Справа № 368/258/14-ц
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"21" лютого 2014 р. Кагарлицький районний
суд Київської області в складі:

головуючого
судді Іванюта Т.Є.

при
секретарі Мозгова Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кагарлику справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
до Шпендівської сільської ради, треті
особи - управління Держземагенства у
Кагарлицькому районі, державна
реєстраційна служба Кагарлицького
районного управління юстиції
Київської області про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування, -

встановив :

Позивачі звернулися до суду з даним
позовом посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6. За життя
ОСОБА_5, ОСОБА_6, згідно державного акту
на право приватної власності землю
серія Ш-КВ №086758 від 24.04.2004 р., належали
земельні ділянки площею 0,2376 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд, а також
площею 0,2076 га для ведення особистого
селянського господарства, що
розташовані за адресою АДРЕСА_1. За
життя ОСОБА_5, ОСОБА_6 заповіт не
складали. Позивачі не можуть оформити
через нотаріальну контору свої
спадкові права на вказані земельні
ділянки, оскільки у
правовстановлюючому документі не
визначені части між власниками землі, а
тому просять визнати за ними право
власності на земельні ділянки в
порядку спадкування.

В судове засідання позивачі не
з»явилися. Надіслали заяву в якій
просять слухати справу у їх
відсутність, свій позов підтримують.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився, про час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причини неявки не повідомив, а
тому на підставі ст.. 224 ЦПК України, суд
вважає за можливе ухвалити заочне
рішення.

Представник 3-ї особи в судове
засідання не з»явився про день, час і
місце слухання справи повідомлений
належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6. За життя
ОСОБА_5, ОСОБА_6, згідно державного акту
на право приватної власності землю
серія Ш-КВ №086758 від 24.04.2004 р., належали
земельні ділянки площею 0,2376 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд, а також
площею 0,2076 га для ведення особистого
селянського господарства, що
розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Отже, після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_6
залишились вищезазначені земельні
ділянки.

За життя ОСОБА_5, ОСОБА_6 на все майно, в
тому числі і земельні ділянки, заповіт
складено не було.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу
України у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право, на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Після ОСОБА_5 із спадкоємців першої
черги залишилась його дружина ОСОБА_7,
син ОСОБА_8, дочка ОСОБА_3. Інших
спадкоємців першої черги не
залишилось.

Згідно ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу
України внуки, правнуки спадкодавця
спадкують ту частку спадщини, яка
належала б за законом їхнім матері,
батькові, бабі, дідові, якби вони були
живими на час відкриття спадщини.

Після ОСОБА_6 із спадкоємців залишився
її онук ОСОБА_4, який успадковує всю
спадщину баби, оскільки його мати
ОСОБА_9 померла до відкриття спадщини
ОСОБА_6 Інших спадкоємців не
залишилось.

У зв'язку з відкриттям спадщини ОСОБА_5,
ОСОБА_6 позивачі у встановлений ст. 1270
Цивільного кодексу України
шестимісячний строк належним чином
прийняли спадщину ОСОБА_5, ОСОБА_6
шляхом подачі до Другої Київської
державної нотаріальної контори заяв
про прийняття спадщини.

Для оформлення спадщини та видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельні ділянки державний
нотаріус Другої Київської державної
нотаріальної контори попросив
позивачів надати оригінал державного
акту, який необхідний для оформлення
спадщини на земельні ділянки.

Позивачі надали державному нотаріусу
оригінал державного акту серія ІІІ-КВ
№086758 від 24.04.2004 р. на земельні ділянки
площею 0,2376 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд, а також площею
0,2076 га для ведення особистого
селянського господарства.

Однак, державний нотаріус виніс
постанови про відмову у вчиненні
нотаріальних дій. Підставою для
відмови у вчиненні нотаріальних дій,
згідно постанов було те, що частки між
власниками землі у
правовстановлюючому документі не
визначені. При цьому, неможливо
встановити, яка саме частка землі
належала померлим ОСОБА_5, ОСОБА_6

В зв'язку з чим, державний нотаріус
рекомендував звернутись до суду щодо
визнання за ними в порядку спадкування
права власності на земельні ділянки
площею 0,2376 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд, а також площею
0,2076 га для ведення особистого
селянського господарства, що
розташовані за адресою АДРЕСА_1, які
належали ОСОБА_5, ОСОБА_6

Таким чином, у зв'язку з тим, що частки
між власниками землі у
правовстановлюючому документі не
визначені, позивачі не можуть оформити
через нотаріальну контору свої
спадкові права на вищевказані земельні
ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу
України спільна власність двох або
більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 2 ст. 370 Цивільного кодексу
України у разі виділу частки із майна,
що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Виходячи з вказаних положень
Цивільного кодексу України, при виділі,
частки співвласників у праві власності
на майно, що перебуває у спільній
сумісній власності, є рівними, тому
позивачі успадковують земельні
ділянки, які належали ОСОБА_5, ОСОБА_6 у
рівних частках, тобто кожному із
померлих співвласників належало по 1/2
двох земельних ділянок.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності надувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу
України, виключно судом вирішуються
земельні спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб,
також: спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, райони; та
областей.

Крім цього, державний нотаріус
відмовився оформляти спадщину та
видати свідоцтво про право на спадщину
на земельні ділянки, оскільки в
державному акті на право приватної
власності на землю невірно вказано
прізвище померлої ОСОБА_6 Зокрема, в
державному акті на право власності на
земельну ділянку вказано прізвище
ОСОБА_6, а в свідоцтві про смерть ОСОБА_6

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Згідно ст. 257 Цивільного процесуального
кодексу України заява фізичної особи
про встановлення факту, що має юридичне
значення, подається до суду за місцем
її проживання.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму
Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р.
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» при розгляді справи про
встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
зазначені в документі, не збігаються з
ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи, вказаними
у свідоцтві про народження або в
паспорті, у тому числі, факту
належності правовстановлюючого
документа, в якому допущені помилки у
прізвищі, імені, по батькові або
замість імені чи по батькові зазначені
ініціали суд повинен запропонувати
заявникові подати докази про те, що
правовстановлюючий документ належить
йому і що організація, яка видала
документ, не має можливості внести до
нього відповідні виправлення. Разом з
тим, цей порядок не застосовується,
якщо виправлення в таких документах
належним чином не застережені або ж їх
реквізити нечітко виражені внаслідок
тривалого використання, неналежного
зберігання, тощо. Це є підставою для
вирішення питання про встановлення
факту, про який йдеться в документі,
відповідно до чинного законодавства.

Підтвердженням того, що державний акт
на право приватної власності на землю,
що належав ОСОБА_6 підтверджується
доданими до позовної заяви
документами.

Виправлення помилки є
неможливим шляхом виготовлення нового
державного акту, оскільки необхідно
скасувати старий державний, для
скасування якого підстав немає.

Також, неможливе внесення змін до
державного акту, оскільки згідно п. 2.9
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право приватної
власності на землю, право колективної
власності на землю, право власності на
землю і право постійного користування
землею, договорів на право тимчасового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди) та договорів оренди
землі затвердженої Наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
№43 від 05.04.1999 р. усі записи в державному
акті мають бути зроблені державною
мовою, чітко і розбірливо, виправлення
не допускаються.

Дане стверджується копіями свідоцтв
про смерть, про народження, про
одруження, державного акту на право
приватної власності на землю,
постанови державного нотаріуса, витягу
про грошову оцінку земельної ділянки.

А тому, суд вважає за необхідне,
встановити факт належності ОСОБА_6
державних актів на право власності на
земельні ділянки та визнати за
позивачами право власності в порядку
спадкування на земельні ділянки.

Враховуючи викладене,
керуючись ст. 209,212,213,214,215,218, ЦПК України,
368, 370, 328, 1223, 1261, 1266, 1270 ЦК України, ч.2 ст.
158 ЗК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

1. Встановити факт належності
ОСОБА_6 державного акту ІІІ-КВ №086758 від
24.04.2004 р. на право власності на земельні
ділянки площею 0,2376 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, а
також площею 0,2076 га для ведення
особистого селянського господарства,
що розташовані за адресою АДРЕСА_1.

2. Визнати за ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_5 право власності 1/6
частину земельної ділянки площею 0,2376
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована за
адресою АДРЕСА_1.

3. Визнати за ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_5 право власності 1/6
частину земельної ділянки площею 0,2076
га для ведення особистого селянського
господарства, що розташована за
адресою АДРЕСА_1.

4. Визнати за ОСОБА_8 право
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_5 право власності 1/6
частину земельної ділянки площею 0,2376
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована за
адресою АДРЕСА_1.

5. Визнати за ОСОБА_8 право
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_5 право власності 1/6
частину земельної ділянки площею 0,2076
га для ведення особистого селянського
господарства, що розташована за
адресою АДРЕСА_1.

6. Визнати за ОСОБА_3 право
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_5 право власності 1/6
частину земельної ділянки площею 0,2376
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована за
адресою АДРЕСА_1.

7. Визнати за ОСОБА_3 право
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_5 право власності 1/6
частину земельної ділянки площею 0,2076
га для ведення особистого селянського
господарства, що розташована за
адресою АДРЕСА_1.

8. Визнати за ОСОБА_4 право
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_6 право власності 1/2
частину земельної ділянки площею 0,2376
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована за
адресою АДРЕСА_1.

8. Визнати за ОСОБА_4 право
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_6 право власності 1/2
частину земельної ділянки площею 0,2076
га для ведення особистого селянського
господарства, що розташована за
адресою АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Кагарлицький районний суд
протягом 10 днів.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з часу
одержання його копії.

Суддя: Т. Є. Іванюта