Справа №2-175/3563/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

при секретарі Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у сел. Ювілейному цивільну
справу за позовною заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Горизонт»
до ОСОБА_1, треті особи: приватний
нотаріус Дніпропетровського районного
нотаріального округу
ОСОБА_2,Товариство з обмеженою
відповідальністю «Украроматснаб» про
визнання угоди недійсною, -

в с т а н о в и в:

В липні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом про визнання угоди
недійсною, в якому просив визнати
недійсним договір купівлі-продажу
нерухомого майна, що знаходиться за
адресою: Дніпропетровська область
Дніпропетровський район АДРЕСА_1,
укладений між ТОВ «Горизонт» в особі
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 від 27 червня 2007 року.

В обґрунтування позову позивач вказав,
що ТОВ «Горизонт» до 27 червня 2007 року
належало нерухоме майно, яке
розташоване за адресою:
Дніпропетровська область
Дніпропетровський район АДРЕСА_1.
Учасниками ТОВ «Горизонт» є ОСОБА_4,
якій належить 22,46% статутного фонду та
її син ОСОБА_5, якому відповідно
належить 77,54% статутного фонду. До 17.12.2004
року директором та засновником ТОВ
«Горизонт» був чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_6,
але відповідно до рішення зборів
засновників від 17.12.2004 року він вийшов
зі складу засновників Товариства, а на
посаду директора замість нього був
призначений ОСОБА_5. 27 червня 2007 року
колишнім директором ОСОБА_6 був
укладений договір купівлі-продажу,
згідно із умовами якого покупцю -
ОСОБА_1 у власність було передане
нерухоме майно, що належало TOB
«Горизонт», та знаходиться за адресою:
Дніпропетровська область
Дніпропетровській район АДРЕСА_1, а
саме: адміністративна будівля
шлакоблочна, загальною площею 397,1 кв.м.;
свинарник шлакоблочний загальною
площею 955,0 кв.м.; склад
поліпропіленовий, загальною площею 345,4
кв.м.; трансформаторна підстанція
металева; зливна яма цегляна, колодязь
металевий; огорожа металева; навіс
(тимчасовий) металевий; вбиральня
тимчасова металева. Зазначений договір
був посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_2 Сума угоди, про яку йдеться вище,
складала відповідно до тексту договору
45 099 грн. Але, в ході підготовки до
укладення угоди, сторони - TOB «Горизонт»
в особі ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_1
узгодили реальну суму, за яку підлягає
відчудженню згадане вище майно - 235000
доларів США. Вважають, що договір
купівлі-продажу нерухомого майна між TOB
«Горизонт» та ОСОБА_1 повинний бути
визнаний недійсним на підставі ст. 230 ЦК
України як такий, що вчинений
представником продавця ОСОБА_6 під
впливом обману. В даному випадку,
ОСОБА_1 замовчував перед ОСОБА_6 те, що
він вважає суму 45099 грн., що вказана в
тексті договору купівлі-продажу від
27.06.2007 року остаточною, а гроші, які він
передавав під час укладення угоди, не є
його грошима та будуть негайно після
передачі вилучені працівниками
міліції. Все це призвело до помилки
представника TOB «Горизонт» ОСОБА_6
стосовно прав та обов'язків сторін за
договором та до укладення ним договору
на вкрай невигідних для TOB «Горизонт»
умовах. Вважають, що договір
купівлі-продажу нерухомого майна між TOB
«Горизонт» та ОСОБА_1 від 27.06.2007 року
підлягає з цих підстав визнанню
недійсним.

ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на обставини, зазначені в
позові.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та просив
відмовити в їх задоволенні.

Третя особа приватний нотаріус
Дніпропетровського районного
нотаріального округу ОСОБА_2 надала
суду заяву в якій просила розглядати
справу без її участі.

Представник третьої особи Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Украроматснаб» у судове засідання не
з'явився.

Суд, вислухавши у судовому засіданні
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, приходить до наступного.

Статті 203, 215 ЦК України передбачають
загальні підстави визнання правочину
недійсним.

Встановлено, що згідно з Статутом ТОВ
«Горизонт» зареєстрованого 24 грудня 2004
року у новій редакції, Товариство було
створено 23 грудня 1998 року, учасниками
товариства є ОСОБА_4 з часткою у 22,46% та
ОСОБА_5 з часткою у 77,54%. До грудня 2004
року учасником та директором ТОВ
«Горизонт» був ОСОБА_6 з часткою у 77,54%.
Так згідно з протоколом загальних
зборів учасників ТОВ «Горизонт» № 2 від
17 грудня 2004 року учасник ОСОБА_6 вийшов
зі складу учасників та передав свою
частку сину ОСОБА_5

27 червня 2007 року ТОВ «Горизонт» в особі
директора ОСОБА_6 було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна з
ОСОБА_1. Так згідно з п. 1.1 Договору у
власність ОСОБА_1 було передане
нерухоме майно, що належало TOB
«Горизонт», та знаходиться за адресою:
Дніпропетровська область
Дніпропетровській район АДРЕСА_1, а
саме: адміністративна будівля
шлакоблочна, загальною площею 397,1 кв.м.;
свинарник шлакоблочний загальною
площею 955,0 кв.м.; склад
поліпропіленовий, загальною площею 345,4
кв.м.; трансформаторна підстанція
металева; зливна яма цегляна, колодязь
металевий; огорожа металева; навіс
(тимчасовий) металевий; вбиральня
тимчасова металева. Договір було
посвідчено приватним нотаріусом
Дніпропетровського районного
нотаріального округу ОСОБА_2, про що
зроблено запис в реєстрі нотаріальних
дій за № 3767 (а.с.7). Згідно п. 2.1 Договору
купівлі-продажу нерухомого майна від 27
червня 2007 року, ціна майна складає 45099,00
грн.

Безпосередньо після укладання
спірного договору купівлі-продажу, в
приміщенні нотаріальної контори
приватного нотаріуса ОСОБА_2 було
затримано директора ТОВ «Горизонт»
ОСОБА_6 при одержані від ОСОБА_1 хабара у
розмірі 235000 доларів США за відчуження
будівель та споруд майнового комплексу
ТОВ «Горизонт», розташованих за
адресою: Дніпропетровська область
Дніпропетровський район АДРЕСА_1 та у
відношенні ОСОБА_6 прокуратурою
Дніпропетровської області було
порушено кримінальну справу за ознакою
злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК
України. В подальшому дії ОСОБА_6 були
кваліфіковані за ознаками злочинів
передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК
України. Постановою
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 26 червня
2009 року кримінальна справа відносно
ОСОБА_6 була припинена на підставі
Закону України «Про амністію» від
12.12.2008 року.

Відповідно до вимог ст. 10, 11 ЦПК України
суд вирішує справи на засадах
змагальності, не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб
та в межах заявлених позовних вимог, на
підставі поданих ними доказів.

За положеннями ст. 230 ЦК України: Якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(ч. 1 ст. 229 ЦК України), такий правочин
визнається судом недійсним. Обман
має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.
Сторона, яка застосувала обман,
зобов'язана відшкодувати другій
стороні збитки у подвійному розмірі та
моральну шкоду, що завдані у зв'язку з
вчиненням цього правочину.

Частиною 1 ст. 229 ЦК України
встановлено, що істотне значення
мають такі обставини: природа
правочину, права та обов'язки сторін,
властивості і якості речі, які значно
знижують її цінність або можливість
використання за цільовим призначенням.
Відповідно до цієї ж норми закону
мотиви правочину не мають істотного
значення, крім випадків, встановлених
законом.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 20
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009
року правочин визнається вчиненим під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої сторони в оману щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину. На відміну від помилки,
ознакою обману є умисел у діях однієї
зі сторін правочину. Наявність умислу в
діях відповідача, істотність значення
обставин, щодо яких особу введено в
оману, і сам факт обману повинна
довести особа, яка діяла під впливом
обману. Обман щодо мотивів правочину не
має істотного значення.

Частиною 3 статті 10 та частиною 1 статті
60 ЦПК України передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених законом.

Так, відповідно до вимог закону, при
вирішенні спору про визнання договору
недійсним вчиненого під впливом
обману, саме на позивача покладається
обов'язок довести наявність умислу в
діях відповідача, істотність значення
обставин, щодо яких особу введено в
оману, і сам факт обману. Позивач не
надав суду жодних доказів на
підтвердження факту визнання договору
купівлі-продажу укладеного між
сторонами 27 червня 2007 року недійсним з
підстав визначених ст. 230 ЦК України. В
той же час, наслідки передбачені ч. 2 ст.
230 ЦК України (на які позивач
посилається в обґрунтування свого
позову) підлягають застосуванню лише в
разі визнання договору недійсним в
наслідок введення однією з сторін
договору другою сторони в оману.

Тому, оцінюючи надані та досліджені у
судовому засіданні докази, суд
приходить до висновку про те, що
позивач не надав доказів на
підтвердження того, що ОСОБА_1
замовчував перед ОСОБА_6 те, що він
вважає суму 45099 грн., що вказана в тексті
договору купівлі-продажу від 27 червня
2007 року остаточною, а гроші які він
передавав під час укладення угоди, не є
його грошима та будуть негайно після
передачі вилучені працівниками
міліції, що дійсно ОСОБА_1 ввів ОСОБА_6 в
оману щодо обставин, які мають істотне
значення для укладення договору
купівлі-продажу.

Будь-яких належних та допустимих
доказів на підтвердження наявності
домовленості про продаж майна за 235000
доларів США, позивач суду не надав.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
укладання між колишнім директором ТОВ
«Горизонт» ОСОБА_6 та ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу у відповідності до
вимог законодавства України, а також
відсутність підстав для визнання судом
зазначеного договору недійсним. На
підставі викладеного суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
позову за необґрунтованістю вимог.

Згідно ст. 214 ЦПК України, під час
ухвалення рішення суд вирішує питання
щодо розподілу між сторонами судових
витрат. Згідно ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. У зв'язку
з відмовою позивачу у задоволенні
вимог, судові витрати не підлягають
стягненню з відповідача і підлягають
покладенню на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
230 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10-2, 57, 60, 88, 169, 212,
213 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Горизонт» до ОСОБА_1,
треті особи: приватний нотаріус
Дніпропетровського районного
нотаріального округу
ОСОБА_2,Товариство з обмеженою
відповідальністю «Украроматснаб» про
визнання угоди недійсною, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя : Озерянська
Ж.М.