РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 123/15093/13-ц Номер провадження
2/123/665/2014

25.02.2014 року
м. Сімферополь

Київський районний суд м. Сімферополя у
складі головуючого судді Тихопой О.О.,
при секретарі Дубрава І.Д., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Державного
підприємства МВС України
"Інформ-Ресурси" до ОСОБА_1 про
стягнення грошової суми,

В с т а н о в и в:

Державне підприємство МВС
України "Інформ - Ресурси" звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому
просить стягнути з відповідача
заборгованість за зберігання
належного йому транспортного засобу
Фольксваген д/н НОМЕР_1 у розмірі 9660 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що цей
транспортний засіб, який належить
відповідачеві, 28.02.2011 року був
тимчасово затриманий шляхом
доставляння для зберігання на
спеціальний майданчик тимчасового
затримання у м. Феодосія АР Крим.

07.05.2012 р. між Севастопольською філією ДП
МВС України "Інформ-Ресурси" та УДАІ ГУ
МВС України в АР Крим був укладений
договір про співпрацю, за умовами якого
Севастопольська філія вказаного
підприємства надає платні послуги з
тимчасового відповідального
зберігання транспортних засобів,
затриманих та доставлених на
спецмайданчик.

Відповідач, як власник транспортного
засобу не вжив заходів стосовно його
повернення, у зв'язку з чим виникла
заборгованість з оплати витрат на
зберігання автомобіля у зазначеному
розмірі, яка нарахована на підставі
тарифів від 05.03.2012.

За клопотанням позивача (а.с. 35)
відповідач у справі ОСОБА_2 був
замінений ухвалою Феодосійського
міського суду АР Крим на ОСОБА_1, і
справа передана за підсудністю до
Київського райсуду м. Сімферополя.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, надіслав заяву із
підтримкою позову та проханням
розглядати справу за їх відсутності.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав, суду пояснив, що на підставі
довіреності від 26.10.2010 року передав
автомобіль ОСОБА_3, і з цього часу
автомобіль не бачив, оскільки отримав
за нього гроші. Про те, що цей
автомобіль досі не був
перереєстрованим, він обізнаним не був,
так саме не знав і про затримання цього
автомобілю.

Вислухавши відповідача, дослідивши
матеріали справи та з'ясувавши
обставини, суд вважає позов таким, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
дійсно на підставі довіреності від
26.20.2010 року ОСОБА_1 передав автомобіль
Фольксваген д/н НОМЕР_1, якій і досі
зареєстрований на його ім'я, ОСОБА_3

Згідно до протоколу огляду та
затримання цього транспортного засобу
від 28.02.2011 року, він вилучений у водія
ОСОБА_4.

У відповідності до приписів ст. 41
Конституції України, власність
зобов'язує. Проте, наряду із цим, згідно
до приписів п. 2.2. Правил дорожнього
руху в Україні, власник транспортного
засобу, а також особа, яка використовує
такий транспортний засіб на законних
підставах, можуть передавати керування
транспортним засобом іншій особі, що
має при собі посвідчення водія на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може
передавати такий засіб у користування
іншій особі, що має посвідчення водія
на право керування транспортним
засобом відповідної категорії,
передавши їй реєстраційний документ на
цей транспортний засіб.

Отже, власником транспортного засобу,
якій несе майнову та іншу
відповідальність, яка виникає і
пов'язана із його використання,
являється саме та особа, яка на
відповідній правовій підставі в цей
період їм керувала та розпоряджалась.

Крім того, передача ОСОБА_1 у
користування зазначеного автомобілю
іншій особі підтверджується наведеною
вище довіреністю і протоколом огляду
та затримання цього транспортного
засобу.

Відповідно до ст. 265 - 2 КУпАП
транспортний засіб може бути тимчасово
затриманий на строк до вирішення
справи про адміністративне
правопорушення, але не більше трьох
днів з моменту такого затримання.
Порядок тимчасового затримання та
зберігання транспортних засобів на
спеціальних майданчиках та стоянках
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Пунктами 12, 13 цього Порядку
встановлено, що повернення тимчасово
затриманого транспортного засобу, який
зберігається на спеціальному
майданчику чи стоянці, здійснюється за
письмовим зверненням його водія,
власника (співвласника) за умови оплати
ним витрат, пов'язаних з
транспортуванням та зберіганням
такого транспортного засобу, та
пред'явлення відповідного протоколу
про адміністративне правопорушення. За
транспортування і зберігання
транспортного засобу на спеціальному
майданчику чи стоянці
Державтоінспекції справляється плата
у встановленому спільним наказом МВС,
Мінфіну та Мінекономіки розмірі.

Згідно з положеннями частини 3 статті 946
ЦК України, якщо поклажодавець після
закінчення строку договору зберігання
не забрав річ, він зобов'язаний внести
плату за весь фактичний час її
зберігання.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_1 за поверненням йому автомобіля
Фольксваген д/н НОМЕР_1 не звертався,
оскільки не вважав себе його власником.
Про затримання цього автомобілю він
повідомлений та обізнаний не був.

Зазначена обставина також
підтверджується матеріалами справи, де
у позовній заяві позивач сам зазначає,
що сповіщав про затримання автомобілю
та необхідність його забирання ОСОБА_2
Доказів того, що ОСОБА_1 також був про це
сповіщений суду не надано.

Таким чином, судом встановлено, що
позовні вимоги пред'явленні не до тієї
особи, яка має відповідати за витрати,
понесенні при зберіганні зазначеного
автомобілю, а тому в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_1 суд відмовляє
у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові
витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
Державного підприємства Міністерства
внутрішніх справ України
"Інформ-Ресурси" до ОСОБА_1 відмовити у
повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Тихопой О. О.