Провадження № 2-п/127/22/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Короля О.П.

при секретарі Чінаровій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
18.10.2013 р. в цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про
перегляд заочного рішення суду від
18.10.2013 р. в цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Заява мотивована тим, що заочним
рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 18.10.2013 р. в
цивільній справі №127/14781/13-ц позов ПАТ
«Укрсиббанк» задоволено повністю.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
на загальну суму 58771,76 швейцарських
франків 76 сантимів, що еквівалентно
490580,66 грн. та судові витрати.

Проте з даним рішенням відповідач не
згодний та заперечує проти нього з
наступних підстав.

Про дату та час судового засідання, яке
було призначене на 18.10.2013 року він
повідомлений не був, ні судові повістки
ні будь-які інших повідомлень я не
отримував.

Дана обставина підтверджується
відсутністю в справі доказів належного
повідомлення відповідача про судові
засідання, як і доказів виконання судом
вимог ст. 127 ЦПК України.

Заочне рішення ОСОБА_1 отримав поштою
30.10.2013 року, тому строк на перегляд
заочного рішення не порушений.

Щодо суті вимог ОСОБА_1 вказує, що йому
невідомо, що складає суму
заборгованості (які саме вимоги, сума
кредиту та які відсотки, пені та за що
нараховані) та порядок її утворення,
оскільки він не отримував копії
позовної заяви та доданих до неї
документів, що підтверджується
відсутністю в справі як доказів
направлення, так і отримання позовної
заяви відповідачу.

В зв'язку із-відсутністю вищевказаних
документів відповідач не може
сформувати свої правові позиції та
надати в справу відповідні пояснення
та заперечення.

Як зазначається в рішенні суду,
заборгованість яка підлягає стягненню
з відповідачів становить 58771,76
швейцарських франків 76 сантимів, що
еквівалентно 490580,66 грн., що складається
з:

427442,42 грн. - заборгованість за кредитом;

63025,09 грн. - заборгованість по процентах;

113,15 грн. - пеня.

Проте з такою сумою заборгованості
(вимогами позивача) відповідач не
згоден, так під час виконання договору
він сплатив значну суму за кредитом,
але як вбачається на кредит зараховано
зовсім інші суми.

В рішенні не вказано, а позивачем не
надано доказів часткового погашення
відповідачем кредиту та процентів за
користування ним, що впливає на суму
нарахованої заборгованості.

Вважаю, позивач повинен був надати та
суд повинен був витребувати від
позивача додаткові докази: всі
додаткові угоди, договори про внесення
змін до Кредитного договору та
договорів забезпечення, інші договори
укладені щодо виконання Кредитного
договору, оскільки останні впливають
на порядок та розміри нарахування
заборгованості, а також детальний
розрахунок заборгованості, із
зазначенням періодів нарахування
заборгованостей, та динамікою
погашення кредиту.

Так, в рішенні є посилання на Додаткову
угоду №3 від 30.01.2009 року до кредитного
договору , якою було змінено схему
погашення по кредиту. Однак, в суді не
досліджувався

зміст додаткової угоди №2, як
вбачається в справі відсутня ця угода.
Проте зміст даної угоди суттєво
впливає на права та обов'язки між
сторонами.

Також, суд посилається в рішення на
процентну ставку в розмірі 7,99 % річних,
проте дана процентна ставка була
змінена банком в сторону збільшення, що
слідує із укладених додаткових угод.

Тому, враховуючи, що позивачем не було
надано в повній мірі всі документи
укладені в рамках кредитного договору
№0, тому суд не в повній мірі
дослідив обставини, що впливають на
результат вирішення справи.

Відповідач вважає, що суд першої
інстанції, безпідставно стягнув з
відповідача неустойку. Відповідно до ч.
1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання
зобов'язання забезпечується, зокрема,
неустойкою, яка визначається як пеня та
штраф і є грошовою сумою або іншим
майном, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
зобов'язання. Сплата неустойки є
правовим наслідком у разі порушення
зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Стягнення пені є дискримінаційною
вимогою, що суперечить чинним нормам
законодавства України.

Так, згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 13 ЦК України при
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб,
завдати шкоди довкіллю або культурній
спадщині; не допускаються дії особи, що
вчинюються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання правом
в інших формах.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_1 підтримав заяву про
перегляд заочного рішення суду.

Інші особи, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлені про розгляд
заяви, в судове засідання не з»явились.

Заслухавши пояснення представника
ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку про задоволення
заяви про перегляд заочного рішення
суду.

Обставини, на які посилається
відповідач в заяві мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 231, 232 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати заочне рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 18

жовтня 2013 року по цивільній справі
№127/14781/13-ц за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

Справу призначити до розгляду в
загальному порядку.

Ухвала остаточна та оскарженню не
підлягає.

Суддя :