Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року

Бориспільський міськрайонний суд
Київської області у складі:

Головуючого судді Кабанячого Ю.В.

при секретарі Тоцькій К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Борисполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Процівської сільської ради,
Бориспільського району, третя особа:
шоста Київська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності
в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

06 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з вказаним позовом
яким просить визнати за нею, в порядку
спадкування за заповітом, право
власності на садовий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_2 та
земельну ділянку площею 0,06 га за
вказаною адресою, що належало ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її
тітка ОСОБА_3. Після її смерті
відкрилась спадщина на садовий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_2, що належав останній на
підставі свідоцтва про право
власності та земельну ділянку площею
0,06 га за вказаною адресою, що належала
на підставі державного акту.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт,
відповідно до якого вказане нерухоме
майно вона заповіла позивачу.

Крім того, померлій належала квартира в
м.Києві, яку за заповітом успадкував
ОСОБА_6 Останній також претендував на
вказаний садовий будинок та земельну
ділянку, однак рішенням суду у визнанні
за ним права власності та визнанні
заповіту недійсним було відмовлено.
Дане рішення набрало законно сили.

Після смерті тітки, позивач звернулася
з заявою до нотаріальної контори про
прийняття спадщини та видачу
відповідних свідоцтв на спадкове
майно, що визначено в заповіті. Проте у
видачі свідоцтва їй було відмовлено,
оскільки вона не змогла надати
нотаріусу оригінали
правовстановлюючих документів на
спадкове майно по причині, що вони
перебувають у ОСОБА_6, який на даний час
знаходить в невідомому місці.
Дублікати вказаних документів на
померлих осіб не видаються.

Враховуючи зазначене, вона як
спадкоємиця має право на спадкування,
однак не може отримати свідоцтво про
право власності, так як не може надати
оригіналів правовстановлюючих
документів на спадкове майно, виданих
на ім'я її тітки. Дана обставина змусила
її звернутись до суду.

В судове засіданні позивач не
з'явилася, проте надала суду письмову
заяву в якій просить розглядати справу
за її відсутності та наполягає на
позовних вимогах.

Від відповідача Процівської
сільської ради також надійшла заява в
якій остання проти задоволення
позовних вимог не заперечує, просить
справу слухати у відсутність їхнього
представника.

Від Нотаріуса 6-ої Київської державної
нотаріальної контори Федунів О.М.
надійшли письмові пояснення в яких
нотаріус зазначає, що при вирішення
спору покладається на думку суду,
просить справу слухати у відсутність
представника нотаріальної контори.

В зв'язку з неявкою всіх учасників
судового засідання, фіксація судового
процесу в даному випадку не
проводиться, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК
України.

Суд дослідив, оцінив та проаналізував
всі зібрані по справі докази у їх
сукупності і дійшов висновку, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню
виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2
(а.с.4).

З оглянутої копії спадкової справи
слідує, що після смерті ОСОБА_3
відкрилась спадщина на належний їй
садовий будинок, що розташований за
адресою: АДРЕСА_2 та належав померлій на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно №1426 від 20.03.2006 року
(а.с.6), земельну ділянку площею 0,06 га за
вказаною адресою, що належала на
підставі державного акту серія ІІ-КВ
№012312 (а.с.13), а також квартиру АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, який
був посвідчений державним нотаріусом
6-ої Державної Київської нотаріальної
контори 30.03.2010 року. Відповідно до
заповіту, належний їй садовий будинок
та земельну ділянку площею 0,06 га, вона
заповідає позивачу (а.с.5).

В установлений законом 6-ти місячний
термін позивач звернулась до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини та видачу відповідних
свідоцтв на спадкове майно, що
визначено в заповіті. Постановою
нотаріуса від 30.02.2014 року у видачі
свідоцтв про право на спадщину,
нотаріусом було відмовлено, у зв'язку
не поданням спадкоємцем оригіналів
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

Як зазначає позивач, остання
позбавлена можливості надати
нотаріусу оригінали
правовстановлюючих документів,
оскільки всі вони перебувають у іншого
спадкоємця ОСОБА_6 Відновити вказані
документи не має можливості, скільки
дублікати на померлих осіб не
видаються. Отримати їх у ОСОБА_6 також є
неможливо, оскільки він продав
успадковану від ОСОБА_3 квартиру в
м.Києві і виїхав в невідомому напрямку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності встановлена судом.

В силу ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно
від часу прийняття спадщини належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

За змістом ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є
перехід прав та обов'язків від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Відповідно до
ст.1218 ЦК України, до складу спадщини
входять всі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинились
внаслідок його смерті.

Статею 1223 ЦК України визначено, що
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. Заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України,
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають із моменту державної
реєстрації цих прав.

У відповідності до ч. 1.2. ст. 158 ЗК
України, виключно судом вирішуються
земельні спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб.

У відповідності до ч. 1.2. ст. 158 ЗК
України, власник не може бути
позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України.

В силу Інформаційного листа ВССУ №
24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування» - п. 3.1. право власності
спадкоємця на спадкове майно підлягає
захисту в судовому порядку шляхом його
визнання у разі втрати ним документа,
який засвідчує його право власності
(ст. 392 ЦК).

У зв'язку з тим, що правовстановлюючі
документи на спадкове майно було
втрачені, позивач позбавлена
можливості оформити спадщину в
позасудовому порядку, а тому змушена
звертатися до суду за захистом,
обираючи передбачений п.1 ч.2 ст. 16 ЦК
України спосіб захисту свого права у
вигляді - визнання права. Таким чином
вимоги останньої є обґрунтовані і
позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат питання судом не
розглядалося, так як відсутня вимога у
позовній заяві.

На підставі ст.ст. 10,11,60,61, п.2 ч.1 та ч.3
ст.208, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Процівської
сільської ради, Бориспільського
району, третя особа: шоста Київська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності в порядку
спадкування, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_1, право власності в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на
садовий будинок АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_1, право власності в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на
земельну ділянку АДРЕСА_2 площею 0.06 га,
яка належала ОСОБА_3 на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю, виданого
Процівською сільською Радою 25 вересня
2002 року та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 2453,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:030:0611.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Бориспільського

міськрайонного суду

Ю.В.Кабанячий