Справа №2-388/11 24.02.2014 24.02.2014 24.02.2014
Провадження №22-ц/784/503/14
Головуюча першої інстанції:
Доповідач апеляційної інстанції:
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 лютого 2014 р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка
О.І.

суддів:
Самчишиної Н.В.

Серебрякової Т.В.

із секретарем

судового засідання: Романенко
Ю.О.

з участю:

представника

відповідачів - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на заочне
рішення Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 20. 12. 2012 р., у справі за

позовом

кредитної спілки «Альянс
Україна» ( далі - КС «Альянс Україна»)
до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
розірвання кредитного договору та
стягнення заборгованості за кредитним
договором у солідарному порядку,

встановила:

21.05. 2010 р. КС «Альянс Україна»
звернулася з позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про дострокове
розірвання кредитного договору та
стягнення заборгованості за кредитним
договором у солідарному порядку

Позивач зазначав, що 01.08.2008 р. з
ОСОБА_5 було укладено кредитний договір
№ 266-08 к Н1, за умовами якого
позичальниця отримала 85.000 грн. 00 коп.
кредиту, зобов'язавшись повернути його
через 36 місяців, тобто не пізніше
01.08.2011 р.

Згідно з умовами договору
позичальниця мала щомісячними
платежами, відповідно до графіку,
погашати заборгованість, у тому числі,
частину кредиту та проценти за його
користування у розмірі 59,184% річних.

Внаслідок невиконання
позичальницею цих зобов'язань
утворилась заборгованість, розмір
якої, станом на 28.04.2010 р., складає 692829
грн. 30 коп.

Посилаючись на наявність цієї
заборгованості, її збільшення на час
розгляду справи та зменшення розміру
пені у відповідності до тривалості
строку позовної давності та солідарну
відповідальність поручителів, якими за
окремими договорами поруки від 31.07.2008 р.
є ОСОБА_6 та ОСОБА_7, позивач просив про
задоволення позову та стягнення
заборгованості у розмірі 612.829 грн. 62
коп.

Заочним рішенням Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 20. 12. 2012
р. постановлено про часткове
задоволення позовних вимог.

Зокрема, постановлено про
стягнення з ОСОБА_5 на користь Спілки
солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 572.690 грн.
73 коп. в рахунок заборгованості за
кредитною угодою.

Цим же рішенням з відповідачів
стягнуто по 606 грн. 67 коп. у
відшкодування судових витрат Спілки.

У задоволенні вимог про
розірвання договору та стягнення
штрафу відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачі
ставлять питання про скасування
рішення, як незаконного, посилаючись
на те що справа розглянута без їх
участі, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не
поручалися за зобов'язаннями ОСОБА_5 по
кредитному договору від 01.08.2008 р.

Крім того, вони вважають що розмір
боргу не підтверджується наданими
позивачем доказами.

Перевіряючи законність та
обгрунтованість рішення в межах
оскарження, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково
виходячи з таких підстав.

Відповідно до положень ст.526 ЦК
України, зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та закону.

Порушення зобов'язань, які
виникають з договорів, тягне за собою
наслідки передбачені ст. 611 ЦК, зокрема,
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання однією з сторін, якщо це
передбачено договором або законом;
зміна умов зобов'язання; сплата
неустойки (штрафу); відшкодування
збитків.

Положення ст. ст. 1054, 1056-1 та ч.2 ст.
1050, які регулюють правовідносини, що
виникли з договору кредиту та позики,
також передбачають відшкодування
збитків в разі невиконання кредитного
договору, шляхом дострокового його
повернення та сплати процентів
передбачених договором.

Пунктами 5.4.4, 6.2. 6.3 договору,
встановлено право кредитора вимагати
дострокового повернення кредиту,
відсотків за його користування, пені та
інших нарахувань, які носять штрафний
характер.

Солідарно з боржником у разі
порушення умов договору відповідає на
підставі п. 3.2 договору і його
поручитель, якщо договором поруки не
встановлено додаткову
відповідальність поручителя ( ст.553, 554
ЦК).

Кредитний договір, відповідно до
ч.2 ст. 640 ЦК вважається укладеним з
моменту отримання кредитних коштів
позичальником.

З матеріалів справи вбачається,
що 01.08.2008 р. з ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір № 266-08 к Н1, за умовами
якого позичальниця отримала 85.000 грн. 00
коп. кредиту, зобов'язавшись повернути
його через 36 місяців, тобто не пізніше
01.08.2011 р.

Згідно з умовами договору
позичальниця мала щомісячними
платежами, відповідно до графіку,
погашати заборгованість, у тому числі,
частину кредиту та проценти за його
користування у розмірі 59,184% річних.

Внаслідок невиконання
позичальницею цих зобов'язань
утворилась заборгованість, розмір
якої, станом на 27.11.2012 р., складає 612829
грн. 62 коп.

Зазначене підтверджується
змістом договору, який посвідчено
власноручними підписами уповноваженої
особи кредитора та позичальницею.

На підтвердження факту укладення
договору кредитором надано оригінал
видаткового касового ордеру № 350 від
01.08.2008 р. з власноручним підписом
позичальниці.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку позичальниця не виконала
належним чином цих умов договору,
сплативши в період його дії та станом
на 27.11.2012 р. лише 4722 грн. 22 коп. на
погашення тіла кредиту та допустивши
прострочку плати за користування
кредитом.

Встановивши зазначені обставини
на підставі перелічених доказів суд
прийшов обґрунтованого висновку про
порушення позичальницею умов
кредитного договору та наявність
підстав для покладення на неї
відповідальності за відшкодування
збитків, завданих неналежним
виконанням умов договору.

В той же час, не можна погодитися з
висновками суду щодо солідарної
відповідальності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за
порушення позичальницею умов
кредитного договору, виходячи з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 553-554 ЦК
України поручителі поручаються перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку.

А у разі порушення цього обов'язку
відповідають перед кредитором
солідарно з боржником.

В той же час, із змісту договорів
поруки, які підписані ними та
уповноваженою особою кредитора,
вбачається, що відповідачі поручилися
за виконання ОСОБА_5 своїх зобовєязань
за кредитним договором, укладеним
31.07.2008 р.

У своїх запереченнях, у тому числі
і на спростування доводів апеляційної
скарги, позивач не надав заперечень та
доказів, щодо факту укладення та
існування такого договору, а лише
посилався на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є
майновими поручителями за договором
іпотеки від 01.08.2008р.

Таким чином, доводи відповідачів
про те, що вони не поручалися за ОСОБА_5
за її зобов'язаннями за кредитним
договором від 01.08.2008 р., належними
доказами не спростовані.

Цих обставин, суд першої
інстанції належним чином не дослідив і
належної оцінки наявним доказам не
дав, що є підставою для скасування
рішення суду в частині солідарної
відповідальності майнових
поручителів, відповідно до приписів ч.1
ст. 309 ЦПК України та ухвалення в цій
частині нового рішення.

Ухвалючи нове рішення колегія
суддів виходить з таких установлених
фактів та вимог закону.

Наявними у справі доказами не
доведено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7
поручалися за виконання ОСОБА_5
зобов'язань за кредитним договором від
01.08.2008 р.

Майнові поручителі, якими
зазначені особи являються відповідно
до умов договору іпотеки від 01.08.2008 р.
несуть відповідальність за порушення
позичальником умов кредитного
договору від 01.08.2008 р. заставленим
майном та в межах його вартості.

Норми параграфу 6 глави 9 ЦК
України щодо забезпечення виконання
зобов'язань не передбачають
додаткової солідарної
відповідальності майнових поручителів
за невиконання умов кредитного
договору позичальником.

За таких обставин у задоволенні
позову КС «Альянс Україна» до ОСОБА_6
та ОСОБА_7 про стягнення
заборгованності за кредитним
договором у солідарному порядку, слід
відмовити.

Висновки суду першої інстанції
щодо відсутності підстав для
розірвання кредитного договору та
стягнення штрафу не оскаржуються, а
тому не підлягають апеляційному
перегляду.

Доводи апеляційної скарги щодо
розгляду справи за відсутності
відповідачів не можуть бути враховані
при апеляційному перегляді, оскільки
вони не дають підстав вважати, що таке
процесуальне порушення призвело до
неправильного вирішення справи, адже
на підтвердження таких доводів
відповідних доказів не надано.

Посилання на недоведенність
розміру заборгованості також не
заслуговують на увагу, оскільки на
спростування доказів, які надані
Спілкою відповідачами достовірних
доказів не долучено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Заочне рішення Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 20. 12. 2012
р - скасувати в частині.

Постановити в цій частині нове
рішення.

Позов кредитної спілки «Альянс
Україна» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
кредитної спілки «Альянс Україна» -
заборгованість за кредитним договором
№ 266-08 к Н1 від 01.08.2008 р. у розмірі 572.690
грн.. 73 коп. Заборгованість
складається: з суми неповернутого тіла
кредиту у розмірі - 80277 грн.78 коп.;
відсотків за користування кредитом у
розмірі 198.596 грн. 28 коп. та пені у
розмірі 293.816 грн.67 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
кредитної спілки «Альянс Україна» 1820
грн. у відшкодування судових витрат.

В задоволенні позовних вимог
кредитної спілки «Альянс Україна» до
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - відмовити.

Рішення місцевого суду в частині
відмови у розірванні кредитного
договору та стягнення штрафу залишити
без зміни.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але з цього часу на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ..

Головуючий:
О.І. Галущенко

Судді:
Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова