Кодимський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 503/2547/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2014 року
м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області у складі:

головуючого - судді
Сопільняка О.М.

при секретарі
Вдовиченко В.О.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кодима
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів (аліментів) на
утримання малолітньої дитини та
дружини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 09 грудня 2013 року
звернулась до Кодимського районного
суду Одеської області з позовом до
відповідача ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів (аліментів) на
утримання малолітньої дитини - сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частини місячного доходу (заробітку)
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісяця, та коштів
на своє утримання у розмірі 400 грн.
щомісяця до досягнення сином
трирічного віку.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги уточнила. Пояснила, що
від шлюбу з відповідачем має сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час
відносин з відповідачем вона не
підтримує, дитина проживає разом з нею
та перебуває на її повному утриманні.
Позивачка ніде не працює, оскільки
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, додаткового заробітку немає.
Відповідач проживає окремо ухиляється
від надання дитині матеріальної
допомоги, не утримує їх, матеріально не
забезпечує, хоча зобов'язаний це
робити. У зв'язку з цим просила позов
задовольнити та стягувати з
відповідача аліменти на її користь на
утримання малолітнього сина у розмірі
500 грн. щомісяця та на її утримання у
розмірі 400 грн. щомісяця до досягнення
сином трирічного віку.

Представник відповідача ОСОБА_2, яка
діє на підставі доручення №1ч/14-424 від
03.02.2014 року, в судовому засіданні
пояснила, що відповідач ОСОБА_3 дійсно є
батьком малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, тому позовні вимоги
позивача про стягнення аліментів на
утримання дитини визнає частково та
має змогу сплачувати аліменти на
утримання дитини у розмірі 400 грн. на
місяць. Сплачувати аліменти у більшому
розмірі не може, оскільки ніде не
працює, не має постійного заробітку. В
той же час вимоги позивача про
стягнення коштів на утримання дружини
до досягнення дитиною трирічного віку
відповідач не визнає, оскільки через
свій майновий стан можливості
утримувати дружину не має.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані ними письмові докази
та матеріали цивільної справи, суд,
враховуючи часткове визнання позову
відповідачем, вважає можливим позов
задовольнити частково з таких підстав.

Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150
і 180 СК України встановлюють для
батьків обов'язок виховувати та
утримувати своїх неповнолітніх дітей
до їх повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_3 є батьком
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(свідоцтво про народження серії НОМЕР_1,
видане 08 травня 2012 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Кодимського районного
управління юстиції Одеської області).
Таким чином, відповідач зобов'язаний
утримувати свого малолітнього сина,
проте свій обов'язок належним чином не
виконує, що було встановлено в
судовому засіданні.

У статті 19 Конвенції ООН про права
дитини, яка ратифікована постановою
Верховної Ради України №789-ХІІ від 27
лютого 1991 року, набула чинності в
Україні з 27 вересня 1991 року і
відповідно до ст.9 Конституції України
є складовою національного
законодавства, держави-учасниці, які її
підписали, взяли на себе зобов'язання
вживати усіх необхідних законодавчих
та інших заходів з метою захисту дитини
від неналежного піклування з боку
батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав
неповнолітньої дитини при ухиленні
батьків від обов'язку її утримувати є
законодавчо передбачена можливість
судового стягнення коштів на їх
утримання.

Так, згідно із ст.181 СК України по
рішенню суду кошти на утримання
неповнолітньої дитини (аліменти)
можуть бути присуджені в частині від
доходу (заробітку) платника аліментів,
або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України
аліменти у твердій грошовій сумі
визначаються, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають важливе значення.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодних
належних та допустимих доказів, які б
достовірно свідчили про наявність у
відповідача ОСОБА_3 постійного доходу
(заробітку), натомість представник
відповідача вказала про відсутність у
відповідача постійної роботи та
постійного доходу, отримання ним
мінливого доходу, у зв'язку з чим суд
визнає зміну позивачем своїх вимог у
цій частині зі стягнення аліментів у
частці від доходу на тверду грошову
суду обґрунтованими та такими, що
відповідають вимогам закону, зокрема
ч.1 ст.184 СК України, та вважає
необхідним визначити аліменти на
утримання неповнолітньої дитини у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дітей, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника інших
дітей, непрацездатних осіб, інші
обставини, що мають істотне значення.

У зв'язку з цим, враховуючи
недоведеність вимог позивача про
спроможність відповідача сплачувати
аліменти на утримання дитини у розмірі
500 грн., суд вважає необхідним визначити
цей розмір на рівні 400 грн., згоду на
сплату яких надано в суді.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст.84 та ч.2
ст.91 СК України дружина, з якою проживає
дитина, має право на утримання від
колишнього чоловіка - батька дитини до
досягнення дитиною трьох років. При
цьому, право на утримання дружина має
незалежно від того, чи вона працює, та
незалежно від її матеріального
становища, а також незалежно від того
чи перебуває вона у шлюбі. В той же час,
таке право дружини може бути
реалізоване лише за умови, що чоловік
(батько дитини) може надавати їй цю
матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК
України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 та
ч.1 ст.60 ЦПК України обов'язок довести
свій позов покладається на позивача.
Однак, позивачем ОСОБА_1 не надано суду
жодних належних та допустимих доказів,
які б достовірно свідчили про
наявність у відповідача ОСОБА_3
можливості її утримувати та не
спростовано заперечення відповідача
про відсутність у нього такої
можливості.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.213, 215,218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
щомісяця на користь ОСОБА_1 грошові
кошти (аліменти) на утримання
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
у твердій грошовій сумі у розмірі 400
(чотириста) грн., починаючи з моменту
звернення позивача до суду, тобто з 09
грудня 2013 року, і до досягнення дитиною
повноліття, зокрема до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
Сопільняк О.М.