У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Білокуракинського районного
суду Луганської області від 11
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Луганської області
від 27 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що за розпискою від 08
червня 2013 року ОСОБА_2 взяв у
нього в борг 7 380 грн, які зобов'язався
повернути до 03 вересня 2013 року. Проте, в
обумовлений сторонами строк
відповідач грошових коштів позивачу не
повернув. За таких обставин, позивач
просив стягнути з відповідача борг за
розпискою у сумі 7 380 грн та проценти, у
зв'язку з невиконанням грошових
зобов'язань у сумі 13 505 грн 40 коп., а
всього - 20 885 грн 40 коп.

Рішенням Білокуракинського районного
суду Луганської області від
11 листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 27 січня 2014 року, позов
задоволено.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Задовольняючи указаний позов, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з доведеності позову та наявності
правових підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача
грошових коштів за борговою розпискою.

Виходячи з умов боргової розписки, яка
підписана особисто відповідачем, суд
правильно встановив розмір процентів,
які підлягають стягненню з відповідача
у зв'язку з порушенням ним грошових
зобов'язань.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормою матеріального
права, яка підлягає застосуванню, повно
та всебічно дослідив обставини справи
та наявні у справі докази в силу вимог
ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу, за касаційною скаргою на рішення
Білокуракинського районного суду
Луганської області від 11 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного
суду Луганської області від 27 січня
2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак