Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22-ц/778/42/14
Головуючий у 1 інстанції: Воробйов
Суддя-доповідач: Ломейко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.

Суддів: Ломейка В.О.

Кухаря С.В.

При секретарі Камінській О.Є

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 23 вересня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, третя особа
орган опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Орджонікідзевському району про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_7, ОСОБА_3 про усунення перешкод у
здійсненні права власності.

В позові зазначала, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1, яка належить їй на
підставі свідоцтва, виданого 28.11.2012
року приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_9 за №2299.

Квартира придбана нею з прилюдних
торгів. ОСОБА_3, є попередньою власницею
квартири. Решта відповідачів
зареєстровані у вказаній квартирі.

Після набуття права власності на
квартиру відповідачі висилитись і
знятись з реєстраційного обліку
відмовляються, її до квартири не
пускають, чим створюють перешкоди в
здійсненні права власності.

Просила суд усунути перешкоди у
здійсненні права власності на квартиру
АДРЕСА_2 шляхом виселення з квартири
АДРЕСА_3 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_7. ОСОБА_3
та зняти відповідачів з реєстрації
місця проживання за вказаною адресою.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 23
вересня 2013 року позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_5 перешкоди у здійсненні
права власності на квартиру АДРЕСА_2
шляхом виселення з квартири АДРЕСА_3
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_7, ОСОБА_3

Знято з реєстрації місця проживання за
адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_7, ОСОБА_3

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 в особі представника
ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду, та ухвалити
нове рішення яким позовні вимоги
залишити без задоволення.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування судом норм матеріального
і порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов про
виселення, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачі втратили
право користування житлом. Позивач
набув право власності на спірне житло з
прилюдних торгів і на підставі ст.ст. 319,
391 ЦК України вправі вимагати усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом виселення попередніх власників.

Проте такий висновок суду першої
інстанції не відповідає встановленим
фактичним обставинам справи та вимогам
закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном. Відповідно до ст. ст. 317 ЦК
України власникові належить право
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
на прилюдних торгах ОСОБА_5, придбала
квартиру АДРЕСА_1, та отримала на неї
свідоцтво про право власності
посвідчене 28.11.2012 року приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_9 за №2299 і
зареєстровано 30.11.2012року(а/с 4, 5).

Згідно довідки КП "Основаніє" від
30.01.2013 р. у зазначеній квартирі з 2007 року
зареєстровані та проживають колишній
власник ОСОБА_3 та відповідачі ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_7, (а.с. 13).

Добровільно звільнити спірну
квартиру відповідачі не бажають.

Правильність організації і
проведення прилюдних торгів
оспорювалася ОСОБА_3, відповідачем у
цій справі в судовому порядку, на час
розгляду даного позову.

Правила проведення прилюдних
торгів визначені Тимчасовим
положенням про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 р. N 68/5
(далі - Положення).

Цим Положенням визначено, що прилюдні
торги є спеціальною процедурою продажу
майна, за результатами якої власником
майна стає покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.
2.2 Тимчасового положення). Придбання
майна із прилюдних торгів як цілісна
процедура, що включає низку дій з
підготовки та проведення торгів та
оформлення їх результатів відноситься
до угод купівлі-продажу, тому таку
угоду можна визнати недійсною на
підставі норм цивільного
законодавства про недійсність угод.
Тобто підставою визнання торгів
недійсними є порушення вимог ч. 1 ст. 203
ЦК України, зокрема, невідповідність
змісту правочину ЦК України та іншим
актам законодавства.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 01
серпня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду від 11грудня
2013 року, позовні вимоги задоволенні,
прилюдні торги, які були підставою
придбання ОСОБА_5, квартири АДРЕСА_2 та
отримання нею свідоцтва про право
власності на цю квартиру відповідачів,
визнано недійсними. (а.с. 78-81).

Недійсний правочин, відповідно до
ч.1 ст.215 ЦК України, не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов*язані з його недійсністю.

Отже, право власності повинно бути
абсолютним, не піддавитися будь якому
сумніву і тільки тоді власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Як встановлено, на час розгляду
справи підстави набуття ОСОБА_5, права
власності на спірну квартиру були
оспорені, про що представник
відповідачів повідомив суд першої
інстанції, проте, судом ці обставини в
порушення вимог ст.ст.212-214 ЦПК України,
повно, всебічно і об*єктивно не були
з*ясовані та помилково передчасно
задоволено позов.

Оскільки, спірна квартира була
реалізована з прилюдних торгів, які
рішенням суду визнано недійсними,
право власності позивача на квартиру
не є безспірним, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції не мав законних
підстав для задоволення позовних вимог
та виселення відповідачів.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
обґрунтовані та дають підстави колегії
суддів для скасування рішення від
23.09.2013року з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 309, 313-314, 316-317ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 23
вересня 2013 року у цій справі скасувати
та ухвалити нове рішення наступного
змісту: «В задоволенні позову ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, третя
особа орган опіки та піклування
районної адміністрації Запорізької
міської ради по Орджонікідзевському
району, про усунення перешкод у
здійсненні права власності, -
відмовити.»

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: