Справа № 697/9/14-ц
№ пров. 2/697/87/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року Канівський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі :

головуючого судді Бурлаки О.В.

за участю секретаря Комендант Л.В.

позивача ОСОБА_1 та представника
відповідача Науменко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Канів, Черкаської
області справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного акціонерного товариства
«Миронівська птахофабрика» про
визнання звільнення незаконним,
поновлення на роботі та компенсацію
збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Канівський
міськрайонний суд з позовом до
приватного акціонерного товариства
«Миронівська птахофабрика» про
визнання звільнення незаконним,
поновлення на роботі та компенсацію
збитків. У позові позивач вказав, що
30.12.2013р. ПрАТ «Миронівська
птахофабрика» видано наказ № 946-к від
30.12.2013р. «Про звільнення працівника за
порушення трудової дисципліни». Згідно
даного наказу ОСОБА_1 звільнено за п.4
ст. 40 КЗпП України, за прогул без
поважних причин, який відбувся 23.12.2013р.
Відсутність на роботі в цей день була
зумовлена транспортною недоступністю
робочого місця (бригада №9 в полі між
с.Копіювате та с.Степанці). Виїхати з
бригади до м. Канева в проміжку часу між
8 годиною та 16 годиною не є можливим.
Автобуси ПрАТ не їздять, як і
громадський транспорт. Чергова машина
виїжджає тільки на виклики
спеціалістів ПрАТ. Безпосередні
керівники були повідомлені завчасно в
п'ятницю 20.12.2013р., а явка в суд була
визнана обов'язкова. Крім цього,
зазначає, що звільнення з роботи
відбулося як помста зі сторони
адміністрації підприємства, оскільки
позивач неодноразово вказував на
протиправність дій служби безпеки ПрАТ
«Миронівська птахофабрика» та
діяльності ПрАТ «Миронівська
птахофабрика». Просить суд визнати дії
ОСОБА_3 неправомірними. Визнати
звільнення ОСОБА_1 за п.4 ст. 40 КЗпП
України незаконним. Скасувати наказ
№946-к від 30.12.2013р. та зобов'язати
адміністрацію ПрАТ «Миронівська
птахофабрика» поновити ОСОБА_1 на
раніше займаній посаді. Зобов'язати
адміністрацію ПрАТ «Миронівська
птахофабрика» відшкодувати
матеріальні збитки та моральну шкоду в
розмірі 30000 грн., враховуючи
системність і тривалість
правопорушень.

Користуючись своїми процесуальними
правами позивач уточнив позовні вимоги
в частині відшкодування матеріальних
збитків та моральної шкоди та зазначив,
що матеріальна шкода, яка йому завдана
та підлягає стягненню з відповідача
складає 7321,89 грн., моральна шкода 25000грн.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав повністю посилаючись
на обставини викладені у позові,
доповнені у позові та заявах від
12.02.2014р. та 26.02.2014р. Просить суд
задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача - Науменко Т.А.,
яка діє на підставі довіреності від
15.01.2014р. (а.с.49) в судовому засіданні
позов ОСОБА_1 не визнала, вважає позов
безпідставним, необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню, про
що надала суду письмові заперечення на
позов (а.с.50-51).

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що він є
безпосереднім керівником позивача.
23.12.2013р. йому повідомив тимчасово
виконуючий обов'язки старшого механіка
ОСОБА_5, що ОСОБА_1 в телефонному режимі
повідомив останнього про свою
відсутність на робочому місці в зв'язку
з викликом до суду. 24.12.2013р. ОСОБА_1 надав
йому судову повістку в якій було
зазначено дату та час перебування у
суді, зокрема, він перебував у суді
23.12.2013р. з 15.00год. до 16.00год. В зв'язку з
відсутністю на роботі ОСОБА_1 всій
бригаді прийшлося виконувати його
обов'язки з метою виробничої
необхідності.

Свідок ОСОБА_3 показав суду, що 26.12.2013р.
надійшла доповідна записка від
старшого механіка щодо не з'явлення на
роботу ОСОБА_1 23.12.2013р. Він проводив
службове розслідування даного факту. З
цією метою він поїхав на виробничу
дільницю для отримання пояснень
ОСОБА_1, в яких останній повідомив, що в
нього була поважна причина неявки на
роботу, яка підтверджується судовою
повісткою з відміткою суду, але в
повістці був зазначений час з якого по
який в суді був присутній ОСОБА_1, де
зазначено, що останній перебував у суді
з 15.00год. до 16.00год., де перебував ОСОБА_1
з початку робочого дня, тобто 08.00год. до
14.00год. він внятно не пояснив.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що він
являється головним інженером та
керівником служби головного інженера
ПрАТ «Миронівська птахофабрика», яка
займається обслуговуванням виробничих
дільниць тих чи інших бригад, служба
ремонтує технічне обладнання. Робочим
місцем слюсаря-ремонтника цієї служби
на бригаді. В період відсутності
працівника бригади його обов'язки
виконує вся бригада, оскільки час для
підготовки технічного обладнання
бригади обмежений.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, покази свідків, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.

Кожен має право на працю, що включає
можливість заробляти собі на життя
працею, яку він вільно обирає або на яку
вільно погоджується (ч.1 ст.43
Конституції України).

Згідно вимог ст.ст. 10,11,57 ЦПК України
засобами доказування в цивільній
справі є пояснення сторін , третіх осіб,
показання свідків, письмові докази ,
речові докази і висновки експертів. Суд
приймає до розгляду лише ті докази, які
мають значення для справи. Обставини,
які за законом повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона
має довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Положеннями ст. 139 КЗпП України
встановлено, що працівники зобов'язані
працювати чесно і сумлінно, своєчасно і
точно виконувати розпорядження
власника або уповноваженого ним
органу, додержувати трудової і
технологічної дисципліни, вимог
нормативних актів про охорону праці,
дбайливо ставитися до майна власника, з
яким укладено трудовий договір.

Відповідно до 147 КЗпП України
визначено, що за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути
застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: 1) догана; 2)
звільнення.

Згідно зі ст. 148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

Відповідно до п. 1 ст. 231 КЗпП України у
районних, районних у місті, міських чи
міськрайонних судах розглядаються
трудові спори за заявами працівника чи
власника або уповноваженого ним
органу, коли вони не згодні з рішенням
комісії по трудових спорах
підприємства, установи, організації
(підрозділу).

Положеннями ст. 233 КЗпП України
визначено, що працівник може
звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до
районного, районного у місті, міського
чи міськрайонного суду в тримісячний
строк з дня, коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
свого права, а у справах про звільнення
- в місячний строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки.

Судом встановлено, що відповідно до
наказу № 9-к від 06.01.2012 р. (а.с.58)
приватного акціонерного товариства
«Миронівська птахофабрика» ОСОБА_1
прийнято на роботу
слюсарем-ремонтником 4 розряду бригади
з сервісного обслуговування у службу
головного інженера, 08.01.2012р., з оплатою
згідно штатного розкладу та
випробувальним терміном на один
місяць. З даним наказом ОСОБА_1
ознайомлений про що свідчить його
підпис на звороті.

Наказом № 432-к від 10.07.2013р. ОСОБА_1,
слюсаря-ремонтника 4 розряду,
переведено слюсарем-ремонтником 5
розряду у бригаді з сервісного
обслуговування служби головного
інженера, з 10.07.2013р., з оплатою згідно
штатного розкладу (а.с.59). З даним
наказом ОСОБА_1 ознайомлений про що
свідчить його підпис на звороті.

Наказом відповідача № 946-к від 30.12.2013р.
позивача звільнено з посади
слюсаря-ремонтника 5 розряду бригади з
сервісного обслуговування служби
головного інженера, з 30.12.2013р., за прогул
без поважних причин, п.4 ст. 40 КЗпП
України.

Підставою звільнення ОСОБА_1 стало
порушення трудової дисципліни.

Трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин (п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП
України).

Відповідно до ст. 43 КЗпП України
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пунктами 1 (крім
випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40
пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу,
може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника)
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник. У випадках,
передбачених законодавством про працю,
виборний орган первинної
профспілкової організації, членом якої
є працівник, розглядає у
п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване
письмове подання власника або
уповноваженого ним органу про
розірвання трудового договору з
працівником. Виборний орган первинної
профспілкової організації
(профспілковий представник) повідомляє
власника або уповноважений ним орган
про прийняте рішення у письмовій формі
в триденний строк після його прийняття.
У разі пропуску цього строку
вважається, що виборний орган
первинної профспілкової організації
(профспілковий представник) дав згоду
на розірвання трудового договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не
являється членом первинної
профспілкової організації ЗАТ
«Миронівська птахофабрика» (а.с.94) про
що свідчить довідка №6 від 04.02.2014р.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного суду № 9 від 06.11.1992 року «Про
практику розгляду судами трудових
спорів», при розгляді позовів про
поновлення на роботі осіб, звільнених
за п.4 ст.40 КЗпП ( 322-08 ), суди повинні
виходити з того, що передбаченим цією
нормою закону прогулом визнається
відсутність працівника на роботі як
протягом усього робочого дня, так і
більше трьох годин безперервно або
сумарно протягом робочого дня без
поважних причин (наприклад, у зв'язку з
поміщенням до медвитверезника,
самовільне використання без
погодження з власником або
уповноваженим ним органом днів
відгулів, чергової відпустки,
залишення роботи до закінчення строку
трудового договору чи строку, який
працівник зобов'язаний пропрацювати за
призначенням після закінчення вищого
чи середнього спеціального учбового
закладу).

Крім установлення самого факту
відсутності працівника на роботі
більше трьох годин протягом робочого
дня, визначальним фактором для
вирішення питання про законність
звільнення з роботи є встановлення
поважності причин відсутності.

Законодавством не визначено перелік
обставин, за наявності яких прогул
вважається вчиненим з поважних причин,
тому, вирішуючи питання про поважність
причин відсутності працівника на
роботі, звільненого за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП
України, суд повинен виходити з
конкретних обставин і враховувати
будь-які докази із числа передбачених
ст.57 ЦПК України.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному, та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Судом було встановлено, що 26.12.2013 р. на
ім'я технічного директора ПрАТ
«Миронівська птахофабрика» Утєшова
О.В. (а.с.53) надійшла службова записка
від механіка сервісу СГУ ОСОБА_4, що
23.12.2013р. слюсар-ремонтник 5 розряду СГУ
ОСОБА_1 був відсутній повний робочий
день на робочому місці по причині
необхідності з'явитися в суд, про що ним
було надана 24.12.2013р. судова повістка з
вказуванням часу проходження судового
засідання з 15.00год. до 16.00год., на якому
ОСОБА_1 був присутній.

27.12.2013 р. на ім'я директора ПрАТ
«Миронівська птахофабрика» Міщенку
С.В. надійшла доповідна записка
начальника служби безпеки ПрАТ
«Миронівська птахофабрика» В.І.
Кузевича (а.с.52), з якої вбачається, що
ОСОБА_1 не попередив керівництво про те,
що буде відсутній на робочому місці
23.12.2013р., що не дало змоги своєчасно
внести зміни в запланований графік
виконання завдань на даний день. ОСОБА_1
мав можливість бути на робочому місці в
період з 08.00год. до 14.00год., чітких
пояснень про причину відсутності на
робочому місці 23.12.2013р. в період часу із
08.00год. по 14.00год. не надав.

27.12.2013р. складено акт про відсутність на
роботі ОСОБА_1 (а.с.55) за участю старшого
фахівця служби безпеки ОСОБА_3,
механіка сервісу ОСОБА_4, ветлікаря
ОСОБА_10

В акті зазначено, що 23.12.2013р. ОСОБА_1
слюсар-ремонтник 5 розряду був
відсутній на роботі - бригада з
сервісного обслуговування з 08.00год. до
14 год.00хв., пояснення про відсутність на
роботі ОСОБА_1 додаються.

З пояснень ОСОБА_1, наданих на ім'я
директора ПрАТ «Миронівська
птахофабрика» 27.12.2013р. (а.с.54)
вбачається, що наявний графік руху
службового транспорту ПрАТ
«Миронівська птахофабрика» (автобус
№16) не дає можливості працівникам
після 09.00 год. ранку повернутися до
м.Канева. Наявна транспортна
недоступність. Стосовно 23.12.2013р., то ним
до адміністрації ПрАТ «Миронівська
птахофабрика» надано листа суду за
підписом секретаря Десятник О.А.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не
заперечує факт відсутності в
зазначений день на робочому місці,
зазначає лише, що відсутній був з
поважних причин, відсутність
транспортного сполучення в проміжок
часу з 08.00год. до 14.00год. з м.Канів до
бригади в с.Копіювате Канівського
району та навпаки, оскільки місце
розташування бригад це поля без
державних шляхових сполучень та
можливості проїзду по цим шляхам
громадського транспорту.

Твердження позивача в частині
відсутності громадського
транспортного сполучення бригад ПрАт
«Миронівська птахофабрика» та м.Канів
не спростовані представником
відповідача в судовому засіданні, а
навпаки підтверджено, що місце
розташування бригад ПрАТ «Миронівська
птахофабрика» знаходиться за межами
населених пунктів без державного
шляхового сполучення.

Крім цього, судом встановлено, що
ОСОБА_1 повідомив свого
безпосереднього керівника про
неможливість прибути в судове
засідання в зв'язку з викликом до суду
23.12.2013р., що вбачається з показів свідка
ОСОБА_4

З огляду на викладене суд приходить до
висновку про поважність причин
відсутності ОСОБА_1 на робочому місці в
період часу з 08.00 год. до 14.00год. 23.12.2013р.,
як зазначено в акті про відсутність на
робочому місці, складеному 27.12.2013р.

Таким чином, у вказаний в оскаржуваному
наказі про звільнення день, позивач був
відсутнім на роботі більше трьох годин
безперервно протягом робочого дня з
поважних причин, що не є прогулом, а
тому суд вважає, що наказ про його
звільнення є незаконним та підлягає
скасуванню.

В той же час суд вважає, доводи позивача
про не належність доказів, зокрема,
доповідної записки Кузевича В.І. від
26.12.2013р., акта про відсутність ОСОБА_1
від 27.12.2013р., службової записки ОСОБА_4
від 26.12.2013р., оскільки дані документи
складені «заднім числом» і дані особи
не мають повноважень приймати на
роботу чи звільняти з роботи,
необґрунтованими, оскільки
роботодавець на підставі внутрішніх
локальних актів підприємства чи на
власний розсуд призначає комісію чи
відповідальну особу для проведення
службового розслідування факту неявки
працівника на роботу, і для цього
необхідний певний проміжок часу.

Відповідно до частин 1 статті 235 Кодексу
законів про працю України у разі
звільнення без законної підстави або
незаконного переведення на іншу роботу
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір.

Таким чином позивач ОСОБА_1 підлягає
поновленню на роботі на колишній
посаді.

Згідно із ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про
працю України при винесенні рішення
про поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

При винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає трудову
суперечку, одночасно вирішує питання
про виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
який обчислюється відповідно до
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 лютого 1995 р. № 100.

При нарахуванні середнього заробітку
за час вимушеного прогулу суд виходить
з того, що середній заробіток позивача,
згідно довідки про середню заробітну
плату, виданої ПрАТ «Миронівська
птахофабрика» від 18.02.2014 року,
становить 3005,52 гривень, а середньоденна
заробітна плата (18033,14 грн. : 183 дні) - 98,54
гривень (а.с.104). Час вимушеного прогулу
з 31 грудня 2013 року по 26 лютого 2014 року
складає - 40 робочих днів. Тому середній
заробіток за час вимушеного прогулу
становить 3941,60 грн. (40 днів х 98,54 грн.=3941,60
грн.).

Обґрунтованою також суд вважає і
вимогу позивача стягнути з відповідача
моральну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 -1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

В пункті 13 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року N 4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" роз'яснено, що
відповідно до ст. 237-1 Кодексу законів
про працю України за наявності
порушення прав працівника у сфері
трудових відносин (незаконного
звільнення або переведення, невиплати
належних йому грошових сум, виконання
робіт у небезпечних для життя і
здоров'я умовах тощо), яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) шкоди покладається на
власника або уповноважений ним орган
незалежно від форми власності, виду
діяльності чи галузевої належності.

Згідно із частиною 3 статті 23
Цивільного кодексу України моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб.

З огляду на те, що незаконним
звільненням позивачеві спричинено
моральні страждання, то їх слід
компенсувати шляхом відновлення його
порушеного права - поновити на роботі
та стягнути у відшкодування моральної
шкоди 500 гривень, враховуючи вимоги
розумності і справедливості, які
повинні бути стягнені з відповідача.

У відповідності зі ст.88 ЦПК України
стягненню з відповідача на користь
держави підлягають і судові витрати в
розмірі 243 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 43
Конституції України, ст. ст.21, 40, 43,
139,147-149, 237-1, 252 КЗпП України, ст.ст. 10, 57-61,
208, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, п. 24
Постанови Пленуму Верховного суду № 9
від 06.11.1992 року «Про практику розгляду
судами трудових спорів», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до приватного
акціонерного товариства «Миронівська
птахофабрика» про визнання звільнення
незаконним, поновлення на роботі та
компенсацію збитків - задовольнити
частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ
№ 946-к від 30 грудня 2013 року про
звільнення ОСОБА_1 з 30 грудня 2013 року за
прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40
КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді
слюсаря-ремонтника 5 розряду у бригаді
з сервісного обслуговування служби
головного інженера приватного
акціонерного товариства «Миронівська
птахофабрика» з 30.12.2013 року.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Миронівська птахофабрика»
(р/р ЧОД «Райффайзен Банк Аваль»
м. Черкаси, МФО 354411, ), яке
розташоване за адресою: 19031 Черкаська
область, Канівський район, с.Степанці,
вул. Жовтнева, 25, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу з 31 грудня 2013 року
по 26 лютого 2014 року в розмірі 3941,60 грн.
(Три тисячі дев'ятсот сорок одна гривня
60 коп.), у відшкодування моральної шкоди
500 гривень (П'ятсот гривень), а всього
4441,60 грн. (Чотири тисячі чотириста
шістдесят одна гривня 60 коп.)

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Миронівська птахофабрика»
(р/р ЧОД «Райффайзен Банк Аваль»
м. Черкаси, МФО 354411, ), яке
розташоване за адресою: 19031 Черкаська
область, Канівський район, с.Степанці,
вул. Жовтнева, 25, на користь держави (р/р
отримувача - 0006, отримувач коштів -
Держбюджет м.Канева, код отримувача
(код за ЄДРПОУ) - 38048557, банк отримувача -
ГУДКСУ в Черкаській області, МФО 854018,
код класифікації доходів бюджету 22030001,
призначення платежу )
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення в
частині поновлення на роботі та
виплати заробітної плати, але не більше
ніж за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий
О . В . Бурлака