Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/5288/14
Головуючий у 1-й інстанції: Мінасов
Суддя-доповідач: Ломейко В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.

суддів: Ломейка В.О.

Кухаря С.В.

При секретарі: Мосіній О.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_3,
Комунального підприємства
«Запорізькій обласний центр охорони
праці» Запорізької обласної ради на
рішення Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 23 жовтня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Комунального підприємства
«Запорізькій обласний центр охорони
праці» Запорізької обласної ради про
стягнення заборгованості по
заробітній платі,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до КП «Запорізькій
обласний центр охорони праці»
Запорізької обласної ради про
стягнення заборгованості по
заробітній платі.

В позові зазначав, що він працював в КП
«Навчально-курсовий комбінат
Житлово-комунального господарства»
Запорізької обласної ради до 19.04.2013
року і був звільнений на підставі ст.36
КЗпП України. При звільненні
розрахунок з ним проведено не було.
Рішенням Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 05.12.2013 року стягнуто з
КП «Навчально-курсовий комбінат
Житлово-комунального господарства»
Запорізької обласної ради на користь
ОСОБА_3 заборгованість по заробітній
платі 15056,19 грн., середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільнені
42595,8 грн. без урахування податків і
обов'язкових платежів. КП «Запорізькій
обласний центр охорони праці»
Запорізької обласної ради є
правонаступником КП
«Навчально-курсовий комбінат
Житлово-комунального господарства»
Запорізької обласної ради.
Заборгованість по заробітній платі
йому повністю виплачено 03.07.2014 року.
Середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільнені не виплачено.

Посилаючись на викладені обставини,
просив суд стягнути з відповідача
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільнені 46 956 грн. з 06
грудня 2013 року по 03.07.2014 року.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 23 жовтня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з КП «Запорізькій обласний
центр охорони праці» Запорізької
обласної ради на користь ОСОБА_3
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільнені 8 720,4 грн. без
урахування податків і обов'язкових
платежів. Стягнуто з КП «Запорізькій
обласний центр охорони праці»
Запорізької обласної ради на користь
держави судовий збір у розмірі 243,6 грн.
В решті позивних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновку суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким його позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду, КП
«Запорізькій обласний центр охорони
праці» Запорізької обласної ради
подало апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновку суду
обставинам справи, просить рішення
суду змінити, ухваливши та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників
апеляційного розгляду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги ОСОБА_3, Комунального
підприємства «Запорізькій обласний
центр охорони праці» Запорізької
обласної ради задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
19.04.2013 року ОСОБА_3, був звільнений з КП
«Навчально-курсовий комбінат
Житлово-комунального господарства»
Запорізької обласної ради, на підставі
ст.36 КЗпП України.

При звільненні розрахунок з ним
проведено не було.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 47 та ч.1
ст. 116 КЗпП України, виплата усіх сум, що
належать працівнику від підприємства
чи установи, проводиться у день
звільнення.

У разі невиплати з вини власника
або уповноваженого ним органу,
звільненому ним працівникові усіх сум,
які повинні бути йому виплачені на день
його звільнення, згідно з вимогами ч.1
ст. 117 КЗпП України, роботодавець
повинен виплатити цьому працівникові
його середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, які містяться
у п.20 постанови від 24.12.1999 р. № 13 "Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці",
відповідно до яких, встановивши при
розгляді справи про стягнення
заробітної плати у зв'язку із затримкою
розрахунку при звільненні, що
працівникові не були виплачені належні
йому від підприємства, установи,
організації суми в день звільнення, а
коли він у цей день не був на роботі, -
наступного дня після пред'явлення ним
роботодавцеві вимог про розрахунок,
суд на підставі ст. 117 КЗпП України
стягує на користь працівника середній
заробіток за весь період затримки
розрахунку, а при не проведенні
останнього до розгляду справи - по день
постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

Рішенням Жовтневого районного
суду м.Запоріжжя від 05.12.2013 року
стягнуто з КП «Навчально-курсовий
комбінат Житлово-комунального
господарства» Запорізької обласної
ради на користь ОСОБА_3, заборгованість
з 19.04.2013року по 05 грудня 2013 року в
заробітній платі 15056,19 грн., середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільнені 42595,8 грн. без урахування
податків і обов'язкових платежів(а/с 7-8).

З 23 травня 2014року КП «Запорізькій
обласний центр охорони праці»
Запорізької обласної ради є
правонаступником КП
«Навчально-курсовий комбінат
Житлово-комунального господарства»
Запорізької обласної ради (а/с 20).

Заборгованість по заробітній
платі відповідачем виплачена позивачу
повністю лише 03.07.2014 року.

Однак, позивач вважає, що
відповідач повинен виплатити йому і
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільнені 46 956 грн., з 06
грудня 2013 року по 03.07.2014 року, з часу
ухвалення рішення суду по час
фактичного виконання цього рішення.

Задовольняючи позов частково суд
першої інстанції правильно виходив з
відсутності вини відповідача за час
затримки розрахунку з 06 грудня 2013 року
по 23 травня 2014 року, оскільки саме 23.05.2014
року, дати проведення державної
реєстрації змін до статуту КП
«Запорізькій обласний центр охорони
праці» Запорізької обласної ради, за
якими юридично оформлено
правоприємництво майна та усіх прав і
обов*язків КП «Навчально-курсовий
комбінат Житлово-комунального
господарства» Запорізької обласної
ради.

Посилання КП «Запорізькій
обласний центр охорони праці»
Запорізької обласної ради в
апеляційній скарзі на те, що апелянт не
є роботодавцем до позивача і в трудових
відносинах з ним не перебував не є
обґрунтованим, оскільки згідно п.1.4
Статуту відповідача КП «Запорізькій
обласний центр охорони праці»
Запорізької обласної ради є
правонаступником майна та усіх прав і
обов*язків приєднаного КП
«Навчально-курсовий комбінат
Житлово-комунального господарства»
Запорізької обласної ради, з яким
позивач був у трудових відносинах.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України,
юридична особа припиняється в
результаті реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, перетворення) або
ліквідації. У разі реорганізації
юридичних осіб майно, права та
обов'язки переходять до
правонаступників.

Таким чином обов*язок КП
«Навчально-курсовий комбінат
Житлово-комунального господарства»
Запорізької обласної ради
розрахуватися з позивачем без затримки
перейшов до правонаступника КП
«Запорізькій обласний центр охорони
праці» Запорізької обласної ради, при
тому що останній і не був з позивачем в
трудових відносинах.

Отже, непроведення з вини власника
або уповноваженого ним органу
розрахунку з працівником у зазначені
строки є підставою для
відповідальності, передбаченої
статтею 117 Кодексу, тобто виплати
працівникові його середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Після ухвалення судового рішення
про стягнення заборгованості із
заробітної плати роботодавець не
звільняється від відповідальності,
передбаченої статтею 117 КЗпП України, а
саме виплати середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні, тобто за весь період
невиплати власником або уповноваженим
ним органом належних працівникові при
звільненні сум.

Невиплата звільненому
працівникові всіх сум, що належать йому
від власника або уповноваженого ним
органу, є триваючим правопорушенням, а
отже, працівник може визначити
остаточний обсяг своїх вимог на момент
припинення такого правопорушення, яким
є день фактичного розрахунку

За таких обставин колегія суддів
вважає, що доводи апеляційних скарг не
є суттєвими та спростовують висновок
суду про часткове задоволення позову і
не дають законних підстав для
скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст.209, 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, Комунального
підприємства «Запорізькій обласний
центр охорони праці» Запорізької
обласної ради відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 23 жовтня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: