Справа № 203/5821/14-ц
24 листопада 2014 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Колесніченко О.В.,
при секретарі Фролові П.І.,
за участю прокурора Рєзнік О.І.,
представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи - органу опіки та піклування Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради Білоус Я.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав, -
У вересні 2014 року позивач пред'явив через суд зазначений позов до відповідача, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4, будучи матір'ю їх сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, після припинення шлюбу 17 березня 2010 року та визначення за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2012 року місця проживання сина з батьком, проживає окремо від дитини, долею сина не цікавиться, не приймає участі у його вихованні, утриманні і лікуванні, батьківських обов'язків щодо дитини не виконує, не зважаючи на свій обов'язок та можливості, залишила дитину на утримання та виховання позивача - батька дитини, жодного разу до сина не з'явилася, не контактувала у інший спосіб ні з позивачем, ні з дитиною у зв'язку з чим позивач змушений був звернутися до органу опіки та піклування, тому позивач просив суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_5.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі, з наведених у позовній заяві підстав, не заперечуючи проти розгляду справи у заочному порядку.
Прокурор позовні вимоги підтримала у повному обсязі, також не заперечуючи проти розгляду справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України.
Представник третьої особи на стороні позивача Білоус Я.І. вирішення позовних вимог залишила на розсуд суду, не заперечуючи проти ухвалення рішення у заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_4 заперечень проти позову не надала та, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду відповідно до ст. 76 ЦПК України (а.с. 66, 67, 83, 84), в судове засідання не з'явилася, свого представника до суду не направила, про розгляд справи в її відсутність в суді не клопотала та про причини неявки не повідомила, на підставі чого за відсутності заперечень з боку позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, прокурора, представника третьої особи на стороні позивача, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.
Як встановлено судом сторони є батьками народженої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Амур-Нижньодніпровським відділом ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області 20 травня 2008 року в Книзі реєстрації народжень вчинений актовий запис № 757 та видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (повторно), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.8).
У ст. 150 СК України (ч.1, 3) встановлені обов'язки батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до роз'яснень, даних в п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Встановлено судом, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірваний 17 березня 2010 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів Кіровським відділом РАЦС Дніпропетровського УЮ вчинено актовий запис №41 та видано позивачу відповідне свідоцтво (а.с. 7).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2012 року, що набрало законної сили 09 жовтня 2012 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково; визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком - ОСОБА_3 (а.с.9-13).

За відомостями довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 03 жовтня 2014 року мати дитини зареєстрована АДРЕСА_1 (а.с.27), проте там не проживає, що встановлено у судовому рішенні від 28 вересня 2012 року та обставини чого на даний час не змінилися, про що свідчить поштова кореспонденція, повернута у зв'язку з непроживанням адресата, узгоджується з поясненнями представника позивача та представника третьої особи. Так само, не проживає відповідач і за адресою найманого житла про АДРЕСА_2 у м. Дніпропетровську (а.с .66, 67, 83, 84).

За даними довідки ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина №6» «Дитяча поліклініка» від 28 серпня 2014 року, малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває у поліклініці на обліку з 2008 року, дитину до лікарів приводить батько ОСОБА_3, мати до медичного закладу жодного разу не з'являлась, станом здоров'я дитини не цікавилася (а.с.34).

Відповідно до висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 04 листопада 2014 року дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, здоров, привитий за віком, група здоров'я - І, в медично-педагогічної корекції не потребує (а.с.79).

Також судом встановлено, що виключно позивач виконує батьківські обов'язки з виховання, піклування, розвитку, утримання сина ОСОБА_5, що підтверджується характеристиками з ТОВ «Парктур» від 06 січня 2011 року щодо перебування ОСОБА_3 у туристичному комплексі «Буковель» з сином ОСОБА_5, ГО «Центр розвитку та відпочинку сім'ї «Ангелятко» щодо відвідування закладу ОСОБА_5, участі батька у вихованні, розвитку дитини (а.с.46, 60), грамотою активних учасників регіонального благодійного фестивалю «Мама+Я» (а.с.14), платіжними документами на підтвердження придбання одягу, дитячих речей повсякденного вжитку, розвиваючих іграшок (а.с.15-22), договором «Про надання послуг між СПД ОСОБА_7 та батьками дитини» від 01 лютого 2011 року, який на даний час пролонгований та діє, за умовами якого дитина ОСОБА_5 користується послугами няні, що надаються СПД ОСОБА_7 з 5-ти денним робочим тижнем з 08-00 год. до 20-00 год. щодня (за погодженням з батьками - група повного дня, короткострокового перебування, прогулянкові групи, групи вихідного дня, нічні групи), з харчуванням, питним режимом, медичним наглядом, підготовчими заняттями з дітьми (а.с.56, 59).

При розв'язанні спору про визначення місця проживання дитини, судом досліджувалися акти обстеження умов проживання як матері, так і батька, які у останнього виявилися значно кращими для дитини та судом прийнято до уваги обставини наявності у ОСОБА_3 житла на праві власності, тоді як мати будь-якого житла не має, що також вбачається з рішення Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради від 15 квітня 2011 року №171 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.» (а.с.62-64).

При цьому, жодних доказів на підтвердження виконання відповідачем, як матір'ю, своїх батьківських обов'язків щодо сина ОСОБА_5, як і на спростування обставин покладення нею виконання батьківських обов'язків виключно на позивача, відповідачем відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України суду не надано, та такі в матеріалах справи відсутні.

Відповідач щонайменше з січня 2010 року з дитиною не проживає, не спілкується, у вихованні та лікуванні участі не приймає, матеріальної допомоги не надає, що встановлено рішенням суду від 28 вересня 2012 року (а.с.11-12). Будучи дієздатною особою, позивач соціальним життям, розвитком, станом здоров'я сина не цікавиться, будь-якої уваги дитині не приділяє, не відвідує, не спілкується ні особисто, ні у будь-який інший спосіб, зокрема, після вирішення судом питання місця проживання дитини, взагалі жодного разу не виявила інтересу до дитини, про що пояснили у судовому засіданні представник позивача та узгоджується з поясненнями третьої особи про те, що відповідач жодного разу не зверталась до органу опіки та піклування з приводу участі у вихованні сина, в тому числі, щодо вчинення їй перешкод у цьому. Натомість за зверненням позивача органом опіки та піклування поставлене на розгляд питання доцільності позбавлення матері батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 з підстав ухилення від виконання щодо нього батьківських обов'язків.

Відтак, оскільки обов'язок щодо виховання кожної дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, враховуючи встановлення судом обставин того, що відповідач, будучи рідною матір'ю, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує зі свого боку необхідного харчування, одягу, лікування і медичного нагляду, не спілкується із дитиною, що з урахуванням віку сина вкрай негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, суд, зазначені обставини в своїй сукупності розцінює як умисне ухилення від виховання дитини, зважаючи на свідоме нехтування батьківськими обов'язками відповідачем, та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6 ОСОБА_5.

Одночасно суд відзначає, що за умов зміни (виключення) обставин, які стали підставою позбавлення батьківських прав, при додержанні порядку, встановленого ст. 169 СК України відповідач має право звернутися з позовом про поновлення її батьківських прав відносно її сина.

За правилами ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем належить віднести на рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 214, 215, 218, 222, 224-226, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дніпропетровська.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Відповідач має право подати до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а така само відповідачем з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя О.В.Колесніченко