Справа № 460/1156/13
Головуючий у 1 інстанції: Варениця
Провадження № 22-ц/783/372/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мацей
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Мацея М.М.

суддів:
Монастирецького Д.І., Тропак О.В.,

секретаря:
Дідуся О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 09 вересня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Альфа-Банк" до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості по кредитному договору,
-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Яворівського районного суду
Львівської області від 09 вересня 2013
року позов задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь
ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість по
кредитному договору станом на 08.05.2012
року в сумі 220 876, 58 грн. Вирішено питання
судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_2

В апеляційній скарзі, посилаючись на
незаконність, необґрунтованість,
неповне з'ясування обставин справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права. просить рішення
суду першої інстанції скасувати.

Зазначає, що судом не взято до уваги
графік платежів та розрахунку сукупної
вартості споживчого кредиту та
реальної процентної ставки, з
урахуванням вартості всіх сукупних
послуг, який є Додатком № 1 до Договору,
з якого вбачаються розбіжності з
розрахунком заборгованості за
кредитом. Вважає, що судом безпідставно
не враховано норми ст. 559 ЦК України та
безпідставно стягнуто заборгованість
за кредитним договором солідарно з
нього та з ОСОБА_3 Крім того, стягуючи
неустойку, судом не враховано норми ч.3
ст. 551 ЦК України, відповідно до якої
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків.

Сторони належним чином повідомлені про
час і місце розгляду справи, що
стверджується наявними у справі
рекомендованими повідомленнями про
вручення судового відправлення, що,
відповідно, до ч.2 ст. 305 ЦПК України, не
перешкоджає розглядові справи, заяв
про відкладення розгляду справи не
поступило.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Установлено, що 08 червня 2007 року між
Банком і відповідачем ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 490041128,
відповідно до якого останній отримав
кредит в сумі 8 019, 80 доларів США і
сплатою за користування кредитом 13%
річних з кінцевим строком повернення 08
червня 2010 року, сторони домовилися про
графік погашення кредиту та відсотків
за користування кредитом.

08 червня 2007 року між Банком та ОСОБА_3
було укладено договір поруки № 490041128-П,
за умовами якого останній зобов'язався
відповідати за виконання
позичальником зобов'язань за
зазначеним кредитним договором, як
солідарний боржник.

Проте, як підтверджено зібраними та
дослідженими матеріалами справи,
ОСОБА_2 не виконав своїх зобов'язань за
кредитним договором, а саме не
дотримувався зобов'язань перед Банком
щодо повернення кредиту та нарахованих
відсотків відповідно до графіків
погашення кредитів, чим порушив умови
зазначеного договору та норми чинного
законодавства.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору, та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно із ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Нормами ст. 1050 ЦК України передбачено,
що в разі, якщо позичальник своєчасно
не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 цього Кодексу
незалежно від сплати процентів,
належних йому згідно з вимогами ст. 1048
ЦК України.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048.

Отже, за змістом викладених вище норм
закону звернення до суду з вимогою про
дострокове повернення всіх сум за
кредитним договором у зв'язку з
порушенням умов договору не означає
односторонньої відмови від договору, а
є наслідком невиконання чи неналежного
виконання боржником своїх договірних
зобов'язань. Це є спосіб
цивільно-правової відповідальності.

Частиною першою останні 554 ЦК України
визначено, що в разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 543 ЦК
України у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Кредитор, який
одержав виконання обов'язку не в
повному обсязі від одного із
солідарних боржників, має право
вимагати недоодержане від решти
солідарних боржників. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі. Виконання
солідарного обов'язку в повному обсязі
одним із боржників припиняє обов'язок
решти солідарних боржників перед
кредитором.

Ураховуючи наведене, районний суд
підставно задовольнив позовні вимоги
Банку про стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів вважає, що районний суд
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини у справі, подані сторонами
докази та правильно визначив характер
спірних правовідносин.

Апелянтом не подано належних та
допустимих доказів для спростування
рішення суду першої інстанції, які б
мали доказове значення та
заслуговували на увагу, чи порушень
норм матеріального і процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування рішення відповідно до ст. 309
ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом положень ст. 559 ЦК
України не заслуговують на увагу,
оскільки відсутні докази припинення
поруки, визначені вказаною нормою
права, а посилання на ч.3 сит.551 ЦК
України колегія суддів вважає,
неспроможними, оскільки рішенням суду
стягнуто лише 11% від суми нарахованої
пені

Рішення суду відповідає вимогам закону
і зібраним доказам. Доводи апеляційної
скарги не заслуговують на увагу,
оскільки висновків суду не
спростовують.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому,
відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 09 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Мацей М.М.

Судді:
Монастирецький Д.І.

Тропак О.В.