Справа № 513/1698/13-ц
Провадження № 2/513/14/14
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

про затвердження мирової угоди

22 травня 2014 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

судді Смірнової І.О.

при секретарі Коноваленко Т.М.

за участю адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Сарата,

розглянувши позовну заяву

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про

стягнення матеріальної та моральної шкоди,

зустрічний позов

ОСОБА_4

до

ОСОБА_3

про

стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що її батьку ОСОБА_5, який помер 24.11.2011 року, на момент смерті належала на праві власності земельна ділянка №30, масив № 20, площею 8.45 га ріллі, яка розташована на території Надеждинської сільської ради Саратського району, Одеської області, на підставі розпорядженням Саратської районної державної адміністрацією за № 595/А-03.

24 лютого 2011року померла матір позивачки. За життя ні мати, ні батько заповіту не залишили.

Після їх смерті прямими спадкоємцями на їх майно залишилися: позивачка та її рідний брат відповідач ОСОБА_4.

У встановленому законом порядку позивачка і відповідач звернулися до Саратської приватної нотаріальної контори із заявами про відкриття спадщини на земельну ділянку батька в рівних частках по 4. 25 гектара кожному.

Ділянку сторони поділили самі, добровільно, без втручання органу місцевого самоврядування та земельного відділу.

Восени 2012 року позивачка свою ділянку, площею 2 гектара зорала, опрацювала і засіяла пшеницею.

У липні місяці 2013 року, з незрозумілих підстав, відповідач ОСОБА_4 скосив пшеницю позивачки з її ділянки, а потім трактором затоптав її в землю.

Таким чином, відповідач заподіяв позивачці прямий матеріальний збиток, на підставі складеного розрахунку, на суму 10 996 гривень 70 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166, ч. 2 ст. 1192 ЦК України, майнову шкоду, завдану неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Крім прямої матеріальної шкоди, своїми неправомірними діями, відповідач заподіяв позивачці і моральну шкоду, яка полягає в наступному.

Приїхавши на ділянку і побачивши, яка кількість хліба знищена, позивачка відразу отримала шоковий стрес. В неї різко підскочив тиск, піднявся цукор в крові, вона змушена була звернутися за медичною допомогою до лікаря.

Протягом більше місяця вона втратила сон і спокій. Найбільше негативно подіяло на неї те, що відповідач хліб не прибрав і не відвіз в засіки, а знищив у прямому сенсі слова, затоптав в землю вісім тон зерна. Його дії, на погляд позивачки, межують із злочином тому, що за навмисне спалення на корені, що за навмисно знищення такої кількісті хліба, повинна наступати однакова відповідальність. Своїми неправомірними діями відповідач порушив повсякденний уклад життя позивачки. Позивачка змушена була звертатися зі скаргами до органів місцевого самоврядування, в міліцію, до суду, за наданням їй юридичної допомоги. У зв'язку з чим, у неї виникла необхідність докладати додаткові зусилля для відновлення її порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їй завдала, за наявності її вини...

На підставі вищевикладеного, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 10966 гривень 70 копійок, та моральну шкоду в сумі 30000 гривень.

24 березня 2014 року від позивачки надйшло уточнення до позову, в якому вона просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 6500 гривень, моральну шкоду в сумі 10000 гривень та 800 гривень за надання їй правової допомоги.

Відповідач позов не визнав, подав до суду зустрічний позов, в якому також просив суд стягнути з позивачки на його користь матеріальну шкоду у розмірі 10966 гривень 70 копійок і моральну шкоду у розмірі 30000 гривень тому, що неправомірними діями позивачки знищенний врожай на його земельній ділянці, яку він здав в оренду.

Справа слухалась неодноразово.

У даному судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_1 просили справу провадженням закрити, т.я. вони з відповідачем уклали мирову угоду, також просили суд затвердити мирову угоду, згідно з якою: 1) ОСОБА_4 добровільно сплачує до 22 серпня 2014 року ОСОБА_3 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень.

Відповідач, його представник адвокат ОСОБА_2 також просили суд затвердити мирову угоду між позивачкою та відповідачем і справу провадженнням закрити.

Наслідки укладення мирової угоди, закриття справи, передбачені ст.ст. 205, 206 ЦПК України, сторонам відомі і вони з ними згодні.

Заслухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню тому, що воно засноване на законі, не порушує права осіб, які приймають участь у справі.

Згідно до ст. ст. 175, 205 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову. Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Суд вважає, що укладена мирова угода заснована на законі, стосується лише на правах та обовязків сторін та предмета позову, не порушує права осіб, які приймають участь у справі, тому суд може визнати дану угоду.

Керуючись ст. ст. 175 , п. 4 ч.1 ст. 205, 206, 209, 210, 294 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

визнати мирову угоду, укладену між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно якої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КК № 694855, виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 30 листопада 2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, виплачує до 22 серпня 2014 року ОСОБА_3, паспорт серії КК № 661883, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень.

Провадження у цивільній справі № 513/1698/13 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд протягом пяти днів після проголошення ухвали.

Суддя І. О. Смірнова