АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/6369/13-ц
Провадження № 22-ц/792/133/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Корніюк А.П.,

суддів: Талалай О.І., П'єнти І.В.,

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою АТ „Дельта Банк"
на рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 11 листопада 2013
року у справі за позовом АТ „Дельта
Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду із вказаним
позовом АТ „Дельта Банк"
обґрунтовувало свої вимоги тим, що
20.12.2007р. між ТОВ „Укрпромбанк" та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір
№193/ФК/5-07, згідно з умовами якого Банк
надав Позичальнику кредитні кошти на
споживчі цілі у розмірі 14160,00 грн. з
розрахунку 24% річних за весь час
фактичного користування кредитом на
строк, починаючи з 20.12.2007р. по 18.12.2009
року. 30.06.2010р. між ТОВ „Укрпромбанк", АТ
„Дельта Банк" та Національним банком
України укладено договір про передачу
активів та кредитних зобов'язань,
відповідно до умов якого ТОВ
„Укрпромбанк" передає (відступає) на
користь АТ „Дельта Банк" права вимоги
за кредитними та забезпечувальними
договорами. Свої зобов'язання за
вищезазначеним кредитним договором
відповідач належним чином не виконував
та допустив заборгованість, що станом
на 15.07.2013 р. становить 8100,09 грн. з яких:
4428,32 грн. заборгованість по тілу
кредиту, 3671,77 грн. заборгованість по
відсотках. Тому позивач просив
стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ
„Дельта Банк" вказану заборгованість.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 11 листопада 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ „Дельта Банк"
не погоджується з рішенням суду першої
інстанції, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким свої
позовні вимоги задовольнити. Апелянт
вказує, що неповідомлення боржника про
зміну кредитора у зобов'язанні не тягне
за собою недійсність відступлення
права вимоги, оскільки боржник може
виконати свої зобов'язання перед
первісним кредитором і таке виконання
буде вважатись належним. Разом з тим,
відповідачем не надано суду жодних
доказів, що свідчили б про його бажання
виконати свої зобов'язання перед ТОВ
„Український промисловий банк" як
первісним кредитором або перед АТ
„Дельта Банк" як новим кредитором. Не
надано відповідачем також доказів
того, що будь-який із кредиторів
відмовився прийняти у нього платежі на
погашення кредитної заборгованості.
Крім того, на думку апелянта, судом
безпідставно застосовано строк
позовної давності.

Сторони до суду не з»явилися, хоча про
день і час слухання справи повідомлені
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а оскаржуване рішення -
виключенню з мотивувальної частини
посилання суду на відмову у позові з
підстав недоведеності.

Відповідно до ч.1п.п.3,4 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем та його представниками не
надано належних доказів того, що
позивачу перейшло згідно договору від
30.06.2010 року право вимоги повернення
боргу до відповідача як позичальника
за кредитним договором №193/ФК/5-07 від
20.12.2007 року та, оскільки новий строк
позовної давності за вимогою про
повернення кредиту розпочався з 03.02.2010
року, а позивач звернувся до суду із
відповідним позовом лише 27.08.2013 року,
тому останнім пропущено трирічний
строк для звернення до суду за захистом
порушеного права.

Проте повністю погодитися з таким
висновком суду не можна.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 20грудня 2007 року між ТОВ
«Український промисловий банк» та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір
№193/ФК/5-07, відповідно до умов якого
останній отримав кредит у сумі
14160грн. строком по 18 грудня 2009 року на
умовах сплати 24 % річних за
користування кредитними коштами.
(а.с.5-12).

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк»,
АТ «Дельта Банк» та Національним
Банком України» укладено договір про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на
користь АТ «Дельта Банку», за умовами
якого Укрпомбанк передав (відступив)
Дельта Банку права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, що забезпечують виконання
кредитних зобов»язань перед
Національним банком, внаслідок чого
Дельта Банк замінив Украпромбанк як
кредитора (став новим кредитором) у
зазначених зобов»язаннях, до Дельта
Банку перейшло право вимагати ( замість
Укрпромбанку) від боржників повного,
належного та реального виконання
обов»язків за кредитними та
забезпечувальними договорами. (а.с.18-21).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок, в
тому числі, й передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

За положенням ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 517 ЦК України первісний
кредитор у зобов'язанні повинен
передати новому кредиторові документи,
які засвідчують права, що передаються,
та інформацію, яка є важливою для їх
здійснення. Боржник має право не
виконувати свого обов'язку новому
кредиторові до надання боржникові
доказів переходу до нового кредитора
прав у зобов'язанні.

Встановлено, що відповідно до Додатку
№1 від 02.07.2010 року до Договору про
передачу активів ТОВ «Украпромбанк» АТ
«Дельта Банк» ТОВ «Укрпромбанком»
було передано АТ «Дельта Банку» право
вимоги до боржника ОСОБА_1 за укладеним
20 грудня 2007 року кредитним договором №
193/ФК/5-07.

Вказані обставини підтверджуються
матеріалами справи. (а.с. 95-96).

Таким чином, доводи апеляційної скарги
щодо порушення судом норм
матеріального права в частині відмови
у позові з підстав недоведеності є
обґрунтованими та підставними, а такий
висновок суду першої інстанції є
припущенням, що у відповідності до ч. 4
ст. 60 ЦПК України є неприпустимим.

Разом з тим, оцінюючи доводи
апеляційної скарги в тій частині, що
судом першої інстанції безпідставно
відмовлено у позові з причин пропуску
строку позовної давності, колегія
суддів вважає їх необґрунтованими
виходячи із слідуючого.

Суд першої інстанції вірно виходив з
того, що п.7.5 кредитного договору
№193/ФК/5-07 від 20.12.2007 року зазначено, що
взаємовідносини сторін у частині, які
не передбачені цим договором,
регулюються чинним законодавством
України.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
(ст. 257 ЦК України).

У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 261; ч.ч. 1, 3
ст. 264; ч. 4 ст. 267 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила. За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується. Сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Оскільки за умовами вищевказаного
кредитного договору боржник повинен
виконувати зобов'язання частинами, то
воно вважається виконаним належним
чином після виконання останньої
частини в обумовлений договором строк.
У цьому разі позовну давність за
позовом, що випливає з факту
невиконання зобов'язання, слід
обчислювати з дня закінчення строку
виконання зобов'язання в цілому, а не з
дня закінчення окремого строку
виконання якоїсь частини зобов'язання.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ОСОБА_1 мав повністю
повернути кредит і сплатити проценти
за користування грошовими коштами по 18
грудня 2009 року включно, разом з тим
після переривання відповідачем 02.02.2010
року строку позовної давності
(здійснення останнім платежу по
кредитному договору) новий строк
позовної давності Банку розпочався з
03.02.2010 року. Так як АТ «Дельта Банк»
лише 27.08.2013 року звернувся до суду з
відповідним позовом до відповідача,
тому суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що цей позов до
задоволення не підлягає з причин
пропуску позивачем строку позовної
давності.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 303, 309, 313, 316, 319,
324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ „Дельта Банк"
задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини
рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 11 листопада
2013 року посилання суду на відмову у
позові з підстав недоведеності.

В решті рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 11 листопада 2013
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
А.П. Корніюк

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції -
Вдовичинський А.В. Справа:
№22ц/792/133/13

Доповідач - Корніюк А.П.
Категорія: 19, 27