АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/3671/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Волкова С.Я.
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду
міста Києва

В складі : головуючого - Українець
Л.Д.

суддів -
Крижанівської Г.В.

- Оніщука М.І.

при секретарі - Кучер Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану
представником ОСОБА_3

на ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 22 січня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до Акціонерного
товариства закритого типу «ДВК» про
визнання майнових прав на об'єкт
інвестування

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року позивач звернувся в суд
з позовом до відповідачапро визнання
майнових прав на об'єкт інвестування.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 22 січня 2014 рокупозовну заяву
повернуто ОСОБА_2 для звернення до
належного суду.

Не погоджуючись з ухвалою, представник
позивача подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу та
направити справу до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження.

Зазначає, що ухвала суду постановлена з
порушенням норм процесуального права,
оскільки нерухомого майна на даний час
в розумінні частин 2,3 ст.331 ЦК України ще
не існує, а існують лише майнові права
на нього, тому в ОСОБА_2 відсутні
підстави пред'являти позов за
правилами виключної підсудності,
передбаченими ч.1 ст.114 ЦПК України.

Вважає, що у даному випадку, піддягають
застосуванню правила загальної
підсудності, передбачені ч.2 ст.109 ЦПК
України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника ОСОБА_2, вивчивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд
першої інстанції підставно виходив з
того, що справа не підсудна Печерському
районному суду м. Києва з огляду на
таке.

З позовних вимог слідує, що спір виник з
приводу визнання за позивачем майнових
прав на об'єкт інвестування, а саме
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 114 цього Кодексу
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцем його знаходження або його
основної частини.

Пунктами 41, 42 Постанови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» передбачено, що у разі
конкуренції правил підсудності
(наприклад, при об'єднанні позовів, на
один з яких поширюється дія правила про
виключну підсудність) мають
застосовуватися правила виключної
підсудності. Виключну підсудність
встановлено для позовів, що виникають
із приводу нерухомого майна (частина
перша статті 114 ЦПК).

Таким чином, вимоги щодо виключної
підсудності унеможливлюють
застосування інших правил
територіальної підсудності.

Згідно п.27 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 року
№ 9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» позови про
визнання недійсними правочинів щодо
нерухомого майна та застосування
наслідків недійсності пред'являються
відповідно до частини першої статті 114
ЦПК за місцезнаходженням майна або
основної його частини. Кваліфікація
об'єктів як нерухомого майна
здійснюється відповідно до статей 181, 190
та 191 ЦК. При цьому за місцезнаходженням
нерухомого майна повинні пред'являтися
також позови про визнання недійсними
правочинів щодо нерухомого майна, яке
буде створено в майбутньому (щодо
інвестиційних договорів про
будівництво нерухомого майна,
договорів про участь у фонді
фінансування будівництва тощо).

З огляду на наведене, за
місцезнаходженням нерухомого майна
пред'являються також позови щодо
визнання майнових прав на об'єкт
інвестування.

Враховуючи те, що позивач звернувся до
суду з позовом, з приводу майнових прав
на об'єкт інвестування, а саме
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що
територіально відноситься до
Оболонського району м. Києва, суд
першої інстанції вірно повернув
позовну заяву ОСОБА_2 для звернення до
належного суду у зв'язку з
непідсудністю даного спору
Печерському районному суду м. Києва.

Відповідно до п.1 ч.1.ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з
дотриманням норм процесуального
права, колегія суддів приходить до
висновку про відсутність підстав до її
скасування.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть постановленої ухвали не
впливають.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 22 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набираєзаконної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :