Справа № 682/3933/13-ц
Провадження № 2/682/95/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2014 року Славутський міськрайонний
суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді
Воробченко Л.А.

при секретарі Кушнір З.В.

з участю позивачки ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Славута
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про захист честі, гідності,
ділової репутації та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 в якому просить зобов'язати
відповідачку публічно вибачитись
перед нею на робочому місці у
кооперативному підприємстві «Ринок» в
м. Славута за приниження її честі,
гідності і ділової репутації, стягнути
завдану моральну шкоду в сумі 2000 грн.00
коп. та понесені нею судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
посилається на те, що на протязі
тривалого періоду часу між нею та
відповідачкою ОСОБА_2, з приводу
торгового місця на ринку існують
неприязні відносини, внаслідок чого
часто виникають сварки і відповідачка
ОСОБА_2 ображає її. Так, в черговий раз,
02 листопада 2013 року, на ринку
кооперативного підприємства «Ринок» в
м. Славута, відповідачка ОСОБА_2 в
присутності сторонніх осіб ображала її
називаючи «алкашкою», «синюшкою» та
іншими образливими словами чим
принизила честь, гідність і ділову
репутацію та завдала моральну шкоду,
яка виразилась в душевних стражданнях.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримала в повному обсязі і
дала аналогічні пояснення викладеним в
позові.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала
частково і пояснила, що на протязі
тривалого періоду часу між нею та
позивачкою ОСОБА_1, з приводу торгового
місця на ринку кооперативного
підприємства «Ринок» в м. Славута та
покупців, де вони торгують квітами,
існують неприязнені відносини
внаслідок чого постійно виникають
взаємні сварки. Так, в черговий раз, 02
листопада 2013 року біля 10 години на
території ринку ОСОБА_1 в присутності
сторонніх осіб затіяла з нею сварку під
час якої одна одну ображали тому згідна
помиритись з позивачкою і відшкодувати
понесені нею судові витрати по справі.
В решті позовні вимоги вважає
безпідставними і в задоволенні їх
просить відмовити.

Представник відповідачки в судовому
засіданні ОСОБА_3 позовні вимоги визнав
частково і погоджується з позицією
відповідачки.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до переконання, що позов
підлягає до задоволення частково
виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 02 листопада 2013
року біля 10 години на території ринку
кооперативного підприємства «Ринок» в
м. Славута де працють сторони, з приводу
торгового місця та покупців між ними
виникла взаємна сварка під час якої
відповідачка ОСОБА_2 висловлювалася на
адресу ОСОБА_1 брутальними та
нецензурними словами, що призвело до
приниження честі та гідності
останньої.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка ОСОБА_1 на підтвердження
своїх доводів про вчинення
відповідачкою 02 листопада 2013 року
відносно неї зазначених вище дій
посилається на показання допитаних
судом свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що 02 листопада
2013 року біля 10 години вона здійснюючи
торгівлю квітами поряд з позивачкою та
відповідачкою чула, що вони сварилися
між собою і одна одну ображали різними
брутальними та нецензурними словами.
Такі сварки між сторонами відбуваються
дуже часто тому особливої уваги на це
не звертала.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що працює
продавцем на ринку в м. Славута і 02
листопада 2013 року біля 10 години чула
сварку між позивачкою та відповідачкою
під час якої остання ображала
позивачку і не чула, щоб позивачка
ображала відповідачку. Вона ж з
позивачкою ОСОБА_1 перебуває у дружніх
стосунках, а з відповідачкою ОСОБА_2 у
неприязних стосунках.

Суд критично оцінює показання свідка
ОСОБА_5 оскільки вона з позивачкою
ОСОБА_1 перебуває у дружніх стосунках, а
з відповідачкою ОСОБА_2 перебуває у
неприязних стосунках, а тому в силу
особистих взаємовідносин могла
свідчити по просьбі позивачки на її
користь.

Відповідачка ОСОБА_2 на підтвердження
своєї версії про сварку між нею та
позивачкою. посилається на показання
свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що 02 листопада
2013 року біля 10 години на ринку в м.
Славута підійшов до відповідачки
ОСОБА_2, з якою мав їхати за квітами в м.
Рівне і чув що позивачка ОСОБА_1
ображала відповідачку, а остання
позивачку не ображала.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є
дочкою ОСОБА_2 і зі слів матері знає, що
на ринку вона стоїть поряд з позивачкою
і з приводу торгового місця та
покупців між ними постійно виникають
сварки. Так, в черговий раз, 02 листопада
2013 року позивачка ОСОБА_1 затіяла з
матірю сварку під час якої ображала її.

Суд критично оцінює показання
зазначених свідків, оскільки вони в
силу особистих взаємовідносин могли
свідчити по проханню відповідачки на
її користь.

Проте, сама відповідачка ОСОБА_2 не
заперечує факту сварки з позивачкою
ОСОБА_1 під час якої в присутності
сторонніх осіб висловлювала на адресу
останньої образливі та нецензурні
слова.

Аналізуючи всі дані по справі в їх
сукупності суд вважає доведеним, що
відповідачка ОСОБА_8 02 листопада 2013
року біля 10 години на ринку
кооперативного підприємства «Ринок» в
м. Славута на грунті неприязних
стосунків, під час сварки висловлювала
на адресу позивачки ОСОБА_1 образливі
та нецензурні слова, чим принизила її
честь та гідність.

Право кожного на повагу до його
гідності визначено в ст. 38 Конституції
України.

Як зазначено у роз'ясненнях Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27
лютого 2009 року № 1 «Про судову практику
у справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної чи юридичної особи»
чинне законодавство не містить
визначення понять гідності, честі чи
ділової репутації, оскільки вони є
морально-етичними категоріями й
одночасно особистими немайновими
правами, яким закон надає значення
самостійних об'єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти
визнання цінності кожної фізичної
особи як унікальної біопсихологічної
цінності, з честю пов'язується
позитивна соціальна оцінка особи в
очах оточуючих, яка ґрунтується на
відповідності її діянь (поведінки)
загальноприйнятим уявленням про добро
і зло.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен
має право на повагу до його гідності та
честі. Гідність та честь фізичної особи
є недоторканими. Фізична особа має
право звернутися до суду з позовом про
захист її гідності та честі.

Одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів, встановлених главою
3 (частина 2 статті 16) ЦК України, є
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

За правилами ст.280 ЦК України якщо
фізичній особі внаслідок порушення її
особистого немайнового права завдано
майнової та (або) моральної шкоди, ця
шкода підлягає відшкодуванню.

Під час інциденту, який стався між
сторонами, відповідачка ОСОБА_2
висловила безпосередньо позивачці
свою суб'єктивну думку щодо її особи в
брутальній і принизливій формі. Такі
дії відповідачки суперечать
сформованим у суспільстві нормам
поведінки та характеризуються як
образа.

Таким чином суд приходить до висновку,
що відповідачка ОСОБА_2 принизивши у
вказаний вище спосіб честь і гідність
позивачки ОСОБА_1, тому на підставі
зазначених вище норм закону
зобов'язана відшкодувати останній
моральну шкоду.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди суд визначає з
урахуванням характеру правопорушення,
глибини душевних страждань, яких
зазнала позивачка, виходячи при цьому
із засад справедливості,
добросовісності, розумності та
співмірності із заподіяною шкодою в
сумі 500 грн.00 коп. В решті вимог в цій
частині слід відмовити.

Частиною 2 статті 16 ЦК України
встановлено загальний перелік
способів захисту цивільних прав та
інтересів. Згідно цієї норми суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Зобов'язання іншої особи вибачитись за
образу не є належним способом захисту
порушеного права, що визначається
законом, а тому в задоволенні такої
позовної вимоги, як зобов'язання
відповідачки публічно вибачитись на
робочому місці, слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтведжені судові витрати.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
сплатила по справі судовий збір в сумі
458 грн. 80 коп., що стверджується
банківськими квитанціями (а.с.1,17).

За таких обставин суд вважає, що
понесені позивачкою судові витрати у
виді сплати судового збору в сумі 458
грн. 80 коп., відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України, підлягають стягненню з
відповідачки в користь позивачки.

На підставі наведеного, ст.ст.16,23,280,297 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10.60,88, 209, 212-215
ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в сумі 500 грн. 00 коп.
(п'ятсот грн. 00 коп.) та судові витрати у
виді сплати судового збору в сумі 458
грн. 80 коп. (чотириста п'ятдесят вісім
грн. 80 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подачі до суду першої
інстанції апеляційної скарги протягом
десяти з дня його проголошення.

Суддя
Воробченко Л. А.