Справа № 262/74/14-ц
Провадження № 2/262/310/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2014 року
м. Донецьк

Пролетарський районний суд м. Донецька
у складі:

головуючого судді
Лебеденко С.В.

при секретарі
Чернета В.І.

за участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з даною
позовною заявою, в обґрунтування якої
зазначила, що відповідно до договору
купівлі-продажу квартири від 08.12.2003
року, посвідченого нотаріально і
зареєстрованого у реєстрі за № 4651 та
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 25.02.2004 року вона є
власником квартири АДРЕСА_1, в якій вона
зареєстрована. Разом з нею в даній
квартирі зареєстровані відповідачі -
дружина її нині покійного сина ОСОБА_2
та її син - ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_4 її син
ОСОБА_4 помер. Його дружина ОСОБА_2 та її
син ОСОБА_3 ще два роки проживали у
квартирі, які належить позивачці на
праві приватної власності, потім
виїхали у невідомому їй напрямку. З
серпня 2011 року відповідачі фактично не
проживають у квартирі, але продовжують
бути у ній зареєстровані та знятися з
реєстрації у добровільному порядку не
бажають. Комунальні служби, що надають
послуги по утриманню квартири вказують
кількість мешканців 3 особи та
нараховують по своїм тарифам
відповідні розміри грошових коштів,
які вона має сплатити таким службам за
надані послуги. Позивач не бажає
оплачувати комунальні послуги за
відповідачів, які в квартирі не
проживають два роки, не приймають
ніякої участі у ремонті квартири та
сплаті комунальних послуг. Тому
просила визнати відповідачів такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням та зобов'язати
територіальний орган Державної
міграційної служби України в
Пролетарському районі м. Донецька
зняти відповідачів з реєстрації в
належній їй на праві власності
квартирі.

У судовому засіданні позивачка
підтримала заявлені позовні вимоги,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві, просила позов
задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не
прибули, про розгляд справи
повідомлялись належним чином у
встановленому законом порядку, про
причини неявки до суду не повідомили.
Суд, на підставі ст. 224 п.1 ЦПК України,
враховуючи згоду позивача і наявність
достатніх даних для вирішення спору,
вважає можливим постановити рішення
при заочному розгляді справи.

Заслухавши пояснення позивача,
допитавши свідків, дослідивши надані
суду документи та матеріали, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача обґрунтовані та
підлягають задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
між сторонами виник спір щодо житлових
правовідносин.

Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за заявою (скаргою) осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін, які беруть участь у
справі.

У відповідності ч. 3 ст. 47 Конституції
України ніхто не може бути у
примусовому порядку позбавлений житла
не інакше як згідно законодавства за
рішенням суду.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 08 грудня 2003 року, ОСОБА_1 купила
квартиру за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 4).

25.02.2004 року позивачка зареєструвала
своє право власності в КП БТІ м.
Донецька, про що свідчить відповідний
витяг. (а.с. 5).

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що в
квартирі за адресою: АДРЕСА_1 проживав
син позивачки - ОСОБА_4 разом з дружиною
ОСОБА_2 та її сином - ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть. (а.с. 6).

Після його смерті ОСОБА_2 разом з сином
ОСОБА_3 ще деякий час проживали в
спірній квартирі.

Відповідно до довідки про склад сім'ї
за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.
38).

З наданого суду акту, підписаного
головою комітету мікрорайону
«Об'єднаний» ОСОБА_5 вбачається, що зі
слів сусідів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживають за
адресою: АДРЕСА_1 з 2010 року по
теперішній час. (а.с. 23).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
підтвердила, що відомості, викладені в
акті, затверджені нею, зі слів сусідів,
які підтвердили, що з 2010 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не проживають в квартирі.

Свідок ОСОБА_6, яка є донькою позивачки,
суду показала, що за адресою: АДРЕСА_1
проживали брат з невісткою та її сином.
Після смерті брата вона залишились там
проживати, а в 2011 року виїхала, забравши
всі меблі та речі та залишивши значний
борг за комунальні послуги.

Свідок ОСОБА_7 - онук позивачки
судовому засіданні також підтвердив,
що в 2011 році відповідачі виїхали з
квартири, забравши з квартири всі речі
та меблі.

Також, в обґрунтування своїх позовних
вимог, позивачка надала суду копії
квитанцій про сплату комунальних
послуг (а.с. 7-22) та копію договору про
погашення заборгованості за послуги
водопостачання від 06.12.2012 року. (а.с. 31).

Аналізуючи вищенаведене, та надані
докази у їх сукупності приводить суд до
висновку про те, що позовні вимоги
позивача про визнання відповідачів
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням обґрунтовані.

Стосовно позовних вимог щодо
зобов'язання територіальний орган
Державної міграційної служби України в
Пролетарському районі м. Донецька
зняти відповідачів з реєстраційного
обліку суд зазначає таке.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на
житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, після набрання
рішенням про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, законної сили,
позивач має право звернутися до
відповідного органу з питання зняття
відповідачів з місця проживання.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Відповідач може протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення суду,
подати до Пролетарського районного
суду м. Донецька заяву про перегляд
заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Рішення суду
набирає законної сили після закінчення
строку для подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
С.В. Лебеденко