Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/588/14
Головуючий у 1 інстанції Пономаренко
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 11 грудня 2013
року у справі за поданням Відділу
державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції, боржник ОСОБА_4,
стягувач ОСОБА_3, про примусове
проникнення до житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ВДВС Мелітопольського
МУЮ звернулось до суду з поданням про
примусове проникнення до житлового
приміщення, боржник ОСОБА_4, стягувач
ОСОБА_3.

В обґрунтування подання зазначав, що зі
слів стягувача відділу державної
виконавчої служби відомо, що майно, яке
належить боржнику ОСОБА_4, знаходиться
в будинку АДРЕСА_1

Оскільки ОСОБА_4 перешкоджає
проведенню виконавчих дій,
своєчасному, повному виконанню рішення
суду та погашенню збитків за
виконавчими документами, ВДВС
Мелітопольського МУЮ просило суд
вирішити питання щодо примусового
проникнення до житлового приміщення за
адресою: АДРЕСА_1 для проведення опису
та арешту рухомого майна, що належить
ОСОБА_4

Ухвалою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 11 грудня 2013 року подання
державного виконавця ВДВС
Мелітопольського МУЮ залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу суду та
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача,учасників
апеляційного розгляду справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні подання ВДВС
Мелітопольського МУЮ, суд першої
інстанції виходив з того, що в
матеріалах справи відсутня інформація
про власника майна, до якого державний
виконавець просить надати дозвіл на
примусовепроникнення,відсутні
достовірні дані про наявність майна,що
належить боржнику, у вказаному
приміщенні.

Колегія погоджується з таким висновком
суду.

Згідно із ст. 376 ЦПК України питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, або
дитина, щодо якої є виконавчий документ
про її відібрання, при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Згідно ч. 3 статті 5 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець при здійсненні виконавчого
провадження має право звертатися до
суду з поданням про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право безперешкодно входити до
приміщень і сховищ, що належать
боржникам або зайняті ними, проводити
огляд зазначених приміщень і сховищ, у
разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що 11
жовтня 2011 року Мелітопольським
міськрайонним судом Запорізької
області було видано виконавчий лист
про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 14000 грн.

11 травня 2012 року державним виконавцем
ВДВС Мелітопольського МУЮ було
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання зазначеного
виконавчого листа.

Підставою для звернення до суду з
поданням про примусове проникнення до
житлового приміщення стало звернення
стягувача ОСОБА_3 з заявою, в якій
повідомлено про наявність у ОСОБА_4
преса та допоміжного обладнання до
нього, а також телевізора та комп'ютера,
розташованих по АДРЕСА_1

Звертаючись до суду із поданням,
державний виконавець не зазначив про
наявність в нього даних про те, що за
адресою: АДРЕСА_1 знаходиться майно
боржника або зазначене житлове
приміщення належить боржникові або є
його місцем проживання,перебування.

Разом з тим в матеріалах справи
містяться відомості проте, що ОСОБА_4 в
будинку АДРЕСА_1 не проживає та не
зареєстрований.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції постановлена
незаконна та не обґрунтована ухвала
суду з посиланням на те,що при розгляді
цивільної справи про стягнення боргу з
ОСОБА_4, боржник вказував адресу
АДРЕСА_1, є неспроможними,оскільки
ксерокопії розписок,складених від
імені ОСОБА_4 у 2008р,2011р., не є належним
і достовірними доказами місця
проживання, перебування боржника або
знаходження його майна на час
виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених законом.

Апелянтом не надано жодних доказів
того, що саме за адресою АДРЕСА_1
знаходиться майно, яке належить ОСОБА_4

Оскаржувана ухвала постановлена судом
з додержанням вимог закону і підстав
для її зміни або скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 11 грудня 2013 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: