Справа № 647/2793/13-ц
(провадження № 2/658/76/2014)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
м.Каховка

Каховський міськрайонний суд
Херсонської області у складі:

головуючого - судді
Подіновської Г.В.,

при секретарі Павловській Ю.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представників відповідачів: ОСОБА_5,
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Каховка
Херсонської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4про
повернення безпідставно отриманих
грошей відповідно до розписки -
зобов'язання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовами до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про витребування
безпідставно отриманих грошей
відповідно до розписки - зобов'язання,
мотивуючи вимоги тим, що 07 квітня 2005
року відповідачі отримали від нього
гроші по 30000 грн. кожний в якості оплати
за передачу у володіння, користування
та розпорядження належних їм на праві
власності земельних ділянок, про що
підписали відповідні розписки та
довіреності на право повного
володіння, користування та
розпорядження вказаними земельними
ділянками з правом здійснення всіх
дозволених діючим законодавством
України оборудок стосовно них.
Вважаючи, що земельні ділянки передані
відповідачами не менш ніж на 40 років, а
гроші сплачені наперед, позивач
використовував земельні ділянки на
власний розсуд.

27 грудня 2011 року відповідачі скасували
довіреності на право розпорядження
земельними ділянками.

Посилаючись на те, що гроші отримані
відповідачами безпідставно, просив
стягнути з кожного з відповідачів
гроші в сумі 30000 грн., 3% річних за
прострочення платежу в сумі 7204, 93 грн.,
гроші за надання юридичної допомоги
сумі 4749,50 грн., а також судовий збір в
сумі 257,14 грн.

Ухвалою Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 23.12.2013
року позови ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
об'єднані в одне провадження.

У судовому засіданні представник
позивача зменшила та уточнила позовні
вимоги, просила стягнути з кожного з
відповідачів 23970 грн. основної суми,
7204,93 грн. відсотків за користування
грошима, 4749,50 грн. адвокатських послуг
та 257,14 грн. судових витрат.

Позивач у судовому засіданні пояснив,
що домовився з відповідачами про
оренду належних їм земельних ділянок
строком на 49 років та частками сплатив
їм по 30000 грн. Після повного розрахунку
відповідачі підписали розписки,
довіреності та заповіти на його ім'я. На
момент скасування відповідачами
довіреностей земля знаходилась у його
користуванні лише 7 років, тому вважає
що гроші отримані відповідачами
безпідставно. Просив позов
задовольнити.

Відповідачі та їх представники ОСОБА_5
та ОСОБА_6 позовні вимоги не визнали.
Відповідачі пояснили, що у 2005 році
домовились з ОСОБА_7, який діяв в
інтересах ОСОБА_1, про оренду належних
їм земельних ділянок строком на 5-7
років з оплатою у розмірі 1500 грн. на рік
за кожну ділянку та отримали від ОСОБА_7
по 1500 грн. орендної плати за 2005 рік. Так
як позивач у подальшому не сплачував
орендну плату та не оформив договір
оренди землі у письмовій формі, у 2011
році відкликали довіреності. Гроші у
сумі 30000 грн. не отримували,
розписку-зобов'язання на вказану суму
не писали, а підписали чистий аркуш
паперу. У задоволенні позову просили
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
в межах заявлених вимог та на підставі
поданих сторонами доказів. Частиною 2
статті 11 ЦПК України передбачено, що
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета позову на власний розсуд.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 57 цього
Кодексу, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено, що
07.09.2005 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 по 30000 грн. кожному за передачу
права на володіння, користування та
розпорядження належними відповідачам
земельними ділянками, що
підтверджується розписками -
зобов'язаннями, власноруч підписаними
відповідачами (а.с.43, 168).

Факт належності підпису у
розписках-зобов'язаннях відповідачам
останні не заперечують.

Відповідачі також підтвердили, що
передали належні їм земельні ділянку
позивачеві у оренду.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
пояснив, що у вересні 2005 року на
прохання сторін у їх та інших осіб
присутності засвідчив розписки про
передачу ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 30000
грн. кожному. Передачі грошей не бачив,
підписи сторін у розписках вже були.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні
пояснив, що у 2005 році був присутній при
підписанні сторонами
розписок-зобов'язань про отримання
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 30000 грн. за передачу в
оренду належніх відповідачам
земельних ділянок строком на 49 років.
Гроші відповідачам передавали
частками, після повного розрахунку
відповідачі підписали розписки та
видали довіреності на право
розпорядження земельними ділянками.

Показання свідків ОСОБА_9 (батька
відповідача ОСОБА_4), ОСОБА_10 та ОСОБА_11
про отримання відповідачами у їх
присутності лише по 1500 грн. плати за
оренду земельних ділянок, не
спростовують факту отримання
відповідачами решти грошових коштів.

Доводи відповідачів та показання
свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про
те, що відповідачі підписали чисті
акруші паперу, суд оцінює критично,
оскільки вони не підтверджені
належними доказами, носять характер
припущення, крім того, вказані свідки є
родичами відповідачів і можуть бути
заінтересовані у результаті розгляду
справи.

27.09.2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видали
нотаріально посвідчені довіреності,
якими уповноважили ОСОБА_12 та ОСОБА_1
розпоряджатимся належними
відповідачам земельними ділянками,
розташованими на території
Томаринської сільської ради
Бериславського району Херсонської
області.

27.12.2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасували
зазначені довіреності.

Вказані обставини підтверджуються
рішенням Бериславського районного
суду Херсонської області від 20.05.2013
року (а.с.45-47), рішенням Бериславського
районного суду Херсонської області від
23.05.2013 року (а.с. 164 - 166) та не
заперечуються сторонами.

Ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Обов'язковими умовами для виникнення
зобов'язання з безпідставного
збагачення є: набуття або збереження
майна; набуття або збереження майна за
рахунок іншої особи (збільшення або
збереження майна у особи є наслідком
втрати або недоотримання цього майна
іншою особою); відсутність правової
підстави для набуття або збереження
майна за рахунок іншої особи
(відсутність положень закону,
адміністративного акта, правочину або
інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК
України).

Частиною першою статті 202 ЦК України
встановлено, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно із частинами першою та другою
статті 205 ЦК України правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом.

Статтями 14, 20 Закону України "Про
оренду землі" ( у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) було встановлено, що
договір оренди землі укладається у
письмовій формі та підлягає державнії
реєстрації.

Такого договору між сторонами укладено
не було.

Крім того, у 2004 році між мешканцями с.
Томарино Бериславського району
Херсонської області, в тому числі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та ТОВ «Квінт-22» було
укладено договір оренди належних їм
земельних ділянок для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, зареєстрований у
Бериславському районному відділі
Херсонської регіональної філії центру
ДЗК, про що у Державному реєстрі земель
вчинено запис від 04.03.2005 року за
№46 (а.с.240-243).

Докази розірвання вказаного договору у
матеріалах справи відсутні.

Таким чином, грошові кошти у сумі 30000
набуті кожним з відповідачів за
відсутності правових підстав та
правочину, укладеного відповідно до
вимог законодавства.

Отже, вимога про стягнення 23970 грн. з
кожного з відповідачів є обґрунтованою
та підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст.1214 ЦК України, у разі
безпідставного одержання чи
збереження грошей нараховуються
проценти за користування ними (стаття
536 цього кодексу).

Відповідно до ст.356 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, розмір яких встановлюється
договором, законом або іншим актом
цивільного законодавства.

Статтею 1048 ЦК України, яка може бути
застосована до даних правовідносин за
аналогією закону, передбачено, що у
разі, якщо договором не встановлений
розмір процентів, їх розмір
визначається на рівні облікової ставки
Національного банку України.

Враховуючи, що відповідно до постанови
Національного банку України №315 від
13.08.2013 року облікова ставка НБУ
дорівнює 6,5% річних, проценти за
користування чужими грошовими коштами
за 75 місяців складають 12150 грн., проте, з
урахуванням положень ст.11 ЦПК України,
стягненню з кожного з відповідачів
підлягає 7204,93 грн.

Вимога про стягнення витрат на правову
допомогу у сумі 4749,50 задоволенню не
підлягає, як така, що не підтверджена
жодними доказами.

Судовий збір відповідно до положень ст.
88 ЦПК України підлягає стягненню з
відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 356, 1048, 1212, 1214 ЦК України,

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
повернення безпідставно отриманих
грошей відповідно до розписки -
зобов'язання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
31174, 93 грн., а також судовий збір - 257, 14
грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
31174, 93 грн., а також судовий збір - 257, 14
грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя:
Г. В. Подіновська