Провадження № 2/522/1763/13
26 лютого 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Свяченої Ю.Б.
при секретарі - Шеян І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
зазначеним позовом до ОСОБА_2,
посилаючись на те, що 12 лютого 2007 року
між нею та відповідачкою був укладений
договір позики, згідно якого вона
передала ОСОБА_2 кошти у розмірі 14 500, 00
дол. США, з встановленням строків
повернення позики - за першою вимогою
позивачки. Однак на вимоги позивачки
повернути вищевказану суму, борг
повернутий не був. Тому позивачка
просить стягнути з ОСОБА_2 суму боргу у
розмірі 14 500, 00 дол. США, що згідно
офіційного курсу НБУ на момент
звернення до суду з позовом складає 118
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник позовні вимоги підтримали
у повному обсязі, просили їх
задовольнити. Представник позивачки
подав заяву про розгляд справи в
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлялась належним чином
згідно вимог ст. 74 ЦПК України, причини
неявки до суду не повідомляла.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Тобто, враховуючи неявку відповідачки
за даною цивільною справою, а також
наявність відповідної заяви
представника позивачки про можливість
винесення заочного рішення, суд вважає
можливим розглядати справу в заочному
Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню, виходячи з
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна із сторін повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених Кодексом.
Судом встановлено, що 12 лютого 2007 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений
договір позики №22, згідно якого
позивачка передала ОСОБА_2 кошти у
розмірі 14 500, 00 дол. США, з встановленням
строків повернення позики - за першою
Отримання ОСОБА_2 вищевказаних коштів
підтверджується також розпискою від 12
лютого 2007 року. Дана розписка є
безстроковою та не містить кінцевої
дати повернення боргу, при цьому
вищевказані кошти відповідачка
зобов'язалась повернути за першою
Проте відповідачка зобов'язання за
договором не виконала, не повернула
ОСОБА_1 кошти у розмірі 14 500, 00 дол. США.
За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за
договором позики, одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей
На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1051 ЦК України якщо
договір позики має бути укладений у
письмовій формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші або речі
насправді не були одержані
позичальником від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором.
Згідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України, сторони
можуть визначити грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України,
грошове зобов'язання має бути виконане
у гривнях; якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.
На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів в їх
Суд вважає доведеним факт того, що борг
у сумі 14 500, 00 дол. США відповідачкою не
повернутий ОСОБА_1 за її вимогою. Тому
загальний розмір заборгованості
ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 складає 14 500, 00 дол.
США, що згідно офіційного курсу НБУ на
момент звернення до суду з позовом
складає 118 610, 00 грн.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими
та такими, що знайшли своє
підтвердження у судовому засіданні.
На підставі вищевикладеного, та
керуючись ст.ст. 524, 526, 533, 629, 1046, 1049, 1051 ЦК
України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212-215,
218, 224-225 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики, -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу у розмірі 118 610 (сто
вісімнадцять тисяч шістсот десять) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму судового збору у розмірі 1 186 (одна
тисяча сто вісімдесят шість) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м.
Одеси. У цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
Суддя: