АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № № апеляційного
провадження:22-796-3880 Головуючий у суді
першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А. У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 16 січня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа,
що не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору ОСОБА_5, про визнання
права власності, витребування майна з
незаконного володіння, та зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа,
що не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору ОСОБА_5, про визнання
права власності на автомобіль та
реєстрацію права власності на
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 січня 2014 року позов
ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено
частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
автомобіль «Мерседес-Бенц МЛ63 АМГ», 2007
року випуску, номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2 (НОМЕР_4).

В решті вимог зустрічного позову
відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на
рішення суду, в якій просить рішення
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
його позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі, у задоволенні
зустрічного позову відмовити вважаючи,
що судом порушені норми матеріального
та процесуального права, не враховано
обставини, які мають суттєве значення
для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся
до суду з даним позовом до ОСОБА_4,
посилаючись в обґрунтування своїх
вимог на те, що 05.01.2012 року на торговій
біржі він придбав у відповідачки, від
імені якої на підставі довіреності
діяв ОСОБА_5, у власність автомобіль
марки «Мерседес-Бенц МЛ63 АМГ», 2007 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2 за 396304,00
грн., однак 06.01.2012 року на проспекті
Перемоги в м. Києві за участі
вищевказаного автомобіля та
автомобіля марки «Сузукі» сталася ДТП,
на місце якої згодом прибули
працівники ДАІ, якими в процесі
оформлення даної ДТП було виявлено, що
придбаний позивачем автомобіль
оголошений у розшук відповідно до
заяви колишньої власниці ОСОБА_4, який в
подальшому був вилучений працівниками
Святошинського РУ ГУМВС України в м.
Києві. 16.02.2012 року позивач виявив
відсутність його автомобіля на
території ДАІ та був повідомлений, що
його забрала попередня власниця ОСОБА_4

Оскільки він вважає себе законним
власником спірного автомобіля,
звернувся до суду з даним позовом.

ОСОБА_4 звернулася до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_3,
посилаючись в обґрунтування своїх
вимог на те, що вона є власником
автомобіля марки «Мерседес-Бенц МЛ63
АМГ», 2007 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2,
який у листопаді 2011 року був переданий
ОСОБА_6 у тимчасове користування, однак
на неодноразові звернення власниці
щодо повернення автомобіля, останній
їй відмовив, тому 24.12.2011 року нею до
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві було подано заяву про незаконне
заволодіння автомобілем, та автомобіль
було внесено до автоматизованої
інформаційно-пошукової системи «Угон».

16.02.2012 року відділом ДАІ Святошинського
РУ ГУМВС України в м. Києві автомобіль
марки «Мерседес-Бенц МЛ63 АМГ», 2007 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, був
переданий ОСОБА_4 як законному
власнику.

Крім того, зазначає, що довіреності від
16.12.2011 року на право ОСОБА_5
представляти її інтереси та
розпоряджатись її автомобілем, у
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
вона не оформлювала, а тому вважає, що
ОСОБА_3 не набув права власності на
спірний автомобіль.

Судом встановлено, що з 23.03.2011 року
автомобіль марки «Мерседес-Бенц МЛ63
АМГ», 2007 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, на
праві власності був зареєстрований за
ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом
про реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_5 від 23.03.2011 року та
Обліковою карткою приватного АМТ (а.с.
18, 19, 54).

Як вбачається з матеріалів справи,
довіреністю від 16.12.2011 року,
зареєстрованою в реєстрі за № 781,
ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_5 вчиняти від
її імені будь-які дії та правочини з
питань експлуатації та продажу
вказаного автомобіля, терміном на п
'ять років, тобто до 16.12.2016 року (а.с.20).

05.01.2012 року на торговій біржі ОСОБА_3
придбав автомобіль марки
«Мерседес-Бенц МЛ63 АМГ», 2007 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1, що
підтверджується договором № 1593 від
05.01.2012 року про надання послуг з
купівлі-продажу транспортних засобів
та номерних агрегатів з видачею
довідки-рахунку КІМ № 762342 від 05.01.2012
року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
від імені якої на підставі довіреності
від 16.12.2011 року зареєстрованої в
реєстрі за № 781, посвідченої приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, діяв
ОСОБА_5 (а.с. 16), на підставі якого було
видано Довідку-рахунок на вказаний
автомобіль на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 17).

Як вбачається з рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 22.07.2013 року,
яке набрало чинності 26.09.2013 року,
визнано недійсною довіреність від
16.12.2011 року, зареєстровану в реєстрі за
№ 781, посвідчену приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, про представництво
ОСОБА_5 інтересів ОСОБА_4, визнано
недійсним правочин з купівлі-продажу
автомобіля марки «Мерседес», державний
номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, 2007
року випуску укладений від імені
ОСОБА_4 ОСОБА_5 з однієї сторони та
ОСОБА_3 з іншої, оформлений договором №
1593 від 05.01.2012 року про надання послуг з
купівлі-продажу транспортних засобів
та номерних агрегатів з видачею
довідки-рахунку КІМ № 762342 від 05. 01.2012
року на ім'я ОСОБА_3 (а. с. 1 75).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відмовляючи у задоволенні первісного
позову та частково задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не
набув права власності на спірний
автомобіль.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що ОСОБА_3
є добросовісним набувачем автомобіля,
оскільки ці доводи спростовуються
матеріалами справи.

Так, рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 22.07.2013 року,
яке набрало чинності 26.09.2013 року,
визнано недійсною довіреність від
16.12.2011 року про представництво ОСОБА_5
інтересів ОСОБА_4, визнано недійсним
правочин з купівлі-продажу автомобіля
марки «Мерседес», державний номер
НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, 2007 року
випуску укладений від імені ОСОБА_4
ОСОБА_5 та ОСОБА_3, оформлений договором
№ 1593 від 05.01.2012 року про надання послуг
з купівлі-продажу транспортних засобів
та номерних агрегатів з видачею
довідки-рахунку КІМ № 762342 від 05. 01.2012
року на ім'я ОСОБА_3

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 216 ЦК України,
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують
та не впливають на їх правильність.

Рішення суду в частині відмови ОСОБА_4 у
задоволенні позовних вимог щодо
реєстрації за нею права власності на
автомобіль марки «Мерседес-Бенц МЛ63
АМГ», 2007 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2
(НОМЕР_4) в апеляційному порядку не
оскаржувалось і колегією суддів не
перевірялось.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 січня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді