У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Лесько А.О., Луспеника Д.Д.,
Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, товариства з обмеженою
відповідальністю
«Франківськміськбуд», виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради про переведення прав та обов'язків
покупця, визнання права власності,
визнання незаконним рішення, визнання
незаконним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, стягнення
витрат на правову допомогу, за
касаційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, на рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 01 липня
2013 року та рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 24
жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що до шлюбу з ОСОБА_2 придбала майно,
яке є її особистою власністю - квартири
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, проте відповідач
оформив на себе право власності на
квартиру АДРЕСА_1, пред'явивши
недостовірні відомості до ТОВ
«Франківськміськбуд», який проводив
будівництво та продаж квартири. Ця
недостовірна інформація була
підставою для прийняття виконавчим
комітетом Івано-Франківської міської
ради рішення про видачу ОСОБА_2
свідоцтва про право власності на житло.

У зв'язку з цим позивачка просила суд
перевести на неї права та обов'язки
покупця квартири АДРЕСА_1 за договором
купівлі-пролажу квартири № Ф/Н-37 від 16
вересня 2009 року, що укладений між ТзОВ
«Франківськміськбуд» та ОСОБА_2;
визнати за нею право власності на
квартиру АДРЕСА_1 як на майно, що
придбане до шлюбу з відповідачем;
визнати незаконним рішення виконкому
Івано-Франківської міської ради від 09
вересня 2010 року № 503 та п. 11 переліку в
додатку до даного рішення у частині
оформлення на ОСОБА_2 права власності
на квартиру АДРЕСА_1; визнати
незаконним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 29
вересня 2010 року, видане виконкомом
Івано-Франківської міської ради на ім'я
ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 01
липня 2013 року позов задоволено.
Передено на ОСОБА_1, права та обов'язки
покупця квартири АДРЕСА_1 за договором
купівлі-продажу квартири № Ф/Н-37 від
16 вересня 2009 року, що укладений
між ТОВ «Франківськміськбуд» та
ОСОБА_2 Визнано за ОСОБА_1 право
власності на квартиру АДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_2 Визнано незаконним
рішення виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради від 09
вересня 2010 року № 503 та п. 118
Додатку № 1 до рішення в частині
оформлення на ОСОБА_2 права власності
на квартиру АДРЕСА_1. Визнано
незаконним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 29
вересня 2010 року, видане виконавчим
комітетом Івано-Франківської міської
ради на ім'я ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.
Вирішено питання судового збору.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 24
жовтня 2013 року рішення суду
першої інстанції у частині переведення
на ОСОБА_1 прав та обов'язків покупця
квартири АДРЕСА_1 за договором
купівлі-продажу квартири № Ф/Н-37 від 16
вересня 2009 року, що укладений між ТОВ
«Франківськміськбуд» та ОСОБА_2
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення про відмову у позові. У
решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
рішення апеляційного суду в частині
залишення без змін рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду апеляційної
інстанції в скасованій частині.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про порушення норм
матеріального і процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення оскаржуваних судових рішень
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 01
липня 2013 року в нескасованій частині та
рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 24
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник

В.А. Черненко