Справа № 610/4879/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2014 року Балаклійський
районний суд Харківської області в
складі головуючого судді Соколової
К.А., при секретарі Матюшенко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Балаклія Харківської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Служба швидкого
кредитування» про поновлення на
роботі, стягнення середньомісячної
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, стягнення моральної шкоди та
судових витрат

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Балаклійського районного суду
Харківської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Служба швидкого
кредитування» про поновлення на
роботі, стягнення середньомісячної
заробітної плати, моральної шкоди та
судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка посилається на те, що наказом
№169-К від 13.06.2012 року вона була прийнята
на посаду старшого кредитного
інспектора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Служба швидкого
кредитування». З 27 березня 2013 року по 19
вересня 2013 року вона знаходилась на
лікарняному з діагнозом
трьохлодижечний перелом правої
гомілки зі зміщенням та з підвивихом,
перенесла операцію, її важко було
пересуватися, у лютому 2014 року їй
необхідно також проведення операції. У
зв»язку з тим, що вона працювала у
м.Харкові, орендувала там житло, але у
зв»язку зі скрутним матеріальним
становищем вона не могла
розраховуватись за житло, тому вона
переїхала проживати у місто Балаклію
та вирішила домовитися з роботодавцем
про її звільнення за згодою сторін.
Вона передавала через ОСОБА_2 листок
непрацездатності та заяву про її
звільнення за згодою сторін з 19.09.2013
року, неодноразово телефонувала
спеціалісту з кадрової роботи ОСОБА_3,
та її запевняла, що документи одержала.
Але їй потім надійшов лист про те,що
вона звільнена з роботи за прогул без
поважних причин.06.12.2013 року оригінал
трудової книжки їй привезла ОСОБА_3

Позивачка вважає, що її
звільнення було здійснено з порушенням
норм трудового законодавства України,
надання ніяких пояснень щодо
звільнення їй не пропонувалось, з
наказом про звільнення її не знайомили.

По її зверненню ТОВ «Служба
швидкого кредитування» перевірялось
територіальною державною інспекцією з
питань праці в Запорожській області,
якою було виявлено ряд порушень
трудового законодавства при її
звільненні.

В судовому засіданні позивачка
свої позовні вимоги підтримала у
повному обсязі на просила їх
задовольнити.

Представник відповідача позов
ОСОБА_1 не визнала та пояснила, що
дійсно позивачка працювала в ТОВ
«Служба швидкого кредитування», у
зв»язку з отриманням травми вона
знаходилась на лікарняних листах з 27
березня по 19 вересня 2013 року. 20 вересня
2013 року повинна була приступити до
роботи, але вона цього не зробила, потім
вона вела телефонні розмови з
спеціалістом із кадрової роботи,
пропонувала звільнити її за згодою
сторін, але оригінал заяви про її
звільнення по п.1 ст.36 КЗУпП від неї не
надходив, тому підстав для її
звільнення за п.1 ст.36 КЗУпП у
адміністрації не було. Позивачка з 20 по
26 вересня 2013 року була відсутня на
робочому місці, що зафіксовано
складеними актами. Представник
відповідача просить суд у задоволенні
позову відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідків, вивчивши матеріали
цивільної справи, суд прийшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка
наказом №169-К від 13 червня 2012 року ТОВ
«Служба швидкого кредитування» міста
Запоріжжя була прийнята на роботу на
посаду старшого кредитного інспектора
з випробувальним терміном два місяці (
а.с.66 ).

На підставі наказу №233-К від 26
вересня 2013 року була звільнена згідно
п.4 ст.40 КЗУпП у зв»язку з прогулом без
поважних причин (а.с.67 ).

Ці обставини підтверджуються
трудовою книжкою позивачки (а.с.20 ).

У судовому засіданні позивачка
пояснила, що вона у зв»язку з
отриманням травми знаходилась на
лікарняних, після закриття останнього
листка непрацездатності, 20 вересня 2013
року повинна була стати до роботи. Ці
обставини підтверджуються листками
непрацездатності ( а.с.39-43 ), але до
роботи вона не приступила.

Позивачка у судовому засіданні
пояснила, що вона вела телефонні
розмови з спеціалістом з кадрової
роботи про звільнення її з роботи за
згодою сторін, яка їй запропонувала
написати з цього приводу відповідну
заяву,але, як пояснила у судовому
засіданні свідок ОСОБА_3, що оригінала
заяви про її звільнення за згодою
сторін позивачка так і не надала. До
роботи вона також,починаючи з 20 вересня
по 26 вересня 2013 року, не приступила, про
що були складені відповідні акти, тому
26 вересня 2013 року позивачка була
звільнена з роботи за п.4 ст.40 КЗУпП.

Пояснення свідка ОСОБА_3
підтверджуються актами про порушення
трудової дисципліни ( а.с.68-72). Свідок
також стверджувала, що якби була заява
ОСОБА_1 про її звільнення за згодою
сторін, то вона була б звільнена з цих
підстав.

Пояснення свідка ОСОБА_3 судом
визнаються достовірними, так як вони
підтверджені іншими обставинами
справи. Позивачка,на думку суду, не
надала належних доказів, що вона
надавала письмову заяву про звільнення
за згодою сторін від 19.09.2013 року. Як
пояснила позивачка таку заяву вона
передала ОСОБА_2, який у судовому
засіданні пояснив, що 19.09.2013 року йому
зателефонувала його знайома ОСОБА_4 і
попросила забрати у ОСОБА_1 у місті
Балаклія документи та передати їх
батькам її чоловіка. Він в той же день
приїхав до ОСОБА_1, яка передала йому
листок непрацездатності і заяву на її
звільнення від 19.09.2013 року. Він в той же
день передав ці документи матері
чоловіка ОСОБА_4, а та їх повинна була
передати ОСОБА_4, так як вона є
працівницею ТОВ «Служба швидкого
кредитування» і повинна була
відправити їх в м.Запоріжжя.

Свідок ОСОБА_4 у судовому
засіданні пояснила, що дійсно вона
одержала від своїх родичів пакет з
документами, чи була там заява ОСОБА_1
вона не знає,а також не пам»ятає, так як
не перевіряла передані їй документи.

Позивачка листом №272 від 26.09.2013
року була повідомлена про її
звільнення та їй було запропоновано
з»явитися за трудовою книжкою або
надіслати письмовий запит про
пересилку трудової книжки та на яку
адресу (.а.с.73-74), чого вона не зробила.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗУпП
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках прогулу ( в тому
числі відсутності на роботі більше
трьох годин протягом робочого дня ) без
поважних причин.

Суд вважає, що позивачка не надала
суду належних доказів, які б свідчили
про поважність причини не виходу її на
роботу, а також доказів, які б з
достовірністю підтверджували те, що до
адміністрації ТОВ «Служба швидкого
кредитування» надійшов оригінал її
заява про звільнення з 19.09.2013 року за
згодою сторін. Як пояснила представник
відповідача по сканованій заяві
позивачки про її звільнення за згодою
сторін адміністрація ТОВ «Служба
швидкого кредитування» не мала права
на її звільнення.. Ці обставини у
судовому засіданні підтвердила свідок
- спеціаліст з кадрової роботи ОСОБА_3

У судовому засіданні позивачка
пояснила, що після 19 вересня 2013 року на
лікарняному вона не знаходилась. Як
вказано у листку непрацездатності від
13 серпня 2013 року до роботи позивачка
повинна була стати 20 вересня 2013 року
(а.с.43 ). Але до роботи вона починаючи з 20
вересня по 26 вересня 2013 року не
приступила та не надала суду доказів
причин, в силу яких вона не приступила
до роботи 20 вересня 2013 року.

Суд також вважає, що позивачка не
була позбавлена можливості направити
роботодавцю оригінал заяви про її
звільнення за згодою сторін
рекомендованим листом з повідомленням,
але позивачка у судовому засіданні ці
обставини не змогла пояснити.

Посилання позивачки на те, що таку
заяву вона передала ОСОБА_2, а той в свою
чергу передав іншій особі, яка передала
її ОСОБА_4, не можуть з достовірністю
підтверджувати факт надання такої
заяви позивачкою до ТОВ «Служба
швидкого кредитування», так як у
судовому засіданні свідок ОСОБА_4
пояснила, що вона не пам'ятає чи була
взагалі заява ОСОБА_1 в документах,які
вона відправила ТОВ «Служба швидкого
кредитування».

Зважаючи на викладене, суд
прийшов до висновку, що у адміністрації
ТОВ «Служба швидкого кредитування»
були підстави для звільнення ОСОБА_1з
роботи по п.4 ст.40 КЗУпП. З
вищезазначених підстав суд відмовляє
ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК
України, ст.ст.15,16 ЦК України, п.4 ст.40
КЗУпП, Постановою Пленуму Верховного
Суду України №9 від 6.11.92р. зі змінами
від 25.05.98р. «Про практику розгляду
судами трудових спорів» - суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Служба швидкого
кредитування» про поновлення на
роботі, стягнення середньомісячної
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, моральної шкоди та судових
витрат - відмовити.

З повним текстом рішення сторони
можуть бути ознайомлені на протязі 5
днів з моменту проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Балаклійський районний суд в 10
денний строк з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії нього рішення.

Суддя