ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

"27" січня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду міста Києва Басалаєва
А.В., вивчивши матеріали позовної заяви
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення,
витребування майна з чужого
незаконного володіння, усунення
перешкод в користуванні житлом та
стягнення матеріальної компенсації та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до
Дарницького районного суду міста Києва
з позовом до ОСОБА_3 про виселення,
витребування майна з чужого
незаконного володіння, усунення
перешкод в користуванні житлом та
стягнення матеріальної компенсації та
моральної шкоди.

Частиною третьою статті 6 Закону
України «Про судовий збір» визначено,
що за подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

Оскільки позивачем при подачі позовної
заяви було сплачено судовий збір лише
за вимоги майнового характеру, ухвалою
від 11 грудня 2013 року позовну заяву
ОСОБА_2 було залишено без руху.

Вказану ухвалу позивач отримала 8 січня
2014 року. 13 січня 2014 року позивач надала
до суду заяву, у якій просила долучити
до матеріалів справи квитанцію про
сплату судового збору за вимоги
немайнового характеру у розмірі 114, 70
грн. (сто чотирнадцять гривень 70
копійок).

Частиною першою статті 4 Закону України
«Про судовий збір» встановлено, що
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на перше січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1
частини другої статті 4 Закону України
«Про судовий збір» ставка судового
збору за подання до суду позовної заяви
не майнового характеру становить 0,2
розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
розмір мінімальної заробітної плати на
1 січня 2013 року складає 1147, 00 грн. (одна
тисяча сто сорок сім гривень 00 копійок).

Судом встановлено, що позивачем надано
квитанцію про сплату судовий збір у
розмірі 114, 70 грн. (сто чотирнадцять
гривень 70 копійок), а отже він не
відповідає вимогам підпункту 2 пункту 1
частини другої статті 4 Закону України
«Про судовий збір».

Таким чином, у встановлений ухвалою
суду строк недоліки не усунуто, а тому
позовна заява підлягає поверненню
позивачу.

Частиною другою статті 121 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) передбачено, якщо позивач
відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору
позовна заява вважається поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Враховуючи викладене та керуючись
частиною другою, четвертою статті 121
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
виселення, витребування майна з чужого
незаконного володіння, усунення
перешкод в користуванні житлом та
стягнення матеріальної компенсації та
моральної шкоди - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Управлінню Державної казначейської
служби України у Дарницькому районі м.
Києва, Головному управлінню Державної
казначейської служби України у м. Києві
повернути ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 814, 70 грн. (вісімсот
чотирнадцять гривень 70 копійок), який
було сплачено згідно квитанцій за №155
від 3 грудня 2013 року, №191 від 13 січня 2014
року.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду міста Києва через Дарницький
районний суд міста Києва шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ
А.В.БАСАЛАЄВА