Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"16" жовтня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Договором №001/17543/06/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 13 грудня 2006 року у розмірі 28370,20 грн., та витрат по сплаті судового збору в розмірі 283,70 грн., мотивуючи тим, що відповідачем порушено умови зазначеного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог.

Представник позивача Бондар О.В. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, та щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, яка підтверджується даними Адресного бюро, про причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 13 грудня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №СL-001/867/2006, за умовами договору Банк надає Позичальнику кредитні кошти в розмірі 58063,24,00 доларів США, з цільовим призначення - придбання нерухомого автомобіля, фіксована процентна ставка 12,49% річних, зі строком повернення кредиту до 13 грудня 2012 року.

Кредитний договір складається із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою, згідно з п. 1 частини № 1 кредитного договору. За умовами кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в розмірі 58 063,24 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 12,49% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

13 грудня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір №001/17543/06/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), за умовами договору Банк надає Позичальнику Овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку №2620 5 001724386, в розмірі Ліміту Овердрафта, який становить 26400,00 грн., а Позичальник приймає Кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання, як це зазначено в цьому Договорі. (а.с.5-8)

Відповідно до положень статей 1077, 1078 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

27 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу №27/01/12, за умовами якого Клієнт (Первісний кредитор) передає, а Фактор (Новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. (а.с.30-33)

Згідно Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу від 27 січня 2012 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги по Договору №001/17543/06/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), який укладено між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1, на загальну суму основного боргу та процентів у валюті кредитування в розмірі 28370,20 грн. (а.с.19)

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1085 Цивільного кодексу України якщо фактор пред'явив боржнику вимогу здійснити платіж, боржник має право пред'явити до заліку свої грошові вимоги, що ґрунтуються на договорі боржника з клієнтом, які виникли у боржника до моменту, коли він одержав повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові.

Як убачається з матеріалів справи, 21 червня 2013 року (вих. №v0599) Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» направило на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу про дострокове виконання боргових зобов'язань, за Договором №001/17543/06/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), якою повідомило Позичальника про укладення Договору факторингу №27/01/12 від 27 січня 2012 року та вимагало дострокового виконання боргових зобов'язань за договором, виходячи із загального розміру заборгованості, включає: залишок заборгованості за кредитом - 14609,37 грн., суму відсотків за користування кредитом - 20878,9954 грн., яку запропоновано було погасити протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги (а.с.9), однак ця вимога залишена без належного реагування та відповіді з боку ОСОБА_1

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 1 ст. 517 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Згідно зі ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов'язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов'язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою.

Як убачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем ОСОБА_1 порушено умови Договору №001/17543/06/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 13 грудня 2006 року в частині своєчасного повернення кредиту, оскільки відповідачем не проводились платежі по договору в частині погашення основної суми кредиту та не сплачувались проценти за користування кредитними коштами в обсязі передбаченим кредитним договором, тому суд приходить до висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» правомірно заявлені вимоги про стягнення з ОСОБА_1, як боржника, заборгованості по Договору №001/17543/06/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 13 грудня 2006 року, складає загальну суму - 28370,20 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом - 14609,37 грн., суму відсотків за користування кредитом - 13760,83 грн.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Договором №001/17543/06/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 13 грудня 2006 року в сумі 28370,20 грн.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» понесені судові витрати по сплаті судового збору, в розмірі 283,70 грн., який сплачено позивачем за подання позову до суду, що підтверджується оригіналом платіжного доручення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 1,4,526, 549, 551, 610, 611, 612, 615, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 10, 11, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Договором №001/17543/06/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 13 грудня 2006 року в сумі 28370,20 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 283,70 грн., а всього на загальну суму 28653 (двадцять вісім тисяч шістсот п'ятдесят три) грн. 90 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

С у д д я