№ справи:115/4373/13-ц Головуючий суду
першої інстанції:Смолій А.М. №
провадження:22-ц/190/1343/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Павловська І. Г.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Павловської І.Г.,
суддів:Адаменко О.Г., Шестакової Н.В.,
при секретарі:Усеїновій Н.У.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, за
участю третьої особи: сектору з питань
опіки та піклування Служби у справах
дітей Сакської районної державної
адміністрації в АР Крим, про
позбавлення батьківських прав, за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_7 на рішення Сакського
міськрайонного суду АР Крим від 11
грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

07.08.13 ОСОБА_6 звернулась до суду із
указаним позовом, та просила позбавити
ОСОБА_7 батьківських прав відносно
малолітньої дитини ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги мотивовані
тим, що відповідач після розірвання
шлюбу з позивачкою не приймає участі у
житті, вихованні і утриманні своєї
дитини, не сплачує визначені рішенням
Сакського міськрайонного суду АР Крим
від 10.10.12 аліменти, перешкоджає виїзду
за кордон дитини.

Рішенням Сакського міськрайонного
суду АР Крим від 11 грудня 2013 року позов
задоволено.

Позбавлено ОСОБА_7 батьківських прав
відносно малолітньої дочки ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання щодо
судових витрат.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити, посилаючись на те, що
при ухваленні оскаржуваного рішення
судом першої інстанції не повно
з'ясовані всі обставини, що мають
значення для вирішення справи та
порушенні норми матеріального і
процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення осіб, що з'явились,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК) апеляційний суд
під час розгляду справи в апеляційному
порядку перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач не цікавиться долею своєї
дочки, не піклується про неї, не приймає
участі у її вихованні та утриманні, як
наслідок ухиляється від виконання
покладених на нього законом обов'язків
по вихованню дитини.

З такими висновками суду повністю
погоджується і колегія суддів, вважає,
що суд повно та всебічно з'ясував
обставини справи, дав належну оцінку
доказам, наданим сторонами, кожному
окремо та в їх сукупності, правильно
встановив спірні правовідносини та
закон, який їх регулює, і ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

При апеляційному перегляді
встановлено, що сторони знаходилися у
зареєстрованому шлюбу з 10.05.08 по 24.02.11,
який було розірвано на підставі
судового рішення. Від шлюбу мають дочку
- ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після
розірвання шлюбу проживає разом з
позивачкою та її батьками

20.04.13 позивачка зареєструвала шлюб з
громадянином РФ ОСОБА_9

Також судом першої інстанції
встановлено, що позивачка разом з
дитиною проживає у РФ м. Москва. Дозвіл
на виїзд за кордон ОСОБА_8 без згоди та
супроводу її батька було надано
Сакським міськрайонним судом АР Крим
18.06.13

Рішенням Сакського міськрайонного
суду АР Крим від 10.10.12 з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на
утримання дитини - ОСОБА_8 у розмірі 1 000
грн. щомісячно і до повноліття,
починаючи з 28.09.12.

Як вбачається із довідки ВДВС
Сакського МУЮ АР Крим за період з 28.09.12.
по 19.11.13 відповідачем сплачені
присуджені судом аліменти у загальній
сумі 200 грн.

Із довідок, виданих виконавчим
комітетом Іванівської селищної ради
Іванівського району Херсонської
області вбачається, що до складу сім'ї
ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, входять: дочка ОСОБА_8, батько
ОСОБА_11, мати ОСОБА_12

Довідкою № 01-31/8 від 05.08.13, виданою
завідувачем Іванівським ясла-садком
«Лелеченя» встановлено, що ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує вказаний
дошкільний дитячий заклад з листопада
2010 року і по цей час. Її батько не
приймає участі у вихованні та навчанні
дитини, вихователі групи, яку відвідує
дитина, її батька жодного разу не
бачили, оплату за відвідування садка
вносить матір.

З довідки № 01-29/71 від 05.08.12, виданої
начальником Служби у справах дітей
Іванівської РДА, слідує, що відповідач
ОСОБА_7 не звертався до Служби у справах
дітей з питання його участі у вихованні
малолітньої доньки ОСОБА_8

Із акту обстеження від 05.08.13, складеного
комісією Іванівської селищної ради
Іванівського району Херсонської
області, вбачається, що ОСОБА_7 на
території селищної ради спільно з
дочкою ОСОБА_8 не проживав та участі в
її вихованні не приймав.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 164
СК України ( далі СК) батько може бути
позбавлений судом батьківських прав,
якщо він ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в
пунктах 15 та 16 постанови від 30.03.07 № 3
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують та інше), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Згідно із частиною 3 статті 10 ЦПК кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог статей 57-60
ЦПК.

В цьому випадку особа, яка подала позов
про позбавлення батьківських прав на
підставах, передбачених пунктом 2
частини 1 статті 164 СК, повинна довести,
що батьки ухиляються від виконання
своїх обов'язків з виховання дитини. В
свою чергу батьки (один з батьків)
повинні довести, що вони належним чином
виконують свої батьківські обов'язки.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивачка зазначала, що відповідач з
жовтня 2010 року не проявляє до
малолітньої дитини ніякого інтересу,
не надає матеріальної або іншої
допомоги у визначеному судом розмірі,
має заборгованість по аліментам,
перешкоджає виїзду дитини за кордон,
підтвердивши свої доводи належними
письмовими доказами, а також
поясненнями свідків.

Відповідач, заперечуючи проти позову, в
порушення частини 3 статті 10 ЦПК не
довів, що він належним чином виконує
свої батьківські обов'язки, та не
спростував доводи, на які посилалася
позивачка в обгрунтовання своїх вимог.

Згідно з частиною 4 статті 19 СК під час
розгляду судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування
усиновлення та визнання його
недійсним обов'язковою є участь
органу опіки та піклування, який подає
суду письмовий висновок щодо
розв'язання спору на підставі
відомостей, одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

Відповідно до положень частини 1
статті 11 Закону України «Про
забезпечення організаційно - правових
умов соціального захисту дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування» органами опіки і
піклування є державні адміністрації
районів, районів міст Києва та
Севастополя, виконавчі органи міських
чи районних у містах, сільських,
селищних рад.

Висновок органу опіки та
піклування має бути оформлений на
бланку державних адміністрацій
районів, районів міст Києва та
Севастополя, виконавчих органів
міських чи районних у містах,
сільських, селищних рад, підписаний
головою ( заступником голови) та
скріплений печаткою.

Матеріали справи містять належним
чином оформлений висновок органу опіки
та піклування щодо доцільності
позбавлення відповідача батьківських
прав у відношенні малолітньої дитини (
а.с.70-71).

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої
інстанції в повної мірі врахував
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України, надані позивачкою докази, в
обгрунтовання своїх вимог, а також
висновок органу опіки та піклування, та
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів
визнає рішення суду першої інстанції
законним і обґрунтованим, ухваленим з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги такими, що не
спростовують висновків суду, та не є
підставою для скасування рішення.

Згідно частини 1 статті 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, керуючись
статтями 303, 304, 308, 313-315, 317, 319 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_7
відхилити.

Рішення Сакського міськрайонного суду
АР Крим від 11 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Судді: