ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/458/14-ц
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі: головуючого судді
КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі
ЛЯШЕНКО Ю.Ю.

за участю позивача
не з'явилася;

відповідача
не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини та утримання
дружини до досягнення дитиною трьох
років

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач,
ОСОБА_1.) звернулась до Дарницького
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач,
ОСОБА_2) про стягнення аліментів на
утримання малолітньої дитини та
утримання дружини до досягнення
дитиною трьох років.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач не надає коштів на
утримання малолітньої доньки, а тому
відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України (далі по тексту - СК України)
позивач має право стягнення аліментів
у розмірі 1/4 частини від усіх видів
доходу, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
починаючи з дня подачі позову до суду і
до повноліття дитини, а також аліменти
у розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку (доходу), щомісячно на її
утримання.

Ухвалою суду від 31 січня 2014 року
відкрито провадження у даній справі та
призначено розгляд справи у судовому
засіданні.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, однак подала до суду заяву в
якій просила розгляд справи проводити
у її відсутність, позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та просила
суд їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не
з'явився, проте подав заяву у якій
позовні вимоги визнав та просив
розгляд справи проводити за його
відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає встановленим наступні
обставини.

Як встановлено судом, сторони
перебувають 23 вересня 2011 року у
зареєстрованому шлюбу. Від даного
шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про її
народження серії НОМЕР_2

Судом встановлено, що між подружжям
виникають непорозуміння та вони
проживають окремо. Дитина проживає
разом з позивачем та знаходяться на її
утриманні. Відповідач не надає коштів
на їх утримання. ОСОБА_1 на даний час
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трьох років,
джерел доходу, крім соціальних виплат,
не має.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. А частиною 3 цієї
статті встановлено, що за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Оскільки позивач перебуває у відпустці
по догляду за дитиною та остання
знаходиться на її утриманні, батько -
відповідач по справі зобов'язаний
надавати матеріальну допомогу на їх
утримання. Враховуючи, що відповідач
ухиляється від надання утримання
неповнолітній дитині, аліменти
підлягають стягненню за рішенням суду.

Статтею 182 СК України встановлено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено,
що частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватись з максимально можливим
врахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист
прав дитини, суд повинен докласти всіх
можливих зусиль для того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання та розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини.

Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено,
що дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Цивільного
процесуального кодексу України ( далі
по тексту - ЦПК України) відповідач може
визнати позов протягом усього часу
судового розгляду. А згідно з частиною 4
цієї статті у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
№ 2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальні частині рішення
посилання на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Оцінюючи в сукупності надані до суду
докази та те, що дії відповідача
стосовно визнання позову не суперечать
закону та не порушують прав, свобод та
інтереси інших осіб, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог в частині стягнення аліментів на
утримання малолітньої дитини та
утримання дружини до досягнення
дитиною трьох років.

Щодо заявлених вимог про відшкодування
витрат на правову допомогу, судом
встановлено наступне.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України особа,
яка бере участь у справі, має право на
правову допомогу, яка надається
адвокатами або іншими фахівцями у
галузі права в порядку, встановленому
законом.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України витрати на
правову допомогу відносяться до
судових витрат пов'язаних з розглядом
судової справи та підлягають розподілу
за правилами ст. 88 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.

Як вбачається з наданої позивачем
квитанції №75 від 24.12.2013 року, нею
сплачено 250 грн., в якості оплати за
надання правової допомоги, однак, суд
не вбачає підстав для задоволення
вимог позивача про їх відшкодування,
оскільки позивачем не надано доказів,
які мали підтвердити, що правова
допомога надана позивачу саме особою,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги.

Крім того, позивачем не надано акту
прийому-передачі виконаних робіт та
договору про надання правової
допомоги, а тому вимоги позивача в цій
частині суд визнає безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішень
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК
України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
стст. 84, 180, 181, 183 СК України, стст. 10-12, 56,
57, 60, 79, 88, 209, 213 - 215, 218, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_2,
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_3) аліменти на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходів),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
щомісячно починаючи з 10.01.2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_2,
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_3) аліменти на її утримання в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходів), щомісячно починаючи з 10.01.2014
року і до досягнення донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення допустити до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення. У
разі якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.