АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1578/14
Головуючий у 1-й інстанції -
Доповідач - Міхеєва В.Ю.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів
Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі
Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24 грудня 2013 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розподіл сумісно нажитого майна,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_2
звернулась з позовом до ОСОБА_1 про
розподіл сумісно нажитого майна та,
уточнивши свої вимоги у грудні 2013 року,
просила поділити набутий у шлюбі
житловий будинок з господарчими
спорудами, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, визнати за нею право власності
на 1/ 2 частину зазначеного житлового
будинку та господарчих споруд, без
виділу в натурі.

Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 були задоволені.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що сторони з 24
вересня 1988 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, який розірвано
13 березня 2009 року (а.с.6,7).

У період шлюбу, як убачається з
архівної довідки №165 від 28 серпня 2013
року, рішенням правління колгоспу
імені 21-го з'їзду КПРС Іларіонівської
селищної ради Синельниківського
району Дніпропетровської області від 30
грудня 1991 року ОСОБА_1 було виділено
недобудований колгоспний будинок під
житло (а.с.50).

На підставі рішення виконавчого
комітету Іларіонівської селищної ради
Синельниківського району
Дніпропетровської області від 26 лютого
2008 року № 26 ОСОБА_1 отримав Свідоцтво
про право власності на нерухоме майно -
будинок у АДРЕСА_1, який складається з
А-1 - жилий будинок, Б-1 - літня кухня, В-1 -
сарай, Г-1 - гараж, Д-1 - сарай, Ж-1 -
вбиральня, З-1 - літній душ, П-1 - погріб,
№ 1-2 - огорожа, Л-1 - водоколонка (а.с.15, 54).

Право власності на зазначений будинок
зареєстровано комунальним
підприємством «Синельниківське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» 28 лютого 2008 року, що
підтверджується Витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно (а.с.16).

Рішенням Іларіонівської селищної ради
Синельниківського району
Дніпропетровської області від 17
березня 2008 року ОСОБА_1 надано у
власність земельну ділянку для
обслуговування житлового будинку та
господарчих споруд у АДРЕСА_1 загальною
площею 520 кв.м (а.с.34).

Після розірвання шлюбу позивачка
залишилася проживати у спірному
будинку, у якому згідно довідки
Іларіонівської селищної ради № 779 від 15
квітня 2013 року, безперервно проживає з
грудня 1993 року (а.с.9).

За вищезазначених обставин, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що житловий будинок з господарчими
спорудами є спільною сумісною
власністю подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Правильно встановивши
правовідносини, які виникли між
сторонами, суд першої інстанції дійшов
висновку, з яким погоджується судова
колегія, про визнання за ОСОБА_2 права
власності на 1/2 частку спірного майна.

У той же час, колегія суддів вважає за
необхідне, враховуючи зазначене
положення Закону та відсутність
доказів на спростування рівності
часток сторін у спільному майні,
задовольнити апеляційну скаргу
частково, змінити рішення суду першої
інстанції, визнавши за ОСОБА_1 право
власності на 1/ 2 частину спірного
житлового будинку та господарчих
споруд.

Доводи апеляційної скарги щодо
пропущення позивачкою строку позовної
давності колегія суддів вважає
безпідставними, оскільки судом
встановлено, що про порушення свого
права співвласника у спільному майні
подружжя, позивачка дізналася з
березня 2013 року.

Доказів, що позивачка дізналася або
могла дізнатися раніше про порушення
свого права, відповідачем на
підтвердження своїх заперечень, не
надано.

Доводи апеляційної скарги, що
спірний житловий будинок є особистою
власністю відповідача та поділу не
підлягає, оскільки фактично був йому
подарований, колегія суддів вважає
безпідставними, недоведеними та
такими, що спростовуються матеріалами
справи.

Посилання апелянта щодо неправильного
застосування судом норм матеріального
права та не вирішення питання щодо
поділу майна в натурі відповідно до
вимог ч.1 ст. 71 СК України, колегія
суддів не може взяти до уваги, оскільки
судом першої інстанції розглянуто
справу в межах позовних вимог з
урахуванням уточнень до позовної
заяви, поданих позивачкою згідно з
положеннями ч.2 ст. 31 ЦПК України.

Доводи апелянта щодо застосування
судом першої інстанції доказу,
отриманого з порушенням порядку,
встановленого законом - надання
позивачкою Витягу зі звіту про оцінку
жилого будинку, замовником якого він,
як особа, зазначена у
правовстановлювальних документах, не
був, не впливають на правильне по суті
рішення та не спростовують висновків
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24 грудня 2013 року змінити.

Доповнити абзац третій
резолютивної частини рішення реченням
наступного змісту: «Визнати за ОСОБА_1
право власності на 1/ 2 частину
житлового будинку та господарчих
споруд, розташованих по АДРЕСА_1, без
виділу в натурі.

В решті рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24 грудня 2013 року залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді