Справа № 107/1162/14ц
Провадження №6/107/63/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 р.
м. Керч

Керченський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі :

головуючого судді - Біленко Л.В.

при секретарі - Осауленко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Керчі заяву начальника
Відділу державної виконавчої служби
Керченського міського управління
юстиції в АРК про роз'яснення
подальшого виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В :

Заява мотивована тим, що на примусовому
виконанні у ВДВС перебуває виконавчий
лист, виданий Керченським міським
судом , про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ТОВ «КБ «Надра» заборгованості
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки - квартири АДРЕСА_1 шляхом
продажу на прилюдних торгах. При
здійсненні виконавчих дій встановлено,
що в зазначеній квартирі зареєстрована
неповнолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у
зв'язку з чим до Органу опіки та
піклування направлено звернення з
приводу вирішення питання про
можливість передачі на реалізацію
іпотечного майна та отримав відповідь,
що Комісія з питань захисту прав дитини
при виконавчому комітеті Керченської
міської ради заперечує проти продажу
квартири . На підставі викладеного
просить роз'яснити подальше виконання
судового рішення.

Представник заявника - Хорошко Ю.А.,
діюча на підставі довіреності , заяву
підтримала , надала пояснення.

Представник позивача та відповідач, а
також представник Органу опіки та
піклування, які були сповіщені про час
та місце розгляду заяви, до судового
засідання не з'явились, свою позицію з
приводу заявлених вимог суду не
повідомили.

Вислухавши пояснення представника
заявника, вивчивши заяву та додані до
неї матеріали , дослідивши матеріали
цивільної справи, суд доходить
висновку, що заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 373 ЦПК України та ст. 36
Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення судом, який видав
виконавчий документ, може бути
вирішене питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення, відповідно до ст. 11
вказаного Закону правом на звернення
до суду з відповідною заявою наділений
в тому числі державний виконавець.

Дослідженням матеріалів цивільної
справи №2-2971/10 за позовом ВАТ
комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки встановлено наступне.

Рішенням Апеляційного Суду АРК від
09.02.2011р., яким змінено Рішення
Керченського міського суду АРК від
07.09.2010р., з ОСОБА_1 на користь ТОВ КБ
«Надра» стягнуто заборгованість за
кредитним договором , в рахунок
погашення якої звернуто стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .
(а.с.23,32-33).

За заявою представника позивача
Постановою державного виконавця від
30.01.2012р. відкрито виконавче провадження
з примусового виконання виконавчого
листа № 2-2971/2010, в межах якого
Постановою від 01.02.2012р. накладений
арешт на квартиру АДРЕСА_1 . (а.с.76,79).

Під час здійснення виконавчих дій було
з'ясовано , що в квартирі, на яку
звернуто стягнення, зареєстрована
неповнолітня дочка боржника - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено Довідкою
КП «Войковець». (а.с.80-81).

Начальник ВДВС надіслав листа у Відділ
опіки та піклування м. Керчі , в якому ,
посилаючись на ст. 12 Закону України
«Про основи соціального захисту
бездомних громадян і безпритульних
дітей», просив розглянути питання про
можливість передачі на реалізацію
спірної квартири . (а.с.82).

З виписки з протоколу № 15 засідання
комісії з питань захисту прав дитини
при виконавчому комітеті Керченської
міської ради , доданої начальником ВДВС
до заяви, убачається, що за
результатами розгляду заяви ОСОБА_1 з
проханням продати належну їй квартиру
комісія заперечує проти продажу
квартири у зв'язку з відсутністю місця
проживання для перереєстрації
неповнолітньої. (а.с.83).

Наведеним обставинам суд надає
правової оцінки, керуючись наступним.

Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
осіб і безпритульних дітей» для
вчинення будь-яких правочинів щодо
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування, що
надається відповідно до закону.

Зі змісту ст. 11 Закону України «Про
забезпечення організаційно-правових
умов соціального захисту дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування» убачається , що органами
опіки та піклування є державні
адміністрації районів, районів міст
Києва та Севастополя, виконавчі органи
міських чи районних у містах,
сільських, селищних рад, які
забезпечують вирішення питань в тому
числі щодо подання заяв , клопотань,
позовів про захист прав дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування.

Отже, органом опіки та піклування є
виконавчий комітет Керченської
міської ради , будь-яких доказів про
надання його повноважень з надання
дозволів (відмову в наданні дозволів)
на вчинення правочинів щодо нерухомого
майна, право користування яким зокрема
мають неповнолітні , Комісії з захисту
прав дитини в порядку , передбаченому
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», суду не
надано.

Суд також бере до уваги, що доданий до
заяви Витяг з протоколу засідання
Комісії з питань захисту прав дитини
містить висновок комісії за
результатами розгляду заяви ОСОБА_1, а
не за зверненням начальника ВДВС , при
цьому результатів розгляду цього
звернення суду взагалі не надано.

За роз'ясненнями , наданими в п. 44
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ України
від 30.03.2012р. № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» , згідно з ст.
32 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки не мають
права без дозволу органу опіки і
піклування укладати договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання. У зв'язку із наведеним
суди повинні виходити із того, чи мала
дитина право власності на предмет
іпотеки чи право користування
предметом іпотеки на момент укладення
договору іпотеки.

Підписуючи Договір Іпотеки боржник -
ОСОБА_1 засвідчила, що малолітніх або
неповнолітніх дітей зареєстрованих за
адресою предмету іпотеки немає , що
вказано в п.11.9 Договору. (а.с.6-7).

Суттєвою обставиною є той факт, що
ОСОБА_1 при розгляді справи у суді
першої інстанції позов визнала, що
підтверджується записами в Журналі
судового засідання від 07.09.2010р. та про
що зазначено в судовому рішенні. , в
судовому засіданні та в своїй
апеляційній скарзі на судове рішення
взагалі не приводила таких аргументів
та підстав, як реєстрація в квартирі, що
є предметом іпотеки та на яку звернуто
стягнення, її неповнолітньої дочки.
(а.с.19-20,23, 25,26).

Разом з тим, з Довідки КП «Войковець»
взагалі не убачається, коли саме
неповнолітня особа зареєстрована в
спірній квартирі , що є суттєвим для
оцінки обставин , пов'язаних з набуттям
нею права користування жилим
приміщенням в спірній квартирі та як
наслідок для вирішення питання щодо
подальшого виконання судового рішення.

Також суд бере до уваги, що заявник не
чітко визначився зі своїми вимогами :
просить роз'яснення подальшого
виконання судового рішення , хоча
вищенаведеною ст. 373 ЦПК України, як і
статтею 36 Закону України «Про
виконавче провадження» врегульовано
порядок вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення, але у задоволенні
такої заяви, яка була обґрунтована
тими самими обставинами, вже було
відмовлено Ухвалою Керченського
міського суду АРК від 15.10.2013р. на
підставах, які є аналогічними з
наведеними в цій Ухвалі. (а.с.90).

Відповідно до п. 4.5.9. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень , затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від
02.04.2012р. № 512/5, на яку посилається
заявник в своїй заяві, у разі передачі
на реалізацію нерухомого майна, право
власності на яке або право
користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону. Якщо такий дозвіл
не надано, державний виконавець
звертається до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання. Якщо судом не
встановлено (змінено) спосіб і порядок
виконання, державний виконавець
продовжує виконання рішення за рахунок
іншого майна боржника, а в разі
відсутності такого майна повертає
виконавчий документ стягувачу з
підстави, передбаченої пунктом 2
частини першої статті 47 Закону України
«Про виконавче провадження».

З урахуванням наведених обставин суд
доходить висновку про відсутність
правових підстав для задоволення заяви
начальника Відділу державної
виконавчої служби Керченського
міського управління юстиції в АРК про
роз'яснення подальшого виконання
судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
373 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В :

Заяву начальника Відділу державної
виконавчої служби Керченського
міського управління юстиції в АРК про
роз'яснення подальшого виконання
судового рішення залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного Суду Автономної
Республіки Крим через Керченський
міський суд АР Крим . Апеляційна скарга
на ухвалу подається протягом п'яті днів
з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було проголошено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яті днів з
дня отримання ухвали.

Суддя -

Повний текст Ухвали виготовлений
03.03.2014р.