АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1953/14
Справа № 645/5317/13-ц
Головуючий 1 інст. - Бондарева І.В.
Категорія : право власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

С у д д і в
Шевченко Н.Ф.,

Кокоші В.В.,

при
секретарі Харченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Харківської міської ради на заочне
рішення Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 15 листопада 2013 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до Харківської міської ради про
встановлення факту, що має юридичне
значення, та визнання права власності,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Харківської міської
ради про встановлення факту проживання
однією сім'єю більш п'яти років з ОСОБА_4
, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та одночасно
просив суд визнати його право
власності на 34/100 частини комунальної
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_4

На обґрунтування позову ОСОБА_3
посилався на те, що перебував у шлюбі з
матір'ю ОСОБА_4 - ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті дружини він
продовжував мешкати в квартирі з
донькою померлої дружини, а фактично її
доглядав до смерті, як за
непрацездатним інвалідом дитинства та
вони разом спільно приватизували 68/100
частин квартири.

Зазначивши, що інших спадкоємців після
смерті ОСОБА_4 не має та те, що за нормою
ст..1264 ЦК України він має право на
спадкування за законом, просив
задовольнити позов у повному обсязі.

У письмових запереченнях на позов
представник Харківської міської ради
просив суд у задоволенні вимог ОСОБА_3
відмовити за його безпідставністю та
необґрунтованістю.

Заочним рішенням Фрунзенського
районного суду м.Харкова від 15
листопада 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено у повному обсязі заявлених
вимог.

Ухвалою суду від 24 січня 2014 року заяву
представника міської ради про перегляд
заочного рішення залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі представник
Харківської міської ради просить
рішення районного суду скасувати,
новим рішення у позові відмовити за
його безпідставністю та порушенням
вимог матеріального і процесуального
права при вирішенні справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечення
проти них, колегія вирішила апеляційну
скаргу відповідно до ст.308 ЦПК України
відхилити, рішення районного суду
залишити без змін.

Відповідно до ст..213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним й
обґрунтованим, таким, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Під час ухвалення рішення, суд за
нормою ст..214 цього Кодексу вирішує
питання про наявність обставин, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення
та якими доказами вони
підтверджуються, які правовідносини
випливають із встановлених обставин та
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

По справі достовірно встановлено те, що
позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_5 та
вони проживали разом однією сім'єю з її
донькою ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 з
березня 1979 року. Після смерті дружини,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3
продовжував мешкати у квартирі з
ОСОБА_4, яка була визнана інвалідом
дитинства та була непрацездатною.
Згідно свідоцтва про право власності
на житло від 27 травня 2008 року на праві
спільної сумісної власності
приватизували 68/100 частин квартири
відповідних за договором найму
житлових приміщень, визначених
рішенням Фрунзенського райвиконкому м.
Харкова від 21 липня 1998 року. ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин, враховуючи право
позивача на спадкування після смерті
ОСОБА_4 за нормою ст..1264 ЦК України , суд
відповідно до положень ст..256 ЦПК
України дійшов підставного висновку
про встановлення факту проживання
ОСОБА_3 з ОСОБА_4 однією сім'єю понад
п'ять років до її смерті, як підставу
права на спадщину, та визнав право
позивача на 34/100 частин, спірної
квартири в порядку спадкування з
урахуванням норм ст..ст. 369 ч.1, 370 ч.2 ЦК
України про презумпцію рівності часток
кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності.

Доводи апеляційної скарги про
недоведеність факту спільного
проживання позивача з ОСОБА_4 та
ухвалення рішення про визнання права
на спадщину без врахування
встановленого за ст..1297 ЦК України
нотаріального порядку оформлення
спадщини, не спростовують правильності
такого висновку суду з урахуванням
факту спільної приватизації квартири,
спільного користування її двома
житловими кімнатами з 1998 року та іншими
доказами, що свідчило про їх спільне
проживання з часу вселення, а також те,
що при наявності спільної сумісної
власності на частину квартири частки
кожного співвласника підлягають
вирішенню у судовому порядку, що не
суперечить положенням ч.3 ст.1222 ЦК
України про право на спадщину, яке
виникає з часу його відкриття.

Рішення судом ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, підстави до скасування цього
рішення, задоволення апеляційної
скарги у справі відсутні.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської міської
ради відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 15 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після
проголошення але протягом двадцяти
днів може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді