№2-6878-14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28. 11. 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Бобровник О.В.
при секретарі - Мураи Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.10.2008 року між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_1 було укладено договір №02/980/К/157, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 3781011,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік, з кінцевим терміном повернення 28.10.2009 року.
В подальшому термін користування кредитом продовжено до 22.01.2015 року, відповідно до додаткової угоди до кредитного договору.
Проте, ОСОБА_1 зобов'язання по сплаті кредиту та процентів за кредитним договором своєчасно та в повному обсязі не виконав.
На підставі викладеного просив позов задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 29.10.2008 року між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_1 було укладено договір №02/980/К/157, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 3781011,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік, з кінцевим терміном повернення 28.10.2009 року.
23.01.2014 року між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №8 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 22.01.2015 року.
Встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання по кредитному договору та надав ОСОБА_1 грошові кошти, що підтверджується виписками з особового рахунку.
Відповідно до п.п. 2.6 кредитного договору №02/980/К/157 від 29.10.2008 року нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно з остаточним погашенням кредиту, а також при остаточному погашені кредиту позичальник зобов'язаний в першу чергу сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом.
Відповідно до п.п. 4.2 кредитного договору, за прострочення строків сплати процентів позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.
Пунктом 4.4. кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, він сплачує 5% від суми кредиту за кожний випадок такого порушення, а відповідно до п.п. 3.3.5 позичальник зобов'язався дотримуватись положень кредитного договору.
Встановлено, що ОСОБА_1 скористався кредитними коштами та свої зобов'язання по сплаті кредиту та нарахованих процентів своєчасно та в повному обсязі не виконав.
Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитора має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.
Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору №02/980/К/157 від 29.10.2008 року, а тому з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 4703761,04 грн.
У зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору 3654,00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 550, 589, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 197, 209, 212-215, 218, 223, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» заборгованість за кредитним договором №02/980/К/157 від 29.10.2008 року в сумі 4703761,04 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 3654,00 грн.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя