Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/279/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Копняк С.М.,
Савуляка Р.В.

за участі
секретаря: Проворної Н.І.,

та участю
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Залізничного районного суду
м. Львова від 29 серпня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» про визнання
недійсним договору іпотеки, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням у задоволені
позову відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

Дане рішення оскаржив позивач.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що ніякої нотаріально засвідченої
згоди на передачу в іпотеку квартири
він не надав. Категорично заперечує
факт своєї присутності в нотаріуса та
підписання вищезгаданої заяви. Вважає,
що представлена відповідачем копія
заяви від 30.11.2007 р. про передачу в
іпотеку квартири є недопустимим
доказом та не могла бути використана
судом при вирішенні спору.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2 на заперечення апеляційної
скарги, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги та пред'явлених
позовних вимог законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Встановлено, що позивач звернувся до
суду з позовом про визнання недійсним
договору іпотеки, посилаючись на те, що
04 лютого 2008 року між його дружиною
ОСОБА_5 та ВАТ «Універсал Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк», був укладений
договір іпотеки на забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_4 за
кредитним договором № 049-2008-088 від 04
лютого 2008 року, предметом іпотеки є кв.
АДРЕСА_1. При цьому зазначив, що спірний
договір іпотеки був укладений ОСОБА_5
без його згоди та відома. Просив
визнати недійсним договір іпотеки від
04 лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_5
та ВАТ «Універсал Банк» на
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором № 049-2008-088 від 04
лютого 2008 року.

Судом встановлено, що 04 лютого 2008 року
між ОСОБА_4 та ВАТ «Універсал Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк», було укладено
кредитний договір, згідно якого ОСОБА_4
надано кредит на суму 50000 доларів США.

З метою забезпечення виконання умов
даного кредитного договору між ВАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_3 було
укладено договір поруки № 049-2008-088-р/1.

Судом також встановлено, що 04 лютого 2008
року між ОСОБА_5 та ВАТ «Універсал
Банк», правонаступником якого виступає
ПАТ «Універсал Банк», був укладений
договір іпотеки на забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_4 за
кредитним договором № 049-2008-088.
Предметом іпотеки за даним договором є
кв.АДРЕСА_1.

У відповідності до ст. 578 ЦК України
майно, що є у спільній власності, може
бути передане у заставу лише за згодою
усіх співвласників.

Згідно п. 25 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
при оспоренні договору застави
(іпотеки) суд має враховувати положення
ст. 578 ЦК, згідно з якими майно, що є у
спільній власності, може бути передане
у заставу лише за згодою іншого з
подружжя.

Суд вірно не прийняв до уваги посилання
позивача про те, що спірний договір
іпотеки був укладений без його згоди
та відома, оскільки, як вбачається із
його заяви від 30 листопада 2007 року, він
дав свою згоду дружині - ОСОБА_5 на
передачу в іпотеку належної їй
квартири. Крім цього, як вбачається із
поданої заяви, позивач дав згоду на
внесення змін та доповнень до даного
договору іпотеки.

Суд також критично поставився до
посилань позивача на те, що даний
іпотечний договір був укладений без
отримання нотаріально посвідченої
згоди на укладення такого, адже із
зазначеної вище заяви вбачається, що
така була нотаріально посвідчена
приватним нотаріусом.

При таких обставинах суд прийшов до
вірного висновку, що ОСОБА_3 дав згоду
на внесення змін та доповнень до
договору іпотеки, що підтверджується
його заявою від 30 листопада 2007 року.

Суд також підставно вказав, що вказані
обставини стверджуються рішенням
Залізничного районного суду м.Львова
від 14 жовтня 2011 року, яке не оскаржено
та набрало законної сили, а відтак
згідно ст. 61 ЦПК України не
доказуються.

Посилання апелянта на те, що він
повністю заперечує факт своєї
присутності в нотаріуса та підписання
вищезгаданої заяви, не заслуговують на
увагу оскільки така заява ним
підписана та нотаріально посвідчена
приватним нотаріусом ОСОБА_6

Отже, висновки суду відповідають
обставинам справи, суд правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права.

Інші доводи апелянта не спростовують
висновків суду, такі не ґрунтуються на
законі спростовуються вищенаведеним.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Залізничного районного
суду м. Львова від 29 серпня 2013 року -
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Копняк С.М.

Савуляк Р.В.