Номер провадження № 22-ц/785/1520/14
Головуючий у першій інстанції Поліщук
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Фальчука
В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю
третіх осіб: ОСОБА_5, Одеської міської
ради про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 19 лютого 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

16.07.2012 року ОСОБА_2 в особі свого
представника звернулася до суду з
вищевказаним позовом до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, в якому просила зобов'язати
відповідачів не чинити їй перешкод в
користуванні земельною ділянкою, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
зобов'язання не знаходитись на цій
земельній ділянці та не чинити
перешкод у встановленні межових знаків
та забору продовж меж земельної
ділянки.

Позов обґрунтований тим, що їй та її
доньці ОСОБА_5 належить домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться на
вказаній земельній ділянці, площею 0, 0573
га.

Останнім часом, співвласники
сусіднього домоволодіння, відповідачі
по справі, перешкоджають у
користуванні нею. Неодноразово
руйнували огорожу, яка розмежовує їхні
ділянки, та зазіхають на частину її
території, що знаходиться між їхніми
будівлями, з намірами зробити там заїзд
для автомобілю. На її вимоги відновити
огорожу не реагують.

Посилаючись на те, що відповідачі
порушують її права, як добросовісного
користувача земельної ділянки, ОСОБА_2
просила задовольнити позовні вимоги
(а.с.2-3).

Ухвалою суду від 31.10.2012 року залучено до
участі у справі у якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, - Одеську міську раду
(а.с.67).

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 19.02.2013 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с.101-102).

В апеляційній скарзі представник
позивача просить рішення суду
скасувати, направити справу на новий
розгляд, посилаючись на те, що рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої

інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, який виклав зміст
рішення, перевіривши матеріали справи
в межах апеляційної скарги, заперечень
на неї, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
рішення суду - скасуванню з ухваленням
нового, з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Однак вищевказаної нормі права рішення
суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
того, що між сторонами виник спір з
приводу користування суміжними
земельними ділянками.

У позивачки відсутні будь-які
документи, які підтверджують її право
власності або право користування на
земельну ділянку, тому відповідно до ч.2
ст.152 ЗК України, вона не може вимагати
усунення будь-яких порушень стосовно
спірної земельної ділянки.

Між тим, з такими висновками суду
колегія погодитись не може.

Матеріалами справи встановлено і не
оспорюється сторонами, що на підставі
витягу з рішення виконкому Одеської
міської ради депутатів трудящих від
5.05.1953 року №551 «Про відвід земельних
ділянок під індивідуальне
будівництво», батьку позивачки - ОСОБА_6
була відведена земельна ділянка за
теперішньою адресою: АДРЕСА_1, площею 573
кв.м., яка була надана йому у
безстрокове користування для
індивідуального будівництва житлового
будинку, що підтверджено договором на
право будування будинку від 05.06.1953 року
(а.с. 71-74; 75).

Згідно акту зазначення меж від 25.05.1953
року зроблено винос меж дільниці на
місцевості, які булі закріплені
геодезичними знаками у присутності
ОСОБА_6 (а.с.76).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер (а.с.74).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на домоволодіння №010677 від
08.11.2000 року власницею нерухомого майна
по АДРЕСА_1, яке складається з двох
житлових будинків під літ. «А» і «З» з
надворними спорудами, є дружина ОСОБА_6
- позивачка по справі ОСОБА_2 (а.с.4).

05.12.2000 р. ОСОБА_2 подарувала свої доньці
ОСОБА_5 35/100 частин зазначеного
домоволодіння (а.с.5).

Таким чином, домоволодіння АДРЕСА_1
належить двом співвласникам: позивачці
ОСОБА_2 та третій особі ОСОБА_5

У фактичному користуванні позивачці і
третій особи знаходиться земельна
ділянка, площею 538 кв.м., що
підтверджується оригіналом технічного
паспорту на садибний житловий будинок,
виготовлений станом на 01.11.2012 року, який
був оглянутий в судовому засіданні
апеляційної інстанції.

Домоволодіння АДРЕСА_2 на теперішній
час належить чотирьом співвласникам.

ОСОБА_7 і ОСОБА_4 належить по ? частини
вказаного домоволодіння,
розташованого на земельній ділянці,
площею 186 кв.м. на підставі рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 05.10.2011 року.

Інша частина будинку належить ОСОБА_8
(8/50 частин) і ОСОБА_9 (17/50 частин)
(а.с.83;136-138).

На теперішній час у фактичному
користуванні вказаних співвласників
знаходиться площа земельної ділянки
розміром 558 кв.м., що підтверджується
технічним паспортом на садибний
житловий будинок, виготовлений станом
на 18.11.2011 року.

Згідно другого примірника договору
купівлі-продажу від 09.06.1962 року, будинок
за вищевказаною адресою знаходився на
земельній ділянці, площею 537 кв.м.
(а.с.88-91).

Сторони по справі у встановленому
законом порядку право власності на
земельні ділянки не оформлювали.

Колегія не може погодитись з
висновками суду першої інстанції про
те, що позивачка ОСОБА_2 не є
користувачем земельної ділянки і не
має право згідно ч.2 ст.152 ЗК України на
захист своїх порушених прав.

Такі висновки суперечать нормам
земельного законодавства діючого на
час відведення земельної ділянки для
будівництва житлового будинку ОСОБА_6;
нормам, діючим на час оформлення права
власності на будинок за позивачкою
після смерті її чоловіка - ОСОБА_6 (2000
рік) та рішенню Конституційного суду
України, щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень ст. 92, п.6 розділу X «Перехідні
положення» Земельного кодексу України
від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005.

Колегія вважає, що позивачка є належним
користувачем земельної ділянки, площею
573 кв.м., відведеної до її будинку у 1953
році.

Однак, відповідно до ст. 60 ЦПК України,
нею не доведений факт порушення з боку
відповідачів її прав на вказану
земельну ділянку, а саме не надані
докази про те, що вони порушили межі
земельної ділянки, які були
встановлені у 1953 році.

Про відновлення вказаних меж
позивачкою вимоги не заявлялися.

Експертиза, яка призначалася судом
апеляційної інстанції, експертною
установою не проведена із-за
відсутності першовідводу земельної
ділянки, на якій в цілому знаходиться
будинок АДРЕСА_2. Інші співвласники
цього будинку до участі у справі
позивачкою не залучалися і суду не було
можливості витребувати у них необхідні
документи на вказану земельну ділянку.

При викладених обставинах, колегія
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2
задоволенню не підлягають за
недоведеністю, а не з підстав, вказаних
судом першої інстанції в рішенні.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 19 лютого 2013 року скасувати.

В позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, за участю третіх осіб: ОСОБА_5,
Одеської міської ради про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20-ти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе

В.П.Фальчук