Справа № 1328/4536/12
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Львова

у складі : головуючого-судді
Білінської Г.Б.

при секретарі
Галоян К.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Вищого професійного училища №63 про
усунення перешкод у користуванні
житлом та вселення ,

та зустрічним позовом Вищого
професійного училища №63 м.Львова до
ОСОБА_1 про виселення,

в с т а н о
в и в

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом, у якому просила виселити
ОСОБА_2, ОСОБА_3 із кімнати НОМЕР_1
гуртожитку по АДРЕСА_1 та вселити її у
цю кімнату.

В ході розгляджу справи ОСОБА_1
уточнила свої вимоги , просить
вселити її у кімнату НОМЕР_1
гуртожитку ВПУ-63 , що по АДРЕСА_1. В
обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що з 18.02.2003 р. вона
була прийнята на 0,5 ставки
практичного психолога ВПУ-63 м.Львова.
На підставі наказу ВПУ-63 №9-к їй надано
ліжко-місце у гуртожитку ВПУ-63 по вул..
Ожиновій у м.Львові. На підставі наказу
№83-к від 01.09.2005 р. прийнята на посаду
практичного психолога та їй надана
кімната НОМЕР_2 у гуртожитку, пізніше
була переселена у кімнату НОМЕР_3.Однак,
оскільки з 2005 року вона зареєстрована
у кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку, вважає,
що для проживання їй повинна бути
надана саме ця кімната, яка знаходиться
на першому поверсі гуртожитку, вісім
кімнат якого передані в користування
працівників училища. На даний час вона
вимушена проживати у кімнаті поряд із
студентами училища, що створює певні
незручності у користуванні житлом.
Кімнату НОМЕР_1 займали ОСОБА_2, та
ОСОБА_3, які на даний час із кімнати
виселились, кімната вільна і вона може
її зайняти згідно реєстрації.

У судовому засіданні позивачка та її
представник ствердили свої вимоги та
дали пояснення, аналогічні змісту
позову.

Представник ВПУ -63 м.Львова позовні
вимоги заперечила , подала зустрічний
позов,у якому просить виселити ОСОБА_1
із гуртожитку без надання іншого
житла. Свої вимоги мотивує тим, що
ОСОБА_1 18.02.2003 р. була прийнята на
посаду практичного психолога за
сумісництвом. На підставі заяви
позивачки їй було надано ліжко-місце
в студентському гуртожитку, що по
АДРЕСА_1. Згідно рішення Залізничної
ради народних депутатів м,Львова №306
від 05.06.1994 р. дозволено адміністрації
ВПУ-63 використовувати 8 кімнати
першого поверху гуртожитку для
проживання сімей працівників
училища. У зв"язку із цим була
проведена формальна реєстрація
позивачки у кімнаті НОМЕР_1, де вона
фактично ніколи не проживала і
зазначена кімната ОСОБА_1 для
проживання ніким не виділялась . У 2007
році позивачка без жодних на те підстав
переселилась у кімнату 405,де проживає
по нинішній день. На даний час
позивачка відмовляється укласти
контракт на проживання у гуртожитку,
окрім цього систематично порушує
правила проживання у гуртожитку :не
дотримується чистоти в місцях
загального користування, конфліктує із
мешканцями. Представник ВПУ- 63 вважає
такі порушення достатніми підставами
для виселення ОСОБА_1 із гуртожитку без
надання іншого приміщення.

У судовому засіданні представник
відповідача мотиви зустрічного
позову підтримала та дала аналогічні
пояснення.

Заслухавши доводи сторін, вивчивши
матеріали справи, суд не знайшов
підстав для задоволення позовів.

Судом встановлено, що власником
приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1 із
правом оперативного управління згідно
свідоцтва про право власності від
23.07.2010 р. є Вище професійне училище №63
м.Львова. Статус гуртожитку - для
проживання студентів ВПУ.

Відповідно до рішення Залізничної
районної ради народних депутатів
м.Львова №306 від 05.08.1994 року було
дозволено адміністрації Львівського
вищого професійного училища №63
використовувати вісім кімнат 1 поверху
гуртожитку по АДРЕСА_1 для проживання
сімей працівників училища.

18.02.2003 р. ОСОБА_1 прийнята на посаду
практичного психолога ВПУ-63 за
сумісництвом. Відповідно до її заяви
від 10.02.2003 р. їй було надано ліжко-місце
у кімнаті НОМЕР_2 гуртожитку. У 2005 році
ОСОБА_1 переселилась у кімнату НОМЕР_3
гуртожитку,де проживає по даний час,
займаючи не ліжко-місце,а фактично
цілу кімнату.

Із витягу з протоколу №7 засідання
профкому ВПУ-63 м.Львова від 29.08.2005 р.
вбачається, що на засіданні
розглядалась заява ОСОБА_1 про
реєстрацію її у гуртожитку без
зазначення конкретної кімнати. 12.09.2005 р.
позивачка була формально
зареєстрована у гуртожитку у кімнаті
НОМЕР_1, хоча така їй не виділялась і
вона в ній не проживала. Підстави
реєстрації позивачки у вказаній
кімнаті невідомі, оскільки документи
проведення реєстрації не збереглись .

Відповідно до ст..129 ЖК України та ч.1.
п.10 Примірного положення про
гуртожитки ,затвердженого постановою
Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 р.
№208,єдиною підставою для зайняття
жилого приміщення в гуртожитку є
ордер. Щодо поселення ОСОБА_1 у кімнату
НОМЕР_1 , що є предметом спору,
адміністрація училища та профспілкова
організація училища рішення не
приймала , вказана кімната фактично до
початку розгляду справи судом не була
вільною,а тому підстав для поселення у
цю кімнату ОСОБА_1 , яка з 2005 року
фактично проживала зі згоди
адміністрації училища у кімнаті
НОМЕР_3, сплачувала житлово-комунальні
послуги, немає. Питання переселення
мешканців гуртожитку із однієї кімнати
в другу не належить до компетенції
суду. Таким чином, вимога ОСОБА_1 про
вселення її у кімнату НОМЕР_1
гуртожитку ВПУ -63, що по АДРЕСА_1, є
безпідставною та до задоволення не
підлягає.

Підставами для виселення ОСОБА_1 із
гуртожитку ,на думку представника
ВПУ -63 є : відсутність рішення про
вселення її у кімнату НОМЕР_1, де вона
зареєстрована, відмова від укладення
угоди на проживання у гуртожитку за
2012-2013 рр. та наявність скарг інших
мешканців на позивачку .

Відповідно до п.41 Примірного положення
про гуртожитки з гуртожитку без
надання іншого жилого приміщення не
може бути виселено осіб,які
пропрацювали на підприємстві,в
установі та організації, яка надала їм
житлову площу,не менш як десять років.

Суд вважає вимогу ВПУ-63 про виселення
позивачки із гуртожитку
безпідставною з тих мотивів, що остання
з лютого 2003 року працює у ВПУ-63 та з
цього ж часу , тобто більше як десять
років, зі згоди адміністрації училища
проживає у гуртожитку, оплачує
житлово-комунальні послуги . До 2012 року
нею укладались угоди із
адміністрацією ВПУ на тимчасове
проживання в гуртожитку і повну
матеріальну відповідальність за
користування майном ВПУ, з приводу чого
не було жодних застережень ні у кого із
сторін.

Що стосується скарг мешканців
гуртожитку на створення з боку ОСОБА_1
конфліктних ситуацій, таке не є
підставою для виселення із гуртожитку.

Відтак, у задоволенні зустрічного
позову ВПУ-63 про виселення ОСОБА_1 із
гуртожитку без надання іншого
житлового приміщення слід відмовити.

Керуючись ст..ст. 10,62,213,215,218,209 ЦПК
України, ст..ст. 127-132 ЖК України,суд

в и р і
ш и в

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищого
професійного училища №63 про усунення
перешкод у користуванні житлом та
вселення -відмовити за безпідставністю
позовних вимог .

У задоволенні зустрічного позову
Вищого професійного училища №63
м.Львова до ОСОБА_1 про виселення
-відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
через місцевий суд протягом десяти
днів.

Суддя: Г. Б. Білінська