УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 124/1294/14-ц

17.02.2014 року
м. Сімферополь

Центральний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим у складі:

головуючого, судді - Кучеренко Н.В.,

при секретарі - Литовській Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційне
об'єднання Центрального району м.
Сімферополя» на дії та рішення
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Сімферопольського МУЮ АР Крим Ювашева
С.С., про зобов'язання державного
виконавця вчинити певні дії,
заінтересована особа ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Заявник КП ЖЕО Центрального району м.
Сімферополя, в якості стягувача за
виконавчим документом, звернувся до
суду зі скаргою на дії і рішення
державного виконавця Центрального
ВДВС Сімферопольського МУЮ щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
судового наказу.

Скарга мотивована тим, що в 2013 році КП
ЖЕО було отримано копію постанови
ВДВС Центрального району м.
Сімферополя ВП №38247537 про відмову у
відкритті виконавчого провадження. В
мотивувальній частині даної
постанови державний виконавець
посилався на ст.18 ЗУ «Про виконавче
провадження» щодо відсутності у
виконавчому документі ІПН боржника
ОСОБА_2

Заявник вважає таке рішення
держвиконавця неправомірними та
просить скасувати спірну постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження, зобов'язавши ВДВС
прийняти вказаний виконавчий документ
до виконання і відкрити виконавче
провадження.

Представник заявника КП ЖЕО
Центрального району м. Сімферополя до
судового засідання не з'явився. Від
представника заявника за довіреністю
- Нестерової С.А. надійшла заява про
розгляд скарги за їх відсутності,
вимоги підтримують.

Представник Центрального відділу
державної виконавчої служби
Сімферопольського МУЮ АР Крим та
заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не
з'явились, сповіщалися належним чином,
про що є підтвердження в матеріалах
справи. Від представника ВДВС надійшла
заява з проханням розглянути скаргу у
їх відсутність, причини неявки ОСОБА_2
суду невідомі.

Разом з цим, неявка учасників
процесу вищеперелічених осіб не є
перешкодою для вирішення питання, що
розглядається судом.

Суд, дослідивши матеріали скарги
та відповідної цивільної справи
наказного провадження №2-н/122/687/2012
(№122/8112/2012), приходить до висновку, що
скарга підлягає частковому
задоволенню, за наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Частково задовольняючи скаргу, суд
виходить з наступного.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2012 року
Центральним районним судом м.
Сімферополя АРК видано судовий наказ у
цивільній справі №2-н/122/687/2012 за
заявою КП ЖЕО Центрального району м.
Сімферополя про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості
за комунальні послуги з ОСОБА_2 у
розмірі 1263 грн. 70 коп. (а.с.12 справи
№2-н/122/687/2012).

При цьому, як вбачається з матеріалів
цивільної справи, на момент видачі
судового наказу паспортні дані, а також
відомості про ідентифікаційний код
боржника у суду були відсутні.

Судовий наказ по теперішній час не
скасовано. За своєю правовою природою
судовий наказ є одночасно як формою
судового рішення, так й виконавчим
документом.

Ст.369 ЦПК України передбачено, що
виконавчий лист має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
встановленим Законом України "Про
виконавче провадження".

31.05.2013 року державним виконавцем
Центрального ВДВС Ювашевим С.С. за
результатами розгляду заяви КП ЖЕО
Центрального району про примусове
виконання даного судового наказу
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження. При
цьому, державний виконавець вказав в
якості підстави, що виконавчий
документ не відповідає вимогам статті
18 Закону України «Про виконавче
провадження», а саме: в ньому не
зазначено індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника або
номер і серія паспорта боржника, які
через релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера.

24.07.2013 року представник КП ЖЕО
Центрального району м. Сімферополя
АРК звернувся до суду із заявою про
усунення недоліків, допущених в
виконавчому документі в частині
зазначення ідентифікаційного номеру
боржника.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Сімферополя АРК від 03.02.2014 року у
задоволенні заяви представника КП ЖЕО
Центрального району м. Сімферополя
про доповнення виконавчого документу
за №122/8112/2012 відповідно до вимог ст. 18
ЗУ «Про виконавче провадження» щодо
боржника ОСОБА_2 - відмовлено. При цьому,
суд вказав, що відповідно до вимог ч.1
ст. 369 ЦПК України та п.3 ч.1 ст.18 ЗУ «Про
виконавче провадження», суд не може
доповнити виконавчий лист вказаними
відомостями, так як відповідно до
довідки Міністерства доходів та
зборів України від 30.01.2014 року надати
реєстраційний номер облікової картки
вказаної фізичної особи не має
можливості з тієї причини, що боржник з
такими реєстраційними даними: ПІБ,
дата народження, місце проживання у
Державному реєстрі фізичних осіб -
платників податків не зареєстрований
(а.с.27 справи №2-н/122/687/2012).

Ухвала набрала законної сили.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону
України "Про виконавче провадження" у
виконавчому документі зазначаються,
зокрема ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України.

Однак відмовляючи у відкритті
виконавчого провадження, державний
виконавець не звернув уваги на
визначену ЦПК України судову процедуру
по розгляду справи за заявою про
видачу судового наказу, відповідно до
якої (ст. 102 ЦПК України) видача судового
наказу проводиться без судового
засідання і виклику стягувача та
боржника для заслуховування їх
пояснень.

Крім того, згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець з метою захисту
інтересів стягувача може самостійно
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

Тобто, у разі не зазначення
індивідуального ідентифікаційного
номера (реєстраційного номера
облікової картки платника податків) у
виконавчому документі державний
виконавець згідно із п.3 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
може самостійно звернутися до
відповідного органу державної
податкової інспекції із запитом про
витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний
номер (реєстраційний номер облікової
картки платника податків) боржника.

Не зазначення у виконавчому документі
індивідуального ідентифікаційного
номеру фізичної особи - платника
податків або номеру і серії паспорта
боржника не перешкоджає відкриттю
виконавчого провадження та не є
законною та обґрунтованою підставою
для відмови у примусовому виконанні
судового рішення державною виконавчою
службою.

Судовий наказ Центрального районного
суду м. Сімферополя усправі
№2-н/122/687/2012 від 10.10.2012 року, з огляду на
ухвалу суду від 03.02.2014р., відповідає
вимогам ст.ст. 102, 103 ЦПК України та
підлягає обов'язковому виконанню.

Відповідно до ч.1-2 ст.14 ЦПК України,
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами. Невиконання судового
рішення є підставою для
відповідальності, встановленої
законом.

Крім того, належне та своєчасне
виконання рішення суду є елементом
справедливого судового розгляду,
передбаченого ст.6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України,
у разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного державного
виконавця або іншу посадову особу
державної виконавчої служби
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи
свободи.

Таким чином, оскільки приймаючи
оскаржувану постанову від 31.05.2013 року
державний виконавець неправомірно
відмовив у відкритті виконавчого
провадження та прийнятті до
провадження виконавчого документу, то
оскаржувану постанову необхідно
визнати неправомірною та скасувати.

Відмовляючи заявнику КП ЖЕО
Центрального району у задоволенні
скарги в частині зобов'язання
держвиконавця прийняти зазначений
виконавчий документ до виконання і
відкрити виконавче провадження, то суд
вважає її необґрунтованою та
передвчасною. Адже, скасування спірної
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження за чітко
визначеною підставою не перешкоджає
стягувачу звернутися до ВДВС з питання
примусового виконання судового наказу,
тим паче, що у стягувача знаходиться
оригінал виконавчого документу.
Постанова про відкриття виконавчого
провадження ухвалюється
держвиконавцем виключно при наявності
прямо передбачених Законом умов та
підстав для цього, а не на підставі
ухвали суду. Зазначена позиція
викладена в п.7 Постанови пленуму
Верховного суду України «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження».

Вирішуючи питання щодо поновлення
строку заявникові на оскарження дій та
рішень держвиконавця ВДВС, суд
виходить з того, що зазначені обставини
реалізації заявником права на
можливість внесення відповідних даних
до виконавчого документу призвели до
того, що заявник на теперішній час
позбавлений можливості у достатній
міри здійснити своє право на стягнення
заборгованості та судових витрат з
боржника за виконавчим документом.

У зв'язку з чим, враховуючи встановлені
судом обставини, суд вважає, що причини
пропуску строку звернення заявника до
суду поважними, а тому заява в частині
поновлення строку для подачі скарги
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 18, 24
Закону України "Про виконавче
провадження", керуючись ст.ст. 10, 11, 209,
212-215, 371, 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити Комунальному підприємству
«Житлово-експлуатаційне об'єднання
Центрального району м. Сімферополя»
строк на звернення до суду зі скаргою
на дії, рішення державного виконавця
ВДВС.

Скаргу Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційне об'єднання
Центрального району м. Сімферополя» на
дії та рішення державного виконавця
Центрального відділу державної
виконавчої служби Сімферопольського
МУЮ АР Крим Ювашева С.С., про
зобов'язання державного виконавця
вчинити певні дії, заінтересована
особа ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати
постанову державного виконавця
Центрального відділу державної
виконавчої служби Сімферопольського
МУЮ АР Крим Ювашева С.С. ВП №38247537 від
31.05.2013р. про відмову у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
документом №2-н/122/687/2012, виданим
Центральним районним судом м.
Сімферополя АРК 10.10.2012р. про стягнення з
ОСОБА_2 на користь КП ЖЕО Центрального
району м. Сімферополя заборгованості
за комунальні послуги.

У задоволенні решти скарги -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду АРК через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги у п'ятиденний строк.

Суддя:
Н. В. Кучеренко