Справа № 301/144/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2014 р.
м.
Іршава

Іршавський районний суд,
Закарпатської області в особі
головуючого, судді Беламут П.М. при
секретарі Попович Н.П. за участю
прокурора Горзов Н.Ю., позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, представника
органу опіки і піклування Іршавської
РДА Урста І.П. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Іршава цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
суду з даним позовом, посилаючись на
те, що з відповідачем ОСОБА_3 перебувала
в шлюбі, від даного шлюбу в них
народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
шлюбні стосунки з відповідачем не
склалися, рішенням Іршавського
районного суду від 15.12.2010 року шлюб між
ними розірвано. З березня 2009 року, тобто
ще до народження дочки сторони не
проживають разом, дитина знаходиться
на повному матеріальному утриманні
позивача, відповідач не займався її
вихованням та не турбувався про
нормальне матеріальне забезпечення
дитини, рішенням Іршавського районного
суду від 04.11.2010 року з відповідача
присуджено до стягнення аліменти на
утримання дочки в розмірі 350,00 гривень
щомісячно, станом на 10.12.2013 року
заборгованість відповідача по сплаті
аліментів становить 13924,20 гривень,
просить суд позбавити ОСОБА_3
батьківських прав відносно дочки, що
також необхідно для поїздки з дочкою за
межі України на відпочинок без згоди
батька.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позов підтримала з мотивів,
викладених в позовній заяві, просить
суд позов задовольнити, додатково
пояснила, що вона не зверталась до
відповідача за згодою на поїздку з
дочкою за кордон, але в майбутньому
можливі такі поїздки.

Представник позивача ОСОБА_2 в
суді позов підтримала, з мотивів,
викладених в позовній заяві, просить
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в суді позов не
визнав, суду пояснив, що після
народження дочки позивачка тривалий
час знаходилась в лікарні в зв'язку з
тяжкими пологами, він піклувався про
неї, забезпечував лікування, а після
виїхав на сезонні роботи, після
повернення дружина відмовилась з ним
спілкуватися, його не пускали до
дитини, що продовжується і на даний
час, він звертався до суду з позовом про
усунення перешкод в спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, позов був
залишений без розгляду так як від нього
вимагались документи від органу опіки
та піклування, що йому не були надані
своєчасно, він добровільно проводив
оплату на утримання дитини і так як
його не допускали до дитини то гроші
він передавав позивачці через свого
товариша ОСОБА_6, який на даний час
знаходиться за межами області, купляв
також речі для дочки, про
заборгованість по аліментам йому
повідомлень не було, він згоден
провести оплату такої заборгованості.
Ще до отримання позову він проводив
перечислення коштів для дитини, що
стверджує квитанцією. До засідання
комісії органу опіки та піклування з
ним ніхто з комісії не спілкувався, на
засіданні комісії він надав дані
пояснення, однак такі не були прийняті
до уваги. Він з січня 2014 року має
постійне місце роботи. Вважає, що позов
обумовлений тим, що він одружився і має
другу сім'ю, просить в позові відмовити.

Представник органу опіки і
піклування Іршавської РДА Урста І.П.
підтримала висновок органу опіки та
піклування, просить суд позбавити
відповідача ОСОБА_3 батьківських прав
відносно його неповнолітньої дочки
ОСОБА_5, оскільки відповідач не виконує
свої батьківські обов'язки, що
виражається в тому, що він вихованням
неповнолітньої дочки не займається,
коштів на її утримання не надає, долею
дочки не цікавиться.

Прокурор Горзов Н.Ю. в судовому
засіданні підтримала висновок органу
опіки та піклування про доцільність
позбавлення відповідача батьківських
прав як такого, що ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Свідок ОСОБА_7 в суді показав, що
відповідач ОСОБА_3 купляв одяг та
іграшки для дочки, передавав такі через
знайомих, так як між сторонами тривалий
час неприязні стосунки, позивач
перешкоджає відповідачу зустрічатися
з дитиною.

Свідок ОСОБА_8 в суді показала, що
вже протягом трьох років вона
перебуває в шлюбі з відповідачем
ОСОБА_3, який бажає спілкуватися з
дочкою, постійно веде розмови за неї,
позивач заборонила йому спілкування з
дочкою, вона з позивачем була в
дитячому садку де бачились з дочкою
позивача, коли ж прийшли наступного
разу до дитячого садка їм повідомили,
що позивач заборонила зустріч дочки з
батьком.

Свідок ОСОБА_9 в суді показала, що
відповідач не проживає з сім'єю і вона
не бачила його, щоб він провідував
дочку, з вересня 2013 року вона працює в
дитячому садку, який відвідує дочка
сторін ОСОБА_5, але відповідач не
відвідував дитину в садку, нещодавно
приходив один раз, приносив дитині
солодощі.

Свідок ОСОБА_10 в суді показала, що
відповідача бачила останній раз ще до
народження дитини, не бачила, щоб він
приходив до дочки на свята, дитина не
хвалилась, що має подарунки від батька.

Свідок ОСОБА_11 в суді показала, що
відносини між сторонами неприязні,
вона не бачила, щоб відповідач
спілкувався з дитиною, не бачила, щоб
батько робив якісь подарунки дитині,
вважає, що він не бажає спілкуватися з
дитиною.

Суд, заслухавши пояснення
позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
представника органу опіки і піклування
Іршавської РДА Урста І.П., думку
прокурора Горзов Н.Ю., покази свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
дослідивши матеріали справи вважає, що
в позові слід відмовити з слідуючих
підстав:

В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що позивач
ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували
в шлюбі з 25 жовтня 2007 року, який
рішенням Іршавського районного суду
Закарпатської області від 15 грудня 2010
року розірвано, при розірванні шлюбу
позивачу відновлено дошлюбне прізвище
ОСОБА_1. /а.с. 8/. Від даного шлюбу в них
народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є
батьком дитини, що стверджується
записом в графі «батько» в свідоцтві
про народження серії НОМЕР_1 виданого
виконкомом Лозянської сільської ради
Іршавського району Закарпатської
області 28.09.2009 року / а.с. 9/. Рішенням
Іршавського районного суду від 04.11.2010
року з відповідача ОСОБА_3 присуджено
до стягнення аліменти на користь
позивача на утримання дочки в розмірі
350,00 гривень щомісячно до досягнення
повноліття дитини. / а.с. 7/. Станом на
01.12.2013 року заборгованість відповідача
по сплаті аліментів становить 13924, 20
гривень, що стверджується довідкою
ВДВС Іршавського РУЮ № 1-647/13 від 10.12.2013
року / а.с. 6/.

Згідно висновку органу опіки та
піклування Іршавської РДА № 02-33/78 від
13.01.2014 року /а.с. 10/ орган опіки та
піклування Іршавської РДА вважає за
доцільне позбавлення батьківських
прав ОСОБА_3 щодо його малолітньої
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК
України мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Суд критично оцінює мотив
позивачки позбавлення відповідача
батьківських прав з метою не
отримувати його згоду на виїзд
малолітньої дочки за межі України для
відпочинку в майбутньому, так як
рішення суду не може прийматися
стосовно правовідносин, що можуть
виникнути в майбутньому. Крім того,
необхідність отримання згоди батька і
можлива відмова від такої згоди на
виїзд дитини за кордон (по даному спору
така згода і не вимагалась), не може
бути визнана як ухилення від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини .

Позивачем надано довідку про
заборгованість відповідача по оплаті
аліментів, однак не надано суду
доказів, про те, що відповідачу було
відомо про заборгованість по оплаті
аліментів, про розмір такої
заборгованості, не надано доказів про
те, що до нього приймались міри по
оплаті заборгованості і відповідач
ухилявся від сплати аліментів,
відповідач не визнав, що отримував
будь-які повідомлення від державної
виконавчої служби про заборгованість
по оплаті аліментів, з виконавчим
провадженням не знайомився і про це не
підписувався.

Покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 не можуть бути визнані як
незаперечні докази про ухилення
відповідача від виконання своїх
обов'язків по вихованню дочки. З
показів позивача, відповідача, показів
свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 вбачається, що між позивачем
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 тривалий час є
неприязні стосунки, що суд вважає
однією з основних причин, що
перешкоджає спілкуванню батька з
дитиною.

Позивачем надано суду копію
позовної заяви про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, поданої до Іршавського
районного суду 08.02.2011 року, де він
просив суд зобов'язати ОСОБА_1 усунути
перешкоди в спілкування з дочкою
ОСОБА_5 та визначити такі способи його
участі у вихованні дитини :
систематичні побачення щотижня в
неділю, вівторок та четвер з 08.00 по 20.00
год.

Згідно квитанції від 11.12.2013 року
та 30.01.2014 року відповідачем
перераховано позивачу відповідно 100,0
грн. та 350,0 грн.

Відповідно до довідки від 10.02.2014
року відповідач ОСОБА_3 працює з 01
січня 2014 року оператором заправних
станцій "Торговий дім"Маркет-плюс".

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в суді
підтвердили, що позивач відвідував
дочку ОСОБА_5 в дитячому садку вже під
час розгляду справи в суді.

Стверження відповідача, що із-за
відсутності згоди позивачки він
позбавлений можливості спілкуватися з
дочкою та приймати участь у її
вихованні в зв'язку з чим він змушений
був звернутись до суду, позивачем не
спростовано належними доказами.

Суд критично оцінює висновок
органу опіки та піклування Іршавської
РДА від 13.01.2014 року про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
щодо його дочки ОСОБА_5 так як в
судовому засіданні встановлено, що
рішення комісії з даного питання
проводилось без попереднього вивчення
взаємовідносин між сторонами, не
перевірялись доводи відповідача про
перешкоди зі сторони позивачки та її
родичів у спілкуванні відповідача з
дочкою, про добровільну оплату коштів
на утримання дитини, не досліджувалось
питання чи мало місце ухилення
відповідача від оплати аліментів на
утримання дитини, з яких причин не
проводилась своєчасна оплата
аліментів.

Надані позивачем ксерокопії
виклику державного виконавця від 07.02.2013
року, супровідного листа на постанову
про відкриття виконавчого провадження
від 18.02.2011 року, не містять
підтвердження про вручення таких
відповідачу .

З урахуванням наведеного та
приймаючи до уваги, що відповідач має
бажання оплатити заборгованість по
оплаті аліментів маючи на даний час
постійне місце роботи і згоден
добровільно провести оплату
заборгованості по оплаті аліментів,
має бажання виконувати свої обов'язки
по утриманню та вихованню дочки ОСОБА_5,
суд вважає, що в судовому засіданні
позивачем не надано належних доказів
про ухилення відповідача від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дочки тому в інтересах
дитини в позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215
ЦПК України ст. ст. 164, 165 СК України суд

Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав
відмовити за недоведеністю позовних
вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Закарпатської області через
Іршавський районний суд.

Суддя :
П. М. Беламут