Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1076/14 Головуючий у
1-й інстанції Ткаченко І.М.
Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

головуючого Онищенка Е.А.

суддів Ломейка В.О.

Кухаря С.В.

при секретарі Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 11 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Кредитної спілки «Порада» про
стягнення грошових коштів за
депозитним договором ,-

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до КС «Порада» про
стягнення грошових коштів за
договором.

В обґрунтування позову зазначала, що
14.05.2009 року між нею та КС «Порада» був
укладений депозитний договір «Весняна
порада 2009», відповідно умов якого вона
передала відповідачу грошові кошти в
сумі 05 грн., строком до 14.11.2009 року.
Відповідно до умов договору процентна
ставка за користування внеском
протягом строку його дії складала 28%
річних. На момент спливу строку залишок
неповернутих коштів становив 27269,69 грн.

На теперішній час термін прострочення
виконання зобов'язань за договором
становить 1402 дні, таким чином сума яка
підлягає поверненню становить 206 997,12
грн.

Крім того, вказує що рішенням суду від
07.07.2010 року з КС «Порада» на її користь
стягнута сума в розмірі 27269,69 грн., в
тому числі і відсотки нараховані та
сплачені до кінця терміну договору, що
підтверджується виконавчим листом.

Проте, вказаним рішенням не враховано
те, що відповідач повинен сплатити три
проценти річних від простроченої суми
3142,36 грн., а також пеню за в розмірі 3%
вартості послуги за кожен день
прострочення в розмірі 147256,33 грн..

Також, зазначає, що своїми діями КС
«Порада» завдала їй моральної шкоди,
яку вона оцінює в 60 000 грн.

Враховуючи викладене просила суд
стягнути з відповідача на її користь
кошти в розмірі 206997,12 грн. та моральну
шкоду в розмірі 60 000 грн.

Ухвалою Енергодарського міського суду
Запорізької області від 11 грудня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_3 до КС
«Порада» про стягнення моральної шкоди
залишено без розгляду.

Рішенням Енергодарського міського
суду Запорізької області від 11 грудня
2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КС «Порада» 2880 грн. 78 коп. в
якості 3-х процентів річних та пеню в
розмірі 1000 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішення
суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в
якій зазначає, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому просить його частково скасувати.
Стягнути з відповідача на її користь
суму внеску разом з сумою нарахованих
за користування ним процентів на
загальну суму 179727,43 грн. та моральну
шкоду в розмірі 60 000 грн. яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права.

Згідно із ч.1 ст. 1058, ч.1 ст. 1060 ЦК
України за договором банківського
вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму(вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу ( вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

За положеннями ст.2 Закону
України „Про банки та банківську
діяльність" вклад(депозит) - це кошти в
готівковій або у безготівковій формі, у
валюті України або в іноземній валюті,
які розміщені клієнтами на їх іменних
рахунках у банку на договірних засадах
на визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу в банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунку
вкладника з інших підстав.

Встановлено, що 14 травня .2009 року між
позивачкою та КС «Порада» був
укладений депозитний договір «Весняна
порада 2009», відповідно умов якого вона
передала відповідачу грошові кошти в
сумі 05 грн., строком до 14.11.2009 року. 26
червня 2009 року позивачка додатково
внесла 23710 грн. 22 коп. та 1284 грн. 66 коп.
відповідно до додаткових угод.

Відповідно до умов договору процентна
ставка за користування внеском
протягом строку його дії складала 28%
річних. На момент спливу строку залишок
неповернутих коштів становив 27269,69 грн.

По закінченню строку дії
Договору на вимогу позивача кошти КС
«Порада» не повернула.

Згідно зі ст. 16 ЦК України та
ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового чи
майнового права та інтересу, подавши
про це позов, підставами якого є
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги (п. 5 ч. 1 ст. 119 цього ж
Кодексу).

Статтею 526 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК
України зобов'язання припиняються на
підставах, встановлених договором або
законом, зокрема виконанням,
проведеним належним чином (ст. 599 ЦК
України).

Згідно ст. 611 ЦК України в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Рішенням суду від 07.07.2010 року з КС
«Порада» на користь ОСОБА_3 стягнуто
залучений внесок та відсотки в сумі 27269
, 69 грн. (а.с 5).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Указані наслідки
прострочення боржником грошового
зобов'язання не є фінансовими
санкціями, а виступають способом
захисту майнового права та інтересу,
який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів унаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними грошима,
належними до сплати кредиторові, а тому
ці кошти нараховуються незалежно від
вини боржника.

Такий правовий висновок
зробив 15 листопада 2010 р. Верховний Суд
України при розгляді справи № 3-11цс10.
Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України указане
рішення Верховного Суду України є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України.

Укладений сторонами депозитний
договір № 682.1 "Весняна порада 2009" від
14.05.2009 року належить до грошових
зобов'язань, а тому, враховуючи
юридичну природу правовідносин сторін,
на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК
України, як спеціальний вид
цивільно-правової відповідальності за
прострочення виконання зобов'язання,
що правильно застосував суд першої
інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі ,
на те, що складений сторонами акт
звіряння слід вважати додатковими
умовами до договору від 14.05.2009 року, -
безпідставні, враховуючи як правову
природу такого акту, так і його зміст.

Стосовно посилань апелянта на
необхідність стягнення з відповідача
неустойки(пені), то колегія суддів
вважає, що Договір сторін такого виду
забезпечення виконання зобов'язання,
відповідно до ст.547 ЦК України, не
передбачає, а тому відсутні і правові
підстави для задоволення цих вимог і їх
стягнення судом першої інстанції не
відповідає договору сторін та
положенням Закону, тому в цій частині
рішення підлягає скасуванню з відмовою
в задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ст.ст.626, 627 ЦК
України сторони є вільними в укладанні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Отже вимоги про стягнення
процентів, нарахованих після
закінчення строку договору, суперечили
його умовам, а саме п.2.4, що після
закінчення строку дії даного Договору
Спілка ніяких нарахувань на внесок не
проводить, тому відмову суду у
задоволенні вказаних вимог слід
визнати правомірною.

Безпідставне посилання апелянта на
незаконність рішення суду першої
інстанції, в частині відмови в
стягненні моральної шкоди, оскільки
позивач обґрунтував моральну шкоду
тривалістю неповернення коштів.

Проте, в матеріалах справи відсутні
докази звернення позивача до КС
«Порада» про повернення вкладу та
відмова в цьому відповідача,
обґрунтування розміру заподіяної
позивачу моральної шкоди.

Щодо посилань апелянта на положення
Закону України „Про захист прав
споживачів», колегія суддів вважає, що
до правовідносин між сторонами, які
виникли з приводу депозитного
договору, Закон України „Про захист
прав споживачів" застосовується лише в
частині, не врегульованій нормами ЦК
України та іншими нормативно-правовими
актами у сфері банківської діяльності.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги
дають підстави для часткового
задоволення апеляційної скарги, тому
рішення суду першої інстанції, в
частині стягненні неустойки(пені),
належить скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення про відмову в
задоволення позову.

Керуючись ст.ст.209, 218, 307, 309, 313-314, 316-317
ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Енергодарського міського суду
Запорізької області від 11 грудня 2013
року по цій справі в частині стягнення
пені скасувати та в цій частині позову
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: