КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/2375/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

за участю секретаря -
Лебедюк І.О., Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі цивільну
справу за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5

про визнання договору дійсним та
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому, з урахуванням
уточнень, просить суд визнати дійсним
договір купівлі-продажу домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_1, що був укладений
27.06.2006 року між позивачкою ОСОБА_2 та
відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а
також визнати за нею право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається
з житлової будівлі літ. «А» загальною
площею 83,2 кв.м, житловою площею 45,9 кв.м,
житлової будівлі літ. «Б» загальною
площею 168,2 кв.м, житловою площею 75,2 кв.м,
погрібу літ. «Г», № 1-3 огорожа.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2
посилається на те, що 27.06.2006 року між нею
(покупець) та відповідачами (продавці)
було укладено та нотаріально
посвідчено договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,2000 га за
адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка також вказує, що того ж дня -
27.06.2006 року між нею та відповідачами у
простій письмовій формі було укладено
договір купівлі-продажу, відповідно до
умов якого ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
продали, а ОСОБА_2 купила за 10000 грн.
будівлі, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1. Грошові кошти за продані
будівлі продавці одержали до
підписання договору та одержали повний
розрахунок за продану земельну ділянку
за вказаною адресою.

ОСОБА_2 зазначає, що нотаріально
посвідчення договору купівлі-продажу
будівель не відбулося не з її вини,
оскільки, вона, маючи намір знести ці
будівлі, одержала від відповідачів
нотаріально посвідчені 27.06.2006 року
заяви із відповідною згодою на
знесення, однак звернувшись до КП
«ОМБТІ та РОН» із заявою про скасування
реєстрації права власності попередніх
власників, одержала відмову.

У зв'язку з неодноразовими відмовами
відповідачів від нотаріального
посвідчення договору з тих чи інших
причин, позивачка була вимушена
звернутися до суду із відповідним
позовом.

У судовому засіданні ОСОБА_2
наполягала на задоволенні позовних
вимог.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, 27.01.2014 року подали до
канцелярії суду заяву, в якій уточнений
позов ОСОБА_2 визнали, справу просили
розглянути за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивачки, суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено у судовому засіданні,
27.06.2006 року між ОСОБА_2 (покупець) та
відповідачами (продавці) було укладено
та нотаріально посвідчено договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,2000 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3).

Того ж дня - 27.06.2006 року між ОСОБА_2 та
відповідачами у простій письмовій
формі було укладено договір
купівлі-продажу, відповідно до умов
якого ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 продали, а
ОСОБА_2 купила за 10000 грн. будівлі, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
Грошові кошти за продані будівлі
продавці одержали до підписання
договору та одержали повний розрахунок
за продану земельну ділянку за
вказаною адресою (а.с. 5).

Маючи намір знести придбані будівлі,
ОСОБА_2 одержала від відповідачів
нотаріально посвідчені 27.06.2006 року
заяви із відповідною згодою на
знесення (а.с. 6-8), однак, звернувшись до
КП «ОМБТІ та РОН» із заявою про
скасування реєстрації права власності
попередніх власників, одержала
відмову.

На виконання вимог ухвали суду про
забезпечення доказів КП «БТІ» Одеської
міської ради надіслало лист від 10.12.2013
року, з якого вбачається, що спірне
домоволодіння зареєстроване за ОСОБА_4
- ? на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 25.06.1999 року, за
ОСОБА_5 - ? на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 25.06.1999
року та за ОСОБА_3 - ? на підставі рішення
Київського районного суду м. Одеси від
20.11.2003 року, надавши копії зазначених
правоустановчих документів.

З пояснень позивачки судом було
встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово
зверталася до відповідачів з проханням
визначитися щодо дати та часу
нотаріального посвідчення договору,
однак останні ухилялася від конкретної
відповіді та від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу.

Відповідно до п. 13 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
06.11.2009 року № 9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» з підстав
недодержання вимог закону про
нотаріальне посвідчення правочину
нікчемними є тільки правочини, які
відповідно до чинного законодавства
підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню. При
розгляді таких справ суди повинні
з'ясувати, чи підлягає правочин
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, чому він не був
нотаріально посвідчений, чи дійсно
сторона ухилилася від його посвідчення
та чи втрачена така можливість, а також
чи немає інших підстав нікчемності
правочину.

У зв'язку з недодержанням вимог закону
про нотаріальне посвідчення правочину
договір може бути визнано дійсним лише
з підстав, встановлених статтями 218 та
220 ЦК.

На виконання вказаних вище
рекомендацій Пленуму Верховного суду
України, судом було перевірено та
встановлено, що спірне домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить
відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
підставі свідоцтв про право на
спадщину та рішення суду.

З метою перевірки умов договору
на предмет відповідності чинному
законодавству, а також того, чи не
порушують вони права, свободи та
інтереси інших осіб, на виконання вимог
ухвали суду про витребування доказів
Реєстраційна служба Одеського
міського управління юстиції надіслало
інформаційну довідку, з якої
вбачається, що в реєстрі відсутня
інформація щодо обтяжень (арештів,
заборон відчуження тощо) щодо спірного
нерухомого майна.

Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Судом встановлено, що на підтвердження
укладання та виконання договору
позивач як покупець передав
відповідачу грошові кошти у визначеній
договором сумі, а відповідачі прийняли
грошові кошти, зазначили в договорі про
отримання коштів в рахунок проданого
домоволодіння, а також нотаріально
посвідчили заяви про згоду на знесення
цього домоволодіння.

Зазначені дії сторін свідчать про те,
що сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, вчинили
взаємні дії для настання юридично
значимих наслідків, а також у повному
обсязі виконали умови договору
купівлі-продажу від 27 червня 2006 року, що
підтверджується письмовими доказами.

За таких обставин, заявлені ОСОБА_2
позовні вимоги підлягають задоволенню,
оскільки не суперечать вимогам закону,
підтверджуються матеріалами справи,
доведені при судовому розгляді.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог. Оскільки
позивачкою не заявлені вимоги про
відшкодування судових витрат, у суду
відсутні підстави для покладання цих
витрат на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання договору дійсним та
визнання права власності -
задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, що був укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 27
червня 2006 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається
з житлової будівлі літ. «А» загальною
площею 83,2 кв.м, житловою площею 45,9 кв.м,
житлової будівлі літ. «Б» загальною
площею 168,2 кв.м, житловою площею 75,2 кв.м,
погрібу літ. «Г», № 1-3 огорожа.

Рішення суду є підставою для
здійснення державної реєстрації права
власності ОСОБА_2 на домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1 згідно вимог ст. 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Київський районний суд м. Одеси
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
Петренко В. С.