АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1738/14
Головуючий 1-ої інст.:
Справа № 635/3403/13-ц
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Маміної О.В.

суддів - Борової С.А., Крилової Т.Г.

при секретарі - Єндовицькій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 16 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення суми,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з зазначеним позовом. В
обґрунтування вимог зазначала, що в
забезпечення майбутнього договору
купівлі-продажу належної відповідачу
ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 передала 6 520, 00
грн. Договір між ними укладено не було,
сплачену суму відповідач повернути
відмовляється. Просила стягнути з
відповідача 6 520, 00 грн. авансу та судові
витрати

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 16 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6
520, 00 грн. та судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції від 16
грудня 2013 року скасувати, в задоволенні
позовних вимог відмовити. Посилається
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, судова колегія
не знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що 08 квітня 2013 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір
-зобов'язання укласти договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, на
виконання умов якого ОСОБА_2 передала
ОСОБА_1 4 075, 00 грн. в рахунок вартості
квартири.

Згідно умов додаткової угоди до
вищевказаного договору-зобов'язання,
позивачем було передано відповідачеві
ще 2 445, 00 в рахунок майбутнього
договору купівлі-продажу.

Не дійшовши згоди щодо умов договору
купівлі-продажу, сторони розірвали
договір-зобов'язання, про що склали
додаткову угоду № 2 від 16 травня 2013
року.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

У відповідності з ст. 635 ЦК України,
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
укласти договір у майбутньому
(основний договір) на умовах,
встановлених попереднім договором.
Попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного
договору, а якщо форма основного
договору не встановлена, у письмовій
формі. Сторона, яка необґрунтовано
ухиляється від укладання договору,
передбаченого попереднім договором,
повинна відшкодувати другій стороні
збитки, завдані простроченням.

На підставі ч. 1 ст. 546 ЦК України.
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, при триманням,
завдатком.

Відповідно до ч. 2 ст. 546 ЦК України,
недійсне зобов'язання не підлягає
забезпеченню. Недійсність основного
зобов'язання (вимоги) спричиняє
недійсність правочину щодо його
забезпечення.

Згідно ст. 570 ЦК України, завдатком є
грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

З огляду на наведене, суд першої
інстанції вірно визначив, що, оскільки
завдатком може бути забезпечене лише
дійсне зобов'язання, та виходячи з того,
що договір купівлі-продажу квартири,
який за формою і змістом відповідав би
вимогам закону, сторонами укладений не
був, передана відповідачу за договором
про зобов'язання сума у розмірі 6 520, 00
грн. фактично є авансом.

Томі вказана сума правомірно стягнута
з відповідача на користь позивачки.

Рішення суду ухвалене з додержанням
вимог матеріального права. Підстав для
його зміни або скасування не
вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 16 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя -

Судді -