Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/1837/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,
Павлишина О.Ф

секретаря Гацій
І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Оранта-Січ» на рішення
Сихівського районного суду м. Львова
від 05 грудня 2013 року у справі за позовом
прокурора Сихівського району м. Львова
в інтересах держави в особі
комунальної 8-ої міської клінічної
лікарні м. Львова до ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Оранта-Січ» про
відшкодування витрат на лікування
особи, яка потерпіла від злочину,-

встановила:

В жовтні 2013 року прокурор Сихівського
району м. Львова звернувся в суд з
позовом в інтересах держави в особі
Комунальної 8-ої міської клінічної
лікарні м. Львова, з врахуванням заяви
про уточнення позовних вимог просив
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія
«Оранта-Січ» на корить Комунальної 8-ої
міської клінічної лікарні м. Львова
2249,39 грн. витрат на лікування
потерпілого ОСОБА_4

В обгрунтування позовних вимог
покликався на те, що 11.03.2012 року о 06.30
год. відповідач ОСОБА_2 керуючи
автомобілем «Toyota Sequoia» та рухаючись по
автодорозі сполученням
Східниця-Пісочне зі сторони м.
Трускавця у напрямку м. Львова, при
проїзді ділянки в районі 89 км+250 м., що на
території Дрогобицького району
Львівської області, порушив вимоги
Правил дорожнього руху України,
розпочав виконувати маневр обгону
попутного автомобіля, виїхав на
зустрічну смугу руху, по якій в цей час
рухався зустрічний автомобіль «ЗАЗ-SENS»
під керуванням водія ОСОБА_4, що
призвело до зіткнення між їхніми
транспортними засобами. Внаслідок
зіткнення водій автомобіля «ЗАЗ-SENS»
ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження
середньої тяжкості та перебував на
стаціонарному лікуванні у Комунальній
8 міській клінічній лікарні м. Львова.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 15.07.2013 року,
за результатами розгляду
кримінального провадження № 0000513
за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України, ОСОБА_2
звільнено від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 46 КК
України, кримінальне провадження
закрито. Згідно довідки Комунальної
8-ої міської клінічної лікарні м. Львова
від 23.05.2013 року № 806, ОСОБА_4 перебував на
стаціонарному лікуванні у
травматологічному відділенні
Комунальної 8-ої міської клінічної
лікарні м. Львова 22 дні, з 19.03.2013 року по
10.04.2013 року. Вартість одного ліжко/дня
становить 90,16 грн., вартість
медикаментів становить 266,39 грн. Таким
чином, загальна сума затрачених
Комунальною 8-ою міською клінічною
лікарнею м. Львова коштів на лікування
ОСОБА_4 становить 2249,39 грн.

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СК «Оранта-Січ» в
користь 8-ї Комунальної клінічної
лікарні м. Львова 2249 грн. 39 коп. витрат
на лікування.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «СК «Оранта-Січ» в
користь держави судовий збір в розмірі
229 грн. 40 коп.

Рішення суду оскаржив представник
відповідача ПАТ «СК «Оранта-Січ», з
оскаржуваним рішенням не погоджується
вважає його таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», потерпілими є юридичні та
фізичні особи, життю, здоров'ю та/або
майну яких заподіяна шкода внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди з
використанням транспортного засобу.
Крім цього, згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону
при настанні страхового випадку
Страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті ДТП життю,
здоров»ю та майну третьої (потерпілої)
особи.

В результаті ДТП, яка сталось 11.03.2013
року потерпілою особою визнано ОСОБА_4.

Виходячи з норм Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування за
договором страхування цивільної
відповідальності проводиться
безпосередньо потерпілому на підставі
заяви встановленої форми, з
встановленим законом переліком
документів, які подаються Страховику.

Звертає увагу, що до ПАТ «СК
«Оранта-Січ» 02.08.2013р. ОСОБА_4 звернувся
із заявою про страхове відшкодування,
на підставі страхового акту від 16.09.2013
р. останній отримав страхове
відшкодування в розмірі 16 939,91 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 526 від 19.11.2013 р. та платіжним
дорученням № 601 від 20.12.2013р.

На переконання апелянта положення
Закону стосуються виключно лише -
страховика (ПАТ «СК «Оранта-Січ»),
винної особи (ОСОБА_2) і потерпілої
особи (ОСОБА_4), лікарня в даному випадку
не може підпадати під жодну сторону.

Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» не передбачено
здійснення виплати страхового
відшкодування страховиком на користь
будь-якої іншої особи, ніж особи, що
постраждала внаслідок ДТП за участю
забезпеченого транспортного засобу.

Просить рішення районного суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в частині вимог до ПАТ «СК
«Оранта-Січ» відмовити.

Представник ПАТ "Страхова компанія
"Оанта-Січ" в судове засідання не
прибув, подав клопотання про
відкладення розгляду справи у зв"язку
із форс-мажором в державі.

Інші учасники розгляду справи, а саме
прокурор Сихівського району м. Львова,
представник позивача Комунальної 8-ої
міської клінічної лікарні м. Львова,
відповідач ОСОБА_2, будучи
повідомленими належним чином про день
та час розгляду справи, про що свідчать
що свідчать рекомендовані
повідомлення про вручення їм поштових
відправлень (а.с. 67-72), в судове
засідання апеляційної інстанції не
прибули, не повідомили суд про причину
неявки.

На переконання колегії суддів,
матеріалів справи достатньо для
розгляду справи по суті, а тому вважає
за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305
ЦПК України, розглядати справу за
відсутності осіб, що не з»явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до
ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування
судового процесу технічними засобами
не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення виходячи з
таких підстав.

Згідно із ст. 2 ЦК України учасниками
цивільних відносин є: фізичні, юридичні
особи (особи), держава Україна, ОСОБА_5
Крим, територіальні громади, іноземні
держави та інші суб"єкти публічного
права.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів (ст.
57 ЦПК України).

Колегія суддів приходить до
переконання, що дане рішення суду не
відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
витрати в сумі 2249,39 грн. не перевищують
ліміту страхової відповідальності,
відтак стягнув такі з ПАТ «Оранта-Січ»
відповідно до положень п. 24.1 ст. 24
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», відповідно у
стягненні таких витрат із відповідача
ОСОБА_2 відмовив.

Судова колегія не може погодитись із
зазначеним висновком суду виходячи із
наступного.

По справі встановлено, що 11.03.2012 року о
06.30 год. на автодорозі сполученням
Східниця-Пісочне зі сторони м.
Трускавця у напрямку м. Львова, на
ділянці 89 км+250 м., що на території
Дрогобицького району Львівської
області, мала місце
дорожньо-транспортна пригода між
автомобілем «Toyota Sequoia» д.н.з. НОМЕР_1, під
керуванням відповідача ОСОБА_2 та
автомобілем «ЗАЗ-SENS» д.н.з. НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_4

Вказана дорожньо-транспортна подія
сталась з вини відповідача ОСОБА_2, який
в порушення вимог пунктів 1.2., 1.5., 1.10,
п.2.3. б), д), п. 10.1; п. 11.2; п.п. 12.2., 12.3; 14.2. в),
14.6 г) та вимоги попереджувального
дорожнього знаку 1.1. дод. 1. «Небезпечний
поворот праворуч» Правил дорожнього
руху України, керуючи автомобілем
проявив неуважність до дорожньої
обстановки та її змін, розпочав
виконувати маневр обгону попутного
автомобіля, виїхав на зустрічну смугу
руху, по якій в цей час рухався
зустрічний автомобіль «ЗАЗ-SENS» під
керуванням водія ОСОБА_4, такими своїми
діями створив аварійну обстановку, що
призвело до зіткнення. В результаті ДТП
потерпілим ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7
заподіяно тілесні ушкодження
середньої тяжкості.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 15.07.2013 року
ОСОБА_2 звільнено від кримінальної
відповідальності на підставі ст.. 46 КК
України у зв»язку із примиренням з
потерпілими, кримінальне провадження
відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 286 КК України
закрито (а.с. 5-6 ухвала).

З полісу № ВЕ/8149844 від № АС/0411116 від
02.03.2013 року обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів вбачається, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної
пригоди була застрахована ПАТ «СК
«Оранта-Січ» (а.с. 12).

У довідці Комунальної 8-ої міської
клінічної лікарні м. Львова від 23.05.2013
№806 зазначено, що потерпілий ОСОБА_4
перебував на стаціонарному лікуванні у
травматологічному відділенні
Комунальної 8-ої міської клінічної
лікарні м. Львова 22 дні, з 19.03.2013 року по
10.04.2013 року. Вартість одного ліжко/дня
становить 90,16 грн., вартість
медикаментів становить 266,39 грн. Таким
чином, загальна сума затрачених
Комунальною 8-ою міською клінічною
лікарнею м. Львова коштів на лікування
ОСОБА_4 становить 2249,39 грн (а.с. 7).

Відповідно до п. 1 3. ст. 1 Закону України
«Про обовязкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», потерпілими є юридичні та
фізичні особи, життю, здоров»ю або
майну яких заподіяна шкода внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди з
використанням транспортного засобу.

Разом з тим, згідно із ст. 4 вказаного
Закону суб"єктами обов"язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, є страхувальники та
інші особи, відповідальність яких
застрахована, страховики, Моторне
(транспортне) страхове бюро України,
потерпілі.

Внаслідок досліджуваної
дорожньо-транспортної події з участю
відповідача ОСОБА_2 шкода майну
юридичної особи Комунальна 8-ма міська
клінічна лікарня м. Львова не
заподіяна.

Комунальна 8-ма міська клінічна лікарня
м. Львова, а також держава, в інтересах
якої заявлено позов прокурором, не є
учасниками договору страхування, а
тому Закон України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» не може бути
застосований при вирішені питання про
відшкодування витрат закладу охорони
здоров'я на лікування потерпілого.

Тобто, за змістом норм ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», право на відшкодування
згідно нього отримують особи, яким
страховим випадком (ДТП) безпосередньо
спричинена шкода. Відповідно до
зазначених норм витрати на лікування
відшкодовуються лише потерпілому.

На вказані обставини суд першої
інстанції уваги не звернув, відтак
помилково прийшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог та
стягнення витрат на лікування із
страхової компанії.

В свою чергу, статтею 1206 ЦК України
передбачено, що особа, яка вчинила
злочин, зобов'язана відшкодувати
витрати закладові охорони здоров'я на
лікування потерпілого від цього
злочину, крім випадку завдання шкоди
при перевищенні меж необхідної оборони
або у стані сильного душевного
хвилювання, що виникло раптово
внаслідок насильства або тяжкої образи
з боку потерпілого.

Розмір витрат на лікування,
підтверджених довідкою № 806 від 23.05.2013
року (а.с. 7), сторонами не оспорюється,
відтак, подана позивачем відповідь
Комунальної 8-ої міської клінічної
лікарні м. Львова про затрату коштів
під час лікування потерпілого ОСОБА_4 є
належним і допустимим доказом та
приймається до уваги судом.

Частиною 3 ст. 1206 ЦК України визначено,
що у випадку проведення лікування
закладом охорони здоров'я, що є у
державній власності або у власності
територіальної громади, кошти на
відшкодування витрат на лікування
зараховуються до відповідного бюджету.

Комунальна 8-ма міська клінічна лікарня
м. Львова є власністю територіальної
громади м. Львова, відтак суму
відшкодування витрат на лікування
потерпілого від злочину ОСОБА_4,
необхідно стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на користь бюджету м. Львова.

Окрім цього, з відповідача ОСОБА_2
відповідно до ст. 88 ЦПК України
необхідно стягнути в дохід держави
судовий збір в розмірі 229,40 грн. та в
користь ПАТ СК "Оранта-Січ" 114,70 грн. за
подання апеляційної скарги.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції, як таке, що ухвалене з
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 2 ст. 305, п. 2 ч. 1
ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314,
ст.ст. 316,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Оранта-Січ» задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 05 грудня 2013 року скасувати
та ухвали нове рішення, яким позов
прокурора Сихівського району м. Львова
в інтересах комунальної 8-ої міської
клінічної лікарні м. Львова до ОСОБА_2,
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Оранта-Січ» про
відшкодування витрат на лікування
особи, яка потерпіла від злочину
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід бюджету м.
Львова 2249 (дві тисячі двісті сорок
дев"ять) грн. 39 коп. витрат на лікування
потерпілого ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 229
(двісті двадцять дев"ять) грн. 40 коп.
судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ПАТ
"Страхова компанія "Оранта-Січ" 114 (сто
чотирнадцять) грн. 70 коп. судового
збору, сплаченого при поданні
апеляційної скарги.

У задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин