НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3661/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2014 року

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі

головуючого судді - Городецького Д.І.

секретаря - Кравченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомосковську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - Новомосковський
районний відділ Головного Управління
Державної міграційної служби України в
дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3,
третя особа - Новомосковський районний
відділ Головного Управління Державної
міграційної служби України в
дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилалися
на те, що вини є власниками квартири по
АДРЕСА_1

В квартирі зареєстрований колишній
власник - відповідач ОСОБА_3, який
вироком Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 листопада 2009 року був
засуджений за навмисне вбивство на 12
років позбавлення волі, на даний час
відбуває покарання у Виправній колонії
№ 80 м. Кривий Ріг Дніпропетровської
області.

Позивач ОСОБА_2 посилалася на те, що 27
серпня 2007 року вона розірвала шлюб з
відповідачем ОСОБА_3, виїхала на
постійне місце проживання до м.
Орджонікідзе.

Позивачі зазначили в заяві, що
реєстрація відповідача перешкоджає
реалізації їх прав як власників, в
зв'язку з чим, в заяві, посилаючись на
вимоги ст. 316, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК
України, просили суд визнати ОСОБА_3
таким, що втратив право на користування
жилим приміщенням - квартирою по
АДРЕСА_1

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 не з'явилися, в своїх заявах
просили суд розглянути справу без їх
участі, позовні вимоги підтримують в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, в зв'язку із відбуванням
покарання у Криворізькій виправній
колонії № 80, надав заперечення проти
позову,

Представник третьої особи -
Новомосковського районного відділу
Головного Управління Державної
міграційної служби України в
дніпропетровській області в судове
засідання не з'явився.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, приходить до переконання, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
є власниками по 12 частини квартири по
АДРЕСА_1, що підтверджується
відповідними Витягами про реєстрацію
прав власності на нерухоме майно..

Судом встановлено, що в квартирі
зареєстрований колишній власник 12
частини квартири - відповідач ОСОБА_3

У відповідності до вироку
Новомосковського міськрайонного суду
дніпропетровської області від 20
листопада 2009 року ОСОБА_3 був визнаний
винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
відносно нього винесене покарання у
вигляді позбавлення волі на строк 12
років.

Вироком суду з ОСОБА_3 на користь
потерпілої ОСОБА_1 було стягнуто 88 026
грн. в рахунок відшкодування завданої
матеріальної та моральної шкоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 стала
власником 12 частини квартири у
відповідності до Свідоцтва про право
власності від 23 листопада 2012 року,
виданого нотаріусом у відповідності до
ст. 61 Закону Укераїни «Про виконавчу
провадження» на підставі акта,
затвердженого Відділом державної
виконавчої служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції
30.09.2011 року про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу,
оскільки майн не реалізовано, торги не
відбулися і стягувач ОСОБА_1 виявила
бажання залишити за собою непродане
майно. яка належало ОСОБА_3.

На підставі ст. 391 ЦК України, власник
має права вимагати усунення перешкод
його права, хоч вони і не поєднані з
позбавленням володіння.

На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни,
які мають у приватній власності
будинок (квартиру), користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

Таким чином, право користування
відповідача ОСОБА_3 спірним житлом було
похідним від його права власності на
зазначене житло, тобто, він мав право
користуватися зазначеною квартирою,
оскільки був її власником.

Оскільки ОСОБА_3 перестав бути
власником спірного житла, він втратив і
право на користування зазначеним
житловим приміщенням, в зв'язку з чим,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 3 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні",
реєстрація - це внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції.

Статтею 7 Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" передбачено, що
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється на підставі., в тому
числі, судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України,
ст. 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України,
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні",суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким. що
втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою по АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
Д.І. Городецький