АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/598/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 37 Красюк Г. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Скіць М. І. УХВАЛА
12 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Скіць М. І. суддів
Охріменко Н. І. , Качан О. В. при
секретаріРибасюк О.С. з участю адвоката
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_7 на рішення Шполянського
районного суду Черкаської області від
14 січня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_8, реєстраційна служба
Шполянського РУЮ Черкаської області
про визнання частково недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом та визнання права власності на
в с т а н о в и л а :
В жовтні 2013 року ОСОБА_7 Звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_8, реєстраційна
служба Шполянського РУЮ Черкаської
області про визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом та визнання права
власності на спадкове майно,
посилаючись на те, що державний
нотаріус Шполянської нотаріальної
контори, видаючи свідоцтво про право на
спадщину за законом в рівних частках,
по ? частині матері ОСОБА_9 і сестрі
ОСОБА_8 порушив вимоги чинного
законодавства та її майнові права,
оскільки вважає , що частка матері в
спадковому майні після смерті
чоловіка, а її батька складає ? , а
частка сестри, яка є відповідачкою по
справі ? і відповідно цьому її частка в
спірному будинковолодінні складає 3/8, а
частка відповідачки - 5/8.
Просила визнати свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане 23 червня 2004
року державним нотаріусом Шполянської
державної нотаріальної контори на ім'я
ОСОБА_9.і ОСОБА_8 після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10, реєстраційний № 975
в частині розміру частки будинку,
розташованого в АДРЕСА_1 частково
недійсним, скасувати реєстрацію права
власності на нерухоме майно, а саме: на
житловий будинок в АДРЕСА_1, реєстровий
№ 5871550, проведену на підставі свідоцтва
про право власності на спадщину за
ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та визнати за нею
право власності в порядку спадкування
за законом на 3/8 частин садиби,
розташованої в АДРЕСА_1.
Рішенням Шполянського районного суду
Черкаської області від 14 січня 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що на
час смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10
був власником будинковолодіння в
АДРЕСА_1 в якому проживала його дружина
ОСОБА_9 і дочка ОСОБА_8, які звернулися
до Шполянської державної нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини після смерті чоловіка та
батька.

Таким чином право на спадкування у
сторін по справі виникло в ІНФОРМАЦІЯ_1
і дані правовідносини врегульовані ЦК
Української РСР 1963р., зокрема в ст. 525
котрого зазначено, що часом відкриття
спадщини визнається день смерті
спадкодавця.

Відповідно до ст. 529 вищезазначеного
кодексу при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
дружина і батьки (усиновителі)
померлого. До числа спадкоємців першої
черги належить також дитина померлого,
яка народилася після його смерті.
Аналогічні приписи містяться і в ст. 1261
ЦК України.

ОСОБА_7 з завою про прийняття спадщини в
нотаріальну контору не зверталася.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, ( ст.
549 ЦК Української РСР 1963р.)
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно зі спадкоємцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Тобто, виходячи із норм ст. ст. 548, 549 ЦК
Української РСР 1963р. ( ст.ст. 1270, 1272 ЦК
України), позивачка вважається такою,
що не прийняла спадщину після смерті
батька.

Відповідно до ст. 562 ЦК Української РСР
1963р. поділ спадкового майна
провадиться за згодою спадкоємців, що
прийняли спадщину.

23 червня 2004 року державним нотаріусом
Курінним В.В. спадкоємцям ОСОБА_9 і
ОСОБА_8 було видано свідоцтво про право
на спадщину за законом, а саме на
житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 в
рівних долях і право власності на
вказаний будинок було зареєстроване в
Шолянському відділку БТІ за ОСОБА_9 і
ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати сторін ОСОБА_9
померла, на її частку у спадковому
майні відкрилася спадщина і сторони по
справі звернулися до Шполянської
державної нотаріальної контори з
заявами про прийняття спадщини і між
ними виник спір за розмір долі кожної у
спадковому майні, що і породило даний
позов.

Колегія суддів погоджується з
висновком районного суду щодо
критичної оцінки тверджень позивачки
про те, що видачею свідоцтва про право
на спадщину на ? частину садиби на ім»я
матері порушуються її спадкові права
на 3/8 частин спадкового майна, оскільки
як після відкриття спадщини, так і до
отримання свідоцтва про право на
спадщину, мати з відповідною заявою про
отримання свідоцтва про право
власності до нотаріуса не зверталась.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправильного застосування судом
першої інстанції приписів
матеріального права, зокрема
застосування норм чинного ЦК, коли
правовідносини виникли під час дії ЦК
Української РСР 1963р. висновків суду
першої інстанції не спростовують
оскільки як нормами чинного ЦК, так і
нормами ЦК УРСР ідентично було
врегульовано спірні правовідносини.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Наведене свідчить, що суд вірно
встановив обставини справи та
правильно застосував норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Порушень норм матеріального права, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги були
предметом розгляду в суді першої
інстанції і висновків суду не
спростовують і на їх правильність не
впливають.

Оскільки постановлене рішення суду є
законним та обгрунтованим, підстав для
його зміни за наведеними в апеляційних
скаргах доводами колегія суддів
судової палати не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 307, 308, 314, 315, 218 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Шполянського районного суду
Черкаської області від 14 січня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8,
реєстраційна служба Шполянського РУЮ
Черкаської області, про визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом та визнання
права власності на спадкове майно -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :