28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів:
Барановської Л.В., Рейнарт І.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
відповідача ОСОБА_1 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
06 листопада 2013 року у справі за позовом
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
«Печерськжитло» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення боргу за житлово-комунальні
У квітні 2013 року Комунальне
підприємство по утриманню житлового
господарства Печерського району м.
Києва «Печерськжитло» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення боргу за житлово-комунальні
послуги в розмірі 6 666,39 грн. та судових
витрат, заборону виїзду за кордон
відповідачам до повного погашення
заборгованості за житлово-комунальні
Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 06 листопада 2013 року позовні
вимоги задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь
КП УЖГ Печерського району м. Києва
«Печерськжитло» заборгованість за
житлово-комунальні послуги в розмірі 5
837,49 грн. В іншій частині позовних вимог
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь КП УЖГ Печерського району м.
Києва «Печерськжитло» 100,44 грн. судових
витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП
УЖГ Печерського району м. Києва
«Печерськжитло» 100,44 грн. судових
витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1
просить суд скасувати рішення
Печерського районного суду м. Києва від
06 листопада 2013 року та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права,
необґрунтованість оскаржуваного
рішення належними та допустимими
доказами.

Справа № 757/6901/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/1043/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Кирилюк
І.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я. Заслухавши
доповідь головуючого, пояснення осіб,
які з'явились в судове засідання,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1,
про що свідчить договір
купівлі-продажу від 21.04.1999 року.

Із довідки Форми 3 вбачається, що
власником особового рахунку на житлову
площу зазначеної квартири є ОСОБА_2,
будинок АДРЕСА_1 належить КП УЖГ
«Печерськжитло». В квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_1 та її діти
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Як вбачається із Статуту підприємства,
основними напрямами діяльності КП УЖГ
«Печерськжитло» є надання платних
послуг споживачам на підставі
укладених договорів, в тому числі,
юридичним особам, з утримання,
обслуговування та ремонту квартир,
приміщень, благоустрою прибудинкових
територій та інших послуг, не
передбачених складом витрат
підприємств житлового господарства, що
входять до плати за утримання будинків,
споруд та прибудинкових територій.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що КП УЖГ «Печерськжитло»
нараховує плату за користування житлом
та плату за комунальні послуги,
виходячи із загальної площі квартири
та відповідно до затверджених
розпорядженнями КМДА тарифами, про що
свідчить довідка № 111 від 03.09.2013 року.

Правилами користування приміщеннями
жилих будинків і прибудинковими
територіями, затвердженими Постановою
КМУ від 08.10.1992 року № 592, власник та
наймач (орендар) квартири, житлового
приміщення у гуртожитку зобов'язаний,
зокрема, оплачувати надані
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом,
дотримуватися вимог
нормативно-правових актів у сфері
житлово-комунальних послуг, пожежної і
газової безпеки, санітарних норм і
правил, використовувати приміщення
житлового будинку і гуртожитку за
призначенням, забезпечувати
збереження житлових і підсобних
приміщень та технічного обладнання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено, що у зв'язку із несплатою
за надані житлово-комунальні послуги в
період з січня 2011 року по грудень 2012
року утворилася заборгованість в сумі 6
666,39 грн.

Разом з тим, в даному випадку, судом
вірно застосовано ст. 257 ЦК України про
те, що загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки,
тому зважаючи на те, що позивач
звернувся до суду з позовом 01.04.2013 року,
то заборгованість підлягає стягненню
за останні три роки, тому сума
заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги становить 5
837,49 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог в частині стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги в сумі 5 837,49
грн., оскільки такі вимоги є
обґрунтованими та доведеними належним
чином, відповідають вимогам чинного
законодавства.

Вірним є висновок суду першої
інстанції і про відмову в задоволенні
позовних вимог в частині заборони
відповідачам виїзду за кордон до
повного погашення заборгованості,
оскільки нормами Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Проте, колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
стягнення зазначеної заборгованості
за житлово-комунальні послуги
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Таким чином, з огляду на положення ст. 322
ЦК України, саме на власника квартири
АДРЕСА_1 покладено обов'язок сплати за
житлово-комунальні послуги. Як
вбачається із матеріалів справи,
власником зазначеної квартири є ОСОБА_2

Враховуючи зазначене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що позовні
вимоги КП УЖГ «Печерськжитло»
підлягають задоволенню лише в частині
стягнення суми заборгованості за
надані житлово-комунальні послуги з
ОСОБА_2, як власника квартири АДРЕСА_1, а
позовні вимоги КП УЖГ «Печерськжитло»
до ОСОБА_1 задоволенню не підлягають,
оскільки вона не є власником
зазначеної квартири, а лише
зареєстрована за даною адресою.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України,
судові витрати в сумі 200,88 грн.
підлягають стягненню з відповідача
ОСОБА_2 на користь КП УЖГ
«Печерськжитло».

За таких обставин, рішення Печерського
районного суду м. Києва від 06 листопада
2013 року ухвалено з неповним з'ясуванням
обставин, які мають суттєве значення
для справи з незастосуванням норм
цивільного законодавства, які
підлягали застосуванню, тому рішення
підлягає частковому скасуванню в
частині задоволення позовних вимог КП
УЖГ «Печерськжитло» до ОСОБА_1 та
ухваленню в цій частині нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог КП УЖГ «Печерськжитло» до ОСОБА_1
В іншій частині рішення Печерського
районного суду м. Києва від 06 листопада
2013 року є обґрунтованим, вмотивованим
та підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 06 листопада 2013 року у справі
за позовом Комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
«Печерськжитло» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення боргу за житлово-комунальні
послуги скасувати в частині
солідарного стягнення боргу за
житлово-комунальні послуги та судових
витрат з ОСОБА_1 та ухвалити в цій
частині нове рішення наступного
змісту.

В задоволенні позовних вимог
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
«Печерськжитло» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за житлово-комунальні
послуги відмовити.

В решті рішення Печерського районного
суду м. Києва від 06 листопада 2013 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: