Справа №250/4811/13-ц
Номер провадження2/250/403/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року
м. Ясинувата

Ясинуватський міськрайонний суд
Донецької області

у складі: головуючого - судді Ус О.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Торчинській А.В,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Ясинувата
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Ясинуватської міської ради, третя
особа: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування, -

В С Т
А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом, в якому просить суд визнати
право власності в порядку спадкування
за законом на нерухоме майно у вигляді
земельної ділянки площею 0,07305 га,
цільове призначення для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1, що залишилося
після смерті його батька - ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову зазначив, що
Позивач після смерті свого - ОСОБА_4
проживав разом з ним у домоволодінні за
адресою: АДРЕСА_2 а отже прийняли
спадщину, в тому числі і зазначену
земельну ділянку, яка належала
померлому на праві власності
відповідно до Договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 11.06.2002р.,
посвідченого 11.06.2002 р. державним
нотаріусом Ясинуватської державної
нотаріальної контори, та
зареєстрованого у реєстрі за № 2111. При
житті ОСОБА_4 не зареєстрував своє
право власності у встановленому
порядку. Протягом тривалого часу
безперервно і відкрито користувався
земельною ділянкою як своєю власністю.
Після смерті батька, звернувшись до
державного нотаріуса Ясинуватської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, отримав
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, а саме відмови у
видачі свідоцтва про право на спадщину
у зв'язку з відсутністю державної
реєстрації правовстановлюючого
документа та неможливістю підтвердити
право власності на вказане майно.
Посилаючись на фактичне прийняття
спадщини та неможливість оформлення
свого права на вказану земельну
ділянку Позивач просить задовольнити
позовну заяву.

Ухвалою суду від 30.12.2013р. у якості
третьої особи до справи залучена
ОСОБА_3.

Позивач, та його представник у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
просили суд позов задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув - про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав суду заяву про
розгляд справи у відсутність
представника Ясинуватської міської
ради, вирішити справу просив на розсуд
суду.

Третя особа, ОСОБА_2, залишила суду
заяву, в якій просила суд розглянути
справу без її участі.

Третя особа, ОСОБА_3, яка належним чином
була повідомлена про місце, дату та час
розгляду справи в судове засідання не
прибула, про причини неявки суд не
повідомила.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні докази у їх сукупності,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини:

Позивач, ОСОБА_1, є сином померлого
ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом
про народження НОМЕР_1 виданого
Ясинуватським міським відділом РАЦС
Донецької області 03.11.1990р. реєстровий
запис за № 375, копія якого знаходиться в
матеріалах справи (арк. справи 9).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 59
років, про що свідчить свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_2 видане 04.02.2009р.
відділом реєстрації актів цивільного
стану по місту яснувата Ясинуватського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області (арк. справи 16).

На день смерті ОСОБА_4 позивач разом з
спадкодавцем проживали однією сім'єю
за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується
довідкою № 901 від 10.10.2013р. виданою
виконавчим комітетом Ясинуватської
міської ради Донецької області (арк.
справи 54).

За життя ОСОБА_4 придбав у власність
земельну ділянку, площею 0,07305 га,
цільове призначення для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1 на підставі
Договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 11.06.2002р., посвідченого 11.06.2002
р. державним нотаріусом Ясинуватської
державної нотаріальної контори, та
зареєстрованого у реєстрі за № 2111 (арк.
справи 14).

Відповідно до постанови державного
нотаріусу Ясинуватської державної
нотаріальної контори Грачової Л.І. від
01.11.2013р. № 1431/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину на земельну ділянку, площею
0,07305 га, цільове призначення для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. справи 19).

Згідно з витягом № 4987 від 12.11.2013р. з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки
площею 0,07305 га, цільове призначення для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1
виданого управлінням держземагенства
в Ясинуватському районі Донецької
області нормативна грошова оцінка
зазначеної земельної ділянки складає
81596,85 грн. (арк. справи 15).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Однією з таких підстав є спадкування
майна, в тому числі за законом
відповідно до ст. 1217 цього ж Кодексу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 цього ж Кодексу, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно з положеннями ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Згідно ч. 1 ст.
1261 ЦК України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Судом встановлено, що дружина
померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відмовилася
від своєї частини спадщини на користь
свого сина - ОСОБА_1, що підтверджується
заявою від 27.07.2009р., посвідченої
приватним нотаріусом Ясинуватського
районного нотаріального округу ОСОБА_7,
та зареєстровано у реєстрі за № 2391 (арк.
справи 51).

Судом встановлено, що дочка померлого
ОСОБА_4 - ОСОБА_2 відмовилася від своєї
частини спадщини на користь свого
брата - ОСОБА_1, що підтверджується
заявою від 27.07.2009р., посвідченої
приватним нотаріусом Ясинуватського
районного нотаріального округу ОСОБА_7,
та зареєстровано у реєстрі за № 2392 (арк.
справи 52).

Таким чином суд зазначає, що єдиним
спадкоємцем першої черги майна
померлого ОСОБА_4, який прийняв
спадщину його смерті є його син -
ОСОБА_1.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України за № 7 від 30.05.2008р. «Про судову
практику у справах про спадкування»
регламентовано, що свідоцтво про право
на спадщину видається за письмовою
заявою спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, установленому
цивільним законодавством. За наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права на
спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до статті 2 Закону України
від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин (до 2012 роки), державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону
право власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
нерухоме майно набувається в порядку,
який існував на час його спорудження, а
не виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого прав, а не підставою
його виникнення.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Судом встановлено, що спірна земельна
ділянка придбана на законних
підставах, набуття права власності
ніким не оспорюється.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що Позивач, як
спадкоємець першої черги від спадщини
не відмовлявся, і оскільки на час
відкриття спадщини проживав разом з
спадкоємцем вражається таким, що
прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4.

Враховуючи ті обставини, що позивач
успадкував за законом право на
земельна ділянка, право на який мав
спадкодавець, та в установленому
порядку не може отримати свідоцтво про
право на спадщину на вказане майно,
через те, що останній за життя не
здійснив державну реєстрацію своїх
прав на нього, то успадковане право
позивача підлягає захисту в судовому
порядку.

Виходячи з цього, позовні вимоги щодо
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом
підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1258, 1261, 1267,
1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 2, 3 Закону
України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 212- 215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И
В :

Позов ОСОБА_1 до Ясинуватської міської
ради, третя особа: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування
задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на
нерухоме майно у вигляді земельної
ділянки площею 0,07305 га, цільове
призначення для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1 що залишилося після
смерті його батька ОСОБА_4 померлого 2
лютого 2009 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Ясинуватський
міськрайонний суд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Ус