцать тисяч триста сімдесят
три) грн. 15 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» на
користь держави судовий збір в сумі 229,40
грн.

В частині стягнення з Товариства
з обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» на користь ОСОБА_2 витрат на
правову допомогу в сумі 2000 грн. ~
відмовити за необґрунтованістю.

В інший частині рішення залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законно сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням апеляційного
суду до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: