Справа № 728/2617/13-ц Провадження №
22-ц/795/57/2014 Головуючий у I інстанції
-Глушко О. І. Доповідач - Висоцька Н.
В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року м. ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бойко О.В., Шитченко Н.В.

при секретарі - Зіньковець О.О.,

за участю: відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3,

прокурора Кравченко А.А., позивача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_1 на рішення Бахмацького
районного суду Чернігівської області
від 15 листопада 2013 року по справі за
позовом прокурора Бахмацького району в
інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_1, Бахмацької міської ради, треті
особи на стороні відповідача, що не
заявляють самостійних вимог відділ
Держземагенства в Бахмацькому районі
та Реєстраційна служба Бахмацького
районного управління юстиції про
визнання незаконним п. 1-2 рішення 56-ї
сесії 5 скликання Бахмацької міської
ради від 26 серпня 2010 року, рішення 3-ї
сесії Бахмацької міської ради від 10
грудня 2010 року, п.1.6 рішення 55 сесії 5
скликання Бахмацької міської ради від
07 червня 2010 року, рішення 5-ї сесії 6
скликання Бахмацької міської ради від
12 січня 2011 року, свідоцтв про право
власності на нерухоме майно серії САЕ
№ 021120 та серії САЕ № 021119 та скасування
їх реєстрації, визнання незаконним
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯМ № 719110,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_1 просять скасувати рішення
Бахмацького районного суду від 15.11.2013
року, яким позовні вимоги прокурора
Бахмацького району в інтересах ОСОБА_4
до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_1, Бахмацької
міської ради про визнання незаконним п.
1-2 рішення 56-ї сесії 5 скликання
Бахмацької міської ради від 26.08.2010 року,
рішення 3-ї сесії Бахмацької міської
ради від 10.12.2010 року, п.1.6 рішення 55 сесії
5 скликання Бахмацької міської ради від
07.06.2010 року, рішення 5-ї сесії 6 скликання
Бахмацької міської ради від 12.01.2011 року,
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно серії САЕ № 021120 та серії
САЕ № 021119 та скасування їх реєстрації,
визнання незаконним Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 719110, задоволено повністю, та
ухвалити нове рішення, яким повністю
відмовити в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що оскаржуване рішення суду є
незаконним та необґрунтованим в
зв»язку з неповним з»ясуванням та
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи, при
вирішенні справи судом порушено норми
матеріального та процесуального права.

В скарзі апелянти зазначають, що в
рішенні суду не зазначено чиї саме та
які права порушені внаслідок
приватизації апелянтами земельних
ділянок, які саме об»єкти та споруди
призначені для спільного користування
і де вони розташовані, судом не
встановлено наявність акту на право
власності чи користування земельною
ділянкою, містобудівної та
землевпорядної документації, які б
підтверджували статус прибудинкової
території, щодо якої заявлений позов
прокурором, по справі відсутні будь-які
докази виділення прибудинкової
території, в тому числі і позивачу.

Вказують, що акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
12.07.2013 року та акт комісійного
обстеження прибудинкової території
6-ти квартирного житлового будинку по
АДРЕСА_1 у м. Бахмачі, на які посилався
місцевий суд у своєму рішенні, не є
належними доказами по справі.

Визнавши незаконними та скасувавши
документи, що підтверджують право
власності на земельні ділянки
відповідачів, суд не встановив межі
прибудинкової території.

Апелянти в скарзі звертають увагу суду
на те, що висновок місцевого суду про
те, що приватизовані відповідачами
земельні ділянки відносяться до
прибудинкової території, ґрунтується
на припущеннях, що суперечить ч. 4 ст. 60
ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_2,
представника відповідачів ОСОБА_3,
прокурора Кравченко А.А., позивача
ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються власниками
квартир в багатоквартирному будинку за
АДРЕСА_1, що підтверджується
матеріалами справи.

На підставі рішення Бахмацької міської
ради 56 сесії 5 скликання від 26.08.2010 року
«Про надання дозволу на розробку
проектів землеустрою щодо відведення
та надання у власність земельних
ділянок» щодо надання дозволів на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення та надання у власність
земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_2, а
також рішенням 3-ї сесії Бахмацької
міської ради від 10.12.2010 року «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення та надання у власність
земельної ділянки» щодо затвердження
проектів землеустрою громадянам
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.27,28) громадяни
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 21.05.2013 року отримали
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно - земельну ділянку,
розташовану по АДРЕСА_2 серії САЕ № 021119
та серії САЕ № 021120 відповідно (а.с.19,21).

Рішенням Бахмацької міської ради 55
сесії 5 скликання від 07.06.2010 року ОСОБА_1
надано дозвіл на розробку проектів
землеустрою щодо відведення та надання
у власність земельних ділянок.
Рішенням Бахмацької міської ради 5
сесії 6-го скликання від 12.01.2011 року «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення та надання у власність
земельної ділянки», ОСОБА_1 затверджено
проект землеустрою.

На підставі рішення Бахмацької міської
ради 5-ї сесії 6 скликання від 12.01.2011 року
ОСОБА_1 отримав державний акт серії ЯМ
№ 719116 на право власності на земельну
ділянку, розташовану по АДРЕСА_3.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
відповідачами по даній справі було
приватизовано квартири у
багатоквартирному будинку, то земельна
ділянка може передаватись безоплатно
або надаватись у користування лише
об»єднанню співвласників
багатоквартирного будинку, створеному
відповідно до ЗУ «Про об»єднання
співвласників багатоквартирного
будинку» у порядку, передбаченому
постановою КМУ № 1521 від 11.10.2002 року «Про
реалізацію ЗУ «Про об»єднання
співвласників багатоквартирного
будинку», крім того порушуються
інтереси громадян, які проживають в
будинку АДРЕСА_1, оскільки вони
позбавлені можливості користуватись
об"єктами та спорудами, призначеними
для спільного користування.

Даний висновок суду ґрунтується на
матеріалах справи і відповідає вимогам
закону.

Відповідно до норм житлового
законодавства житловий будинок
складається з обладнаних квартир
(квартири) та допоміжних приміщень.

Багатоквартирним будинком визнається
сукупність двох і більше квартир, що
мають самостійні виходи або на
земельну ділянку, що прилягає до
житлового будинку, або в приміщення
загального користування в такому
будинку.

Згідно ЗУ "Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку"
прибудинкова територія - територія
навколо багатоквартирного будинку,
визначена актом на право власності чи
користування земельною ділянкою і
призначена для обслуговування
багатоквартирного будинку.

Враховуючи наведене, доводи апелянта,
що будинок не має статусу
багатоквартирного спростовується
матеріалами справи, оскільки
відповідачі є власниками ізольованих
квартир в будинку по АДРЕСА_1, разом з
тим ОСОБА_4 є власником 17/200 частин по
відношенню до всього будинку (а.с. 14).

Як вбачається, на протязі 1994-2010 років
інші квартири в будинку було отримано у
власність мешканцями.

Відповідно до п. 5 ст. 10 ЗУ «Про
приватизацію державного житлового
фонду» користування закріпленою за
приватизованим будинком прибудинковою
територією здійснюється в порядку і на
умовах, передбачених Земельним
кодексом України.

Згідно ч. 1,2 ст. 42 ЗК України земельні
ділянки, на яких розташовані
багатоквартині жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території державної або
комунальної власності надаються в
постійне користування підприємствам,
установам і організаціям, які
здійснюють управління цим будинком. У
разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або у користування об'єднанню
власників. Порядок використання
земельних ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначається
співвласниками.

Правовідносини, які виникають в
процесі створення і діяльності
об'єднання власників регулюються
положеннями законів України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" від 29.11.2001
року N 2866-III, "Про місцеве самоврядування
в Україні" від 21.05.97 року N 280/97-ВР,
Порядку державної реєстрації об'єднань
співвласників багатоквартирного
будинку, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України N 1521 від 11
жовтня 2002 року.

ЗУ "Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" (в редакції
спірного періоду) визначає правові та
організаційні засади створення,
функціонування, реорганізації та
ліквідації об'єднань власників жилих
та нежилих приміщень
багатоквартирного будинку, захисту
їхніх прав та виконання обов'язків щодо
спільного утримання багатоквартирного
будинку.

За приписами ч. ч. 1, 3, 4 ст. 4 цього Закону
об'єднання створюється для
забезпечення і захисту прав його
членів та дотримання їхніх обов'язків,
належного утримання та використання
неподільного і загального майна,
забезпечення своєчасного надходження
коштів для сплати всіх платежів,
передбачених законодавством та
статутними документами.

З огляду на вищезазначені правові
норми та докази, наявні в матеріалах
справи, колегія суддів приходить до
висновку про правильне встановлення
судом першої інстанції факту
відсутності, на момент виникнення
спірних правовідносин та на момент
розгляду справи в суді першої
інстанції, об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1,
а за викладених обставин, Бахмацькою
міською радою, приватизація частини
земельної ділянки, призначеної для
обслуговування багатоквартирного
будинку, було проведено з порушенням
вимог діючого законодавства.

Виходячи з системного аналізу ст.ст. 1,3
ЦПК України, ст.ст. 152, 155 ЗК України, ч. 1
ст. 21 ЦК України, однією з умов для
визнання незаконним та скасування
правового акту індивідуальної дії,
виданого органом місцевого
самоврядування в сфері земельних
правовідносин, є порушення зазначеним
рішенням прав особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
земельною ділянкою.

Позивач в обґрунтування підстав
заявленого позову посилався саме на
відсутність створеного об'єднання
власників, та наявність порушення
права позивачки ОСОБА_4 з яким
пов»язував і наявність підстав для
задоволення позову, отже одним із
предметів доказування по справі є і
наявність чи відсутність порушених
прав позивача в зв»язку з прийняттям
органом місцевого самоврядування
рішенням в сфері земельних
правовідносин.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЗУ "Про приватизацію
державного житлового фонду" власники
квартир багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов»язанні брати
участь у загальних витратах,
пов»язаних з утриманням будинку і
прибудинкової території відповідно до
своєї частки у майні. Допоміжні
приміщення (кладочки, сараї і інш.)
передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Відповідно до ст. 369 ЦК України
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

За викладених обставин не спростовують
правильності висновків суду і доводи
апеляційної скарги, щодо не доведення
належними і допустимими доказами
порушення прав позивача ОСОБА_4, яка є
власником 17/200 будинку, оскільки
вирішення спору щодо земельної
ділянки, на якій розташований цей
будинок залежить від вирішення питання
про виділ частки (поділ будинку), а за
викладених обставин не спростовують
правильності висновків суду першої
інстанції і доводи апеляційної скарги,
що приватизація ОСОБА_1 земельної
ділянки не порушує прав позивача.

Враховуючи наведене безпідставними є
доводи апеляційної скарги, щодо не
дослідження судом наявності актів на
право власності чи користування
земельною ділянкою, містобудівної та
землевпорядної документації, які б
підтверджували статус прибудинкової
території, щодо проектів розподілу
території кварталу, мікрорайону, на
підставі яких визначаються розміри та
конфігурація земельної ділянки, на
яких розташований багатоквартирний
жилий будинок, а також не встановленння
належності прибудинкової території,
меж прибудинкової території, оскільки
відповідно до положень ст.ст. 10 і 11 ЦПК
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених позивачем вимог.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст.
10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог,
як вбачається на підтвердження
заперечень проти позову та доводів
апеляційної скарги відповідачами не
надано жодних доказів.

Апеляційний суд, з дотриманням ч. 4 ст. 10,
ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 137 ЦПК України сприяв
всебічному й повному з'ясуванню
обставин справи, та пропонував надати
докази.

Суду було надано акт комісійного
обстеження прибудинкової території по
АДРЕСА_1, від 23.12.2013 року, з якого
вбачається, що права позивача
порушуються у зв»язку з обмеженням
доступу до колодязя загального
користування.

Відповідно до довідки Бахмацької
міської ради від 20.12.2013 року № 03-08/2707
будинок має статус житлового,
обслуговування квартир, прибудинкової
території та будинку в цілому
здійснюється ТОВ «Бахмацька ЖЕК»,
будинок перебуває у комунальній
власності міської територіальної
громади, в квартирі № 3 та будинку в
цілому централізоване водопостачання
та каналізація відсутні.

Зазначені обставини також
підтверджуються і рішенням від 25.11.1997
року № 266 про прийняття в комунальну
власність міської Ради житлового фонду
будинковолодіння станції Бахмач, яке
затверджено на сесії 10.12.1997 року
Бахмацької міської ради, а також актом
прийому передачі відомчого житлового
фонду Конотопського відділення
Південно-Західної залізниці в
комунальну власність Бахмацькогї
міської ради народних депутатів станом
на 01.10.1997 року, де згідно переліку
зазначено спірний житловий будинок,
який відповідно до реєстраційного
посвідчення від 05.01.1994 року був
зареєстрований за Конотопським
відділенням Південно-Західної
залізниці.

Судом апеляційної інстанції зазначені
документи оцінені в порядку ст. 212 ЦПК
України, як оцінений і судом першої
інстанції Акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
12.07.2013 року інспектором сільського
господарства в Чернігівській області,
де встановлено неузгодженість меж
земельних ділянок, що спричиняє
порушення добросусідських відношень,
оскільки колодязь спільного
користування, підходи до нього, вихід
на вулицю перейшли у приватне
користування ОСОБА_5 та ОСОБА_2.
Вказаний факт підтверджений також
актом комісійного обстеження
прибудинкової території 6-ти
квартирного житлового будинку по
АДРЕСА_1 (а.с.25,26), враховуючи наведене є
необґрунтованими доводи апеляційної
скарги щодо дослідження з порушенням
доказів по справі, судом першої
інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції, рішення суду
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, а
тому скасуванню не підлягає.

Законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду І інстанції
перевірено в межах доводів апеляційної
скарги і підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 15 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: