У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі::

судді-доповідача :ОСОБА_1,

суддів: Мацунича М. В., Джуги С. Д.,

при секретарі: Чейпеш С. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ КБ „ Приватбанк на рішення Виноградівського районного суду від 14 квітня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ Приватбанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ Приватбанк звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н, який оформлено заявою від 30 грудня 2005 року. На підставі цього договору кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 2000 тис. Доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 13,20 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного Договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою .

Відповідачем була підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг і Правилами користування платіжною карткою.

Факт укладення відповідачем кредитного договору, підтверджується його підписом у заяві, Умовах надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою .

Позивач зазначав, що згідно з п.9.2 Умов вказаний договір свою дію не припинив, відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору.

У звязку з порушенням зобовязання за кредитним договором, відповідач станом на 2 липня 2013 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 5351.45 доларів США , що за курсом 7.99 відповідно службового розпорядження НБУ від 2 липня 2013 року складає 42.758.08 гривень , яка складається із 1459.24 доларів США заборгованості за кредитом; 3277.78 доларів США заборгованості по процентам ; 300.00 доларів США комісії за користування кредитом; 621.58 доларів США - штраф (фіксована частина); 251.85 доларів США - штраф (процентна складова) .

Позивач, посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини справи, та з підстав, передбачених ст.ст. 526,527,530, 599,1050,1054 ЦК України, просив у суді першої інстанції стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 5351.45 доларів США , що за курсом 7.99 відповідно службового розпорядження НБУ від 2 липня 2013 року складає 42.758.08 гривень , яка складається із: 1459.24 доларів США заборгованості за кредитом; 3277.78 доларів США заборгованості по процентам ; 300.00 доларів США комісії за користування кредитом; 621.58 доларів США - штраф (фіксована частина); 251.85 доларів США - штраф (процентна складова), покласти обовязок на відповідача сплатити судові витрати.

Рішенням Виноградівського районного суду від 14 квітня 2014 року у задоволенні позову у повному обсязі відмовлено у звязку зі спливом строку позовної давності, згідно з ч.4 ст.267 ЦК України.

Не погодившись із даним рішенням місцевого суду, представник позивача оскаржив його в апеляційному порядку з тих підстав, що таке рішення є незаконним та помилковим, оскільки судом було невірно застосовано норми процесуального та матеріального права просив рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

У суді апеляційної інстанції представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Судова колегія вважає, що, відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України, справу можливо розглянути у відсутності відповідача, оскільки він належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи .

Судова колегія, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, що зявилися по справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що сплив строк позовної давності, відповідно до положень ч.4 ст.267 ЦК України , про застосування якого заявлено відповідачем у спорі, а тому з зазначеної підстави відмовив у задоволені позову.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого суду, який, розглядаючи заявлений по справі позов, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н, який оформлено заявою від 30 грудня 2005 року. На підставі цього договору кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 2000 тис. Доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 13. 20 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного Договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою .

Відповідачем була підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг і Правилами користування платіжною карткою.

Факт укладення відповідачем кредитного договору, підтверджується його підписом у заяві, Умовах надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою .

Відповідач по справі за кредитним договором, станом на 2 липня 2013 року має заборгованість в сумі 5351.45 доларів США , що за курсом 7.99 відповідно службового розпорядження НБУ від 2 липня 2013 року складає 42.758.08 гривень , яка складається із: 1459.24 доларів США заборгованості за кредитом; 3277.78 доларів США заборгованості по процентам ; 300.00 доларів США комісії за користування кредитом; 621.58 доларів США - штраф (фіксована частина); 251.85 доларів США - штраф (процентна складова) .

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін.

Згідно п.3.1.1 Умов та правил надання банківських послуг , строк дії картки вказаний на лицевий стороні картки - місяць і рік. Картка дійсна до остатнього календарного дня вказаного місяця.

Згідно п.3.1Умов та правил надання банківських послуг для надання послуг Банк відкриває Клієнту картки, їх вид і строк дії, визначений в заяві і памятці клієнта.

В заяві визначено вид і строк дії кредитної карточки- дебетна картка, строк дії- 31 грудня 2007 року..

Згідно правої позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року ( справа №6-14 цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності ( ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня дії карки ( ст.261 ЦК України), а не з моменту закінчення строку дії договору.

Останнім днем місяця дії дебетної карки є 31 грудня 2007 року, а відтак початком спливу строків позовної давності є 01.01.2008 року, тому перебіг позовної давності для Банку почався з 01.01.2008 року, коли він дізнався про порушення свого права, а строк позовної давності сплив 1 січня 2011 року

Із розрахунку заборгованості відповідача за даним договором вбачається, що відповідач вніс останній платіж на погашення кредиту 29 липня 2008 року і цей факт визнається в суді апеляційної інстанції представником позивача ( а. с.6-9).

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність, згідно ст. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

В ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України передбачено правило, згідно з яким позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позов до позичальника Банк предявив 14.02.2014 року з пропуском позовної давності і суду не надав доказів поважності причин пропуску цього строку.

Також встановлено, що представник відповідача звернувся до суду з письмовою заявою про застосування позовної давності (а.с. 40-42).

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову Банку у звязку зі спливом позовної давності є правильним.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються й не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ „ Приватбанк відхилити .

Рішення Виноградівського районного суду від 14 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів, з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: