22-ц/775/1313/2014(м)
263/3132/14-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Ткаченко Т.Б.,

ОСОБА_1,

при секретарі Бєльченко Б.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 липня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення суми індексації заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення суми індексації заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Посилалася на те, що з 04 листопада 1968 року по 30 червня 2007 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. За час його роботи при виплаті заробітної плати за період з 01 березня 2003 року по 30 червня 2007 року відповідачем не проводилася індексація, передбачена діючим законодавством, внаслідок чого порушені його права на оплату праці, які мають бути відновлені шляхом стягнення з підприємства несплаченої суми індексації в сумі 574 грн. 88 коп. Також просив стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 242 855 грн. 06 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на користь ОСОБА_2 заборгованість з індексації заробітної плати в сумі 574 грн. 88 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 1 049 грн. 99 коп.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, просить рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку скасувати та ухвалити нове про повне задоволення цих вимог, посилаючись на неповне зясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_3, який просив скаргу задовольнити, пояснення представника публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» ОСОБА_4, яка просила рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити з таких підстав.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд першої інстанції зменшив його розмір виходячи із відношення нарахованої до не виплаченої позивачеві заробітної плати за період з моменту звільнення до дня ухвалення судового рішення.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

Судом встановлено, що позивач з 04 листопада 1968 року по 30 червня 2007 року перебував у трудових відносинах з публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці (а.с. 5-7). За цей період йому нараховувалась і виплачувалась заробітна плата.

Також судом першої інстанції було встановлено, що за період з 01 березня 2003 року по 30 червня 2007 року позивачеві не проводилася індексація заробітної плати на загальну суму 574 грн. 88 коп., розмір якої був підтверджений розрахунком відповідача, в звязку з чим позовні вимоги в цій частині були задоволені повністю.

Як передбачено статтею 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Як пояснив апеляційному суду представник відповідача, ОСОБА_2 у день звільнення не працював, про що представник позивачка в судовому засіданні апеляційного суду не заперечував.

Оскільки доказів звернення до відповідача із вимогою виплатити заборгованість із заробітної плати після звільнення позивачем суду не надано, апеляційний суд вважає, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні необхідно розраховувати починаючи з 03 квітня 2014 року дня звернення позивача до суду, і по 23 липня 2014 року дня ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, тобто за 74 робочих дні.

Зі справи вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача складала 137 грн. 68 коп. (а.с. 51).

Таким чином розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що припадає до сплати позивачеві, складає 10 188 грн. 32 коп. (74 дн. х 137 грн. 68 коп.).

Даний розрахунок виконаний відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08 лютого 1995 року №100, згідно з положеннями пункту 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденні (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Як розяснив пленум Верховного Суду України в п. 20 своєї постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

У разі непроведення розрахунку у звязку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Не можна вважати спором про розмір сум, належних до виплати при звільненні, спір про відрахування із заробітної плати (на відшкодування матеріальної шкоди, на повернення авансу тощо), оскільки він вирішується в іншому встановленому для нього порядку.

Оскільки між сторонами не виник спір про розмір належних до виплати позивачеві сум заробітної плати, його вимоги в цій частині задоволено повністю, відповідач рішення суду в цій частині не оскаржує, апеляційний суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 10 188 грн. 32 коп.

З урахуванням зазначеного апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміненню в частині стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку.

З інших підстав рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 липня 2014 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку змінити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 03 квітня по 23 липня 2014 року в сумі 10 188 (десять тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 32 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді