УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року м.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько
А.О.,

Хопти С.Ф., Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_3, як законного
представника малолітньої ОСОБА_5, треті
особи: орган опіки та піклування
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації,
Шевченківський районний відділ
Головного управління державної
міграційної служби України у м. Києві,
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення та зняття з
реєстрації за касаційною скаргою
ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_6,
на рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 5 серпня 2013 року та
рішення апеляційного суду м.
Києва від 7 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит»
(далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»)
звернулося до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що 31 серпня
2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у
розмірі 5 млн. 526 доларів США зі сплатою
16 % річних до 30 серпня 2022 року.
З метою забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за указаними
кредитними договорами, цього ж дня між
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_3
укладено договір іпотеки, за якими вона
передала в іпотеку квартири №№ НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_4, які
належить на праві власності ОСОБА_3
Свої зобов'язання за кредитними
договорами ОСОБА_3 не виконувала і
станом на 22 листопада 2012 року
утворилася заборгованість за
кредитним договором у розмірі
93 млн. 907 720 грн 77 коп.
Судовими рішеннями, що набрали
законної сили, борг стягнуто. Уточнивши
позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» просило звернути стягнення на
предмет іпотеки, а саме: квартири №№
НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 у будинку
АДРЕСА_4, шляхом надання ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» права на продаж
будь-якій особі-покупцеві зазначених
квартири за початковою ціною, яка
встановлена на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій, з
наданням ПАТ «банк «Фінанси та кредит»
усіх повноважень продавця, необхідних
для здійснення продажу; передати
указані квартири в управління ПАТ
«банк «Фінанси та кредит» на умовах
безоплатності послуг управителя;
виселити з указаних квартир усіх
мешканців зі зняттям їх з
реєстраційного обліку.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 5 серпня 2013 року
позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» задоволено частково. У рахунок
погашення заборгованості за договором
про відкриття кредитної лінії від 31
серпня 2007 року, що станом на 22 листопада
2012 року складала 93 907 720 грн 77 коп., з
яких: 5 263 932 долари 71 цент США, що за
курсом Національного Банку України на
22 листопада 2012 року дорівнювало 42 074 614
грн 15 коп. - заборгованість за кредитом;
2 954 987 доларів 26 центів США, за курсом
Національного Банку України на 22
листопада 2012 року дорівнювало 23 619 213
грн 17 коп. - заборгованість по процентам
за користування кредитними коштами;
28 213 893 грн 45 коп. - пеня,
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: квартиру НОМЕР_1 у будинку
АДРЕСА_4, яка належить на праві
власності ОСОБА_3; квартиру НОМЕР_2 у
будинку АДРЕСА_4, яка належить на праві
власності ОСОБА_3; квартиру № НОМЕР_3 у
будинку АДРЕСА_4, що належить на праві
власності ОСОБА_3 шляхом надання ПАТ
«Банк «Фінанси та кредит» права на
продаж будь-якій особі-покупцеві
зазначених квартири за початковою
ціною, яка встановлена на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності
незалежним експертом на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій, з наданням ПАТ «банк «Фінанси та
кредит» усіх повноважень продавця,
необхідних для здійснення продажу. В
іншій частині позовні вимоги залишено
без задоволення. Стягнуто в рівних
частках з ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_7 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» державне мито у розмірі 3 219 грн,
тобто по 1 073 грн з кожного. В іншій
частині позову залишено без
задоволення.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
7 листопада 2013 року рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про надання
права вчиняти дії, отримувати
документи, необхідні для укладення
договору купівлі-продажу та виселення,
а також в частині розподілу судових
витрат скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення. Надано ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» право вчиняти
будь-які дії та отримувати буд-які
документи, необхідні для укладення
договору купівлі-продажу предмету
іпотеки - квартири НОМЕР_1 в будинку
АДРЕСА_4; квартири НОМЕР_2 у будинку
АДРЕСА_4; квартири № НОМЕР_3 у будинку
АДРЕСА_4, що належать ОСОБА_3 на праві
власності, в тому числі: право отримати
в Першій Київській державній
нотаріальній конторі дублікат
договору купівлі-продажу від 11 червня
2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №
11-1251, посвідченого державним
нотаріусом Першої Київської державної
нотаріальної контори Барановою Т.І.;
право отримати в Київській міській
державній адміністрації дублікат
свідоцтва про право власності на
квартиру від 29 жовтня 2001 року, виданого
Головним управлінням житлового
забезпечення Київської міської
державної адміністрації; право
отримати у відповідних установах,
організаціях, підприємствах незалежно
від форм власності та підпорядкування
чи органів нотаріату технічні паспорти
на квартири, які є предметом іпотеки;
право отримати в органах Державної
реєстрації прав, нотаріуса витяги з
Державного реєстру прав на предмет
іпотеки - квартиру № НОМЕР_1 в будинку
АДРЕСА_4; квартиру НОМЕР_2 у будинку
АДРЕСА_4; квартиру № НОМЕР_3 у будинку
АДРЕСА_4; право подавати від імені
ОСОБА_3 в органи Державної реєстрації
прав, нотаріусу документи необхідні
для здійснення державної реєстрації
права власності на квартири, що входять
до складу предмету іпотеки, згідно
отриманих дублікатів
правовстановлюючих документів та
отримувати останні, також подавати
відповідні заяви, документи та
отримувати інші документи від імені
іпотекодавця, які пов'язані з
оформленням права власності; право
здійснювати будь-які платежі, що
стосуються предмету іпотеки; право
банку на отримання довідки про склад
сім'ї або зареєстрованих у предметі
іпотеки осіб. Виселено ОСОБА_5 з
квартири НОМЕР_1 у будинку
АДРЕСА_4. Виселено ОСОБА_7 з квартири
НОМЕР_2 у будинку АДРЕСА_4. Виселено
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з квартири №
НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_4. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь
ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 3 238 грн 12 коп. Стягнуто з ОСОБА_5
на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 19 грн 12 коп.
Стягнуто з ОСОБА_7 на корись ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 19 грн 12
коп. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7 в
дохід держави судовий збір у розмірі 114
грн 70 коп., по 38 грн 23 коп. з
кожного. У решті рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі
представника - ОСОБА_6, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та відмовляючи у задоволенні вимогах
про виселення відповідачів з квартир,
які є предметом іпотеки, суд першої
інстанції виходив із того, що
зобов'язання за кредитним договором не
виконані, тому заставодержатель має
право вимагати дострокового виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою, а
якщо його вимога не буде задоволена, -
звернути стягнення на предмет застави
та відмовив у виселенні відповідачів у
зв'язку з порушенням передбаченої
законом процедури їх виселення.

Скасовуючи рішення першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» про надання права
вчиняти дії, отримувати документи,
необхідні для укладення договору
купівлі-продажу та виселення та
ухвалюючи в цій частині нове рішення
про задоволення цих вимог, і залишаючи
в іншій частині рішення районного суду
без змін, апеляційний суд виходив із
того, що звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення мешканців, як
наслідок втрати ними права
користування жилим приміщенням та
підставою для зняття осіб з
реєстраційного обліку в них; процедура
виселення банком дотримана.

Такі висновки апеляційного суду є
правильними, відповідають фактичним
обставинам справи та нормам
матеріального права, які судом вірно
застосовані.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 порушила
умови кредитного договору; утворилась
заборгованість, яка стягнута судовими
рішеннями, що набрали законної сили,
проте не виконані.

Також, ухвалюючи рішення про виселення,
апеляційний суд правильно виходив із
того, що ОСОБА_3 не виконала своїх
зобов'язань за кредитним договором, а
банком було дотримано встановлений ст.
40 Закону України «Про іпотеку» порядок
повідомлення мешканців про звільнення
квартир, тому є підстави для виселення
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3 Також
апеляційним судом правильно
враховано,що реєстрація відповідачів
та малолітньої дитини в квартирах №№
НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 по АДРЕСА_4 була
проведена після укладення іпотечного
договору, що є порушенням умов договору
та Закону України «Про іпотеку».

Під час розгляду справи судами не були
порушені норми матеріального й
процесуального права, а наведені в
скарзі доводи є необґрунтованими та
правильність висновків суду не
спростовують, тому колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ не знаходить підстав для
задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану
представником - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 5 серпня 2013
року та рішення апеляційного суду м.
Києва від 7 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська