Справа № 199/7114/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2013 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Якименко Л.Г.

при секретарі
Носулі А.Л.

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
визнання дійсним договору про зміну
черговості спадкування за законом,
поділ спадкового майна та визнання
права власності на домоволодіння в
порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до відповідачки про визнання дійсним
договору про зміну черговості
спадкування за законом та поділ
спадкового майна від 30.11.2004 року, а
також визнання права власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом, після смерті
ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що з 07.04.1984 року вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно зі свідоцтвом про право
особистої власності на домоволодіння
АДРЕСА_1, виданому на дане
домоволодіння на підставі рішення
Амур-Нижньодніпровської районної Ради
депутатів трудящих №772 від 11.08.1965 року,
в цілому належало ОСОБА_5 - батьку
чоловіка позивачки.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після
його смерті відкрилась спадщина на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1, яку
прийняли відповідно до вимог ст. 549 ЦК
України (1963 р.) шляхом фактичного вступу
в управління та володіння спадковим
майном спадкоємці першої черги: 2/3
частини ОСОБА_4 - дружина померлого, 1/6
частина ОСОБА_3 - син померлого (чоловік
позивачки), та 1/6 частина ОСОБА_6 - син
померлого.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла дружина
ОСОБА_5 - ОСОБА_4, після смерті якої
відкрилась спадщина на 2/3 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, яку також
прийняли відповідно до вимог ст. 549 ЦК
України (1963 р.) шляхом фактичного вступу
в управління та володіння спадковим
майном спадкоємці першої черги: ОСОБА_3
- син померлої (чоловік позивачки) та
ОСОБА_6 - син померлої. Таким чином
ОСОБА_3 і ОСОБА_6 стало належати по 1/2
частині домоволодіння АДРЕСА_1.

Значені обставини спадкування ОСОБА_3 і
ОСОБА_6 домоволодіння АДРЕСА_1
встановлені рішенням Амур-
Нижньодніпровського районного суду м.
Дніпропетровська від 24.01.2012 року
№2о-43/2011.

Позивачка зазначає, що ні ОСОБА_3, ані
ОСОБА_6 правовстановлюючі документи на
спірне домоволодіння не отримували, а
вступили у спадщину в порядку ст. 549 ЦК
України (в редакції 1963 р.), оскільки
постійно проживали разом із
спадкодавцями на час відкриття
спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер брат чоловіка
позивачки ОСОБА_6. Після його смерті
відкрилась спадщина на 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, а також на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_2.
Спадкоємцем першої черги після ОСОБА_6
є його дружина ОСОБА_2, яка у визначений
законом строк звернулась із заявою про
прийняття спадщини.

З метою врегулювання майнових
інтересів на спадкове майно, 30.11.2004 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у простій
письмовій формі було укладено договір
про зміну черговості спадкування за
законом та поділ спадкового майна. За
умовами зазначеного договору ОСОБА_7
(спадкоємець за законом першої черги)
надала згоду ОСОБА_3 (спадкоємець за
законом другої черги) на спадкування як
спадкоємцю першої черги після смерті
ОСОБА_6.

Також зазначеним договором було
поділено спадкове майно наступним
чином: відповідачці ОСОБА_2 перейшла 1/2
частина домоволодіння АДРЕСА_2, в якій
вона мешкала, а ОСОБА_3 1/2 частина
домоволодіння АДРЕСА_1, в якому він
мешкав разом з позивачкою.

ОСОБА_2 на виконання умов договору про
зміну черговості спадкування за
законом та поділ спадкового майна від
30.11.2004 року отримала в Четвертій
Дніпропетровській державній
нотаріальній конторі свідоцтво про
право на спадщину за законом від 11.08.2005
року, за реєстровим №2-907, на 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_2.

ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину,
оскільки постійно проживав у
домоволодінні АДРЕСА_1, однак свідоцтво
про право на спадщину за законом не
отримував.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, після
його смерті відкрилась спадщина на
домоволодіння АДРЕСА_1. Для оформлення
спадщини позивачка звернулась до
Четвертої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Постановою від
20.03.2013 року нотаріус відмовив позивачці
у видачі свідоцтва про право на
спадщину на домоволодіння АДРЕСА_1,
оскільки за життя спадкодавцем не були
належним чином оформленні
правовстановлюючі документи на
спадкове майно.

Враховуючі зазначені обставини,
позивачка просила суд визнати договір
про зміну черговості спадкування за
законом та поділ спадкового майна від
30.11.2004 року, укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, дійсним, та визнати за нею право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в
цілому в порядку спадкування за
законом, після смерті ОСОБА_3.

Позивачка у судове засідання не
з'явились, надала суду письмову заяву,
якою просила справу слухати у її
відсутність, позовні вимоги підтримала
у повному обсязі.

Представник відповідачки у судове
засідання не з'явилась, надала суду
письмовий відзив на позов, яким позовні
вимоги визнала, та заяву, якою просила
справу слухати у відсутність
відповідачки.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, надав суду
письмову заяву, якою просив справу
слухати у його відсутність, рішення
постановити відповідно до вимог
чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 з 07.04.1984 року перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, актовий запис
№280.

Згідно зі свідоцтвом про право
особистої власності на домоволодіння
АДРЕСА_1, виданому на дане
домоволодіння на підставі рішення
Амур-Нижньодніпровської районної Ради
депутатів трудящих №772 від 11.08.1965 року,
в цілому належало ОСОБА_5 - батьку
чоловіка позивачки.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після
його смерті відкрилась спадщина на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1, яку
прийняли відповідно до вимог ст. 549 ЦК
України (1963 р.) шляхом фактичного вступу
в управління та володіння спадковим
майном спадкоємці першої черги: 2/3
частини ОСОБА_4 - дружина померлого, 1/6
частина ОСОБА_3 - син померлого (чоловік
позивачки), та 1/6 частина ОСОБА_6 - син
померлого.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла дружина
ОСОБА_5 - ОСОБА_4, після смерті якої
відкрилась спадщина на 2/3 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, яку також
прийняли відповідно до вимог ст. 549 ЦК
України (1963 р.) шляхом фактичного вступу
в управління та володіння спадковим
майном спадкоємці першої черги: ОСОБА_3
- чоловік позивачки та ОСОБА_6 Таким
чином ОСОБА_3 і ОСОБА_6 стало належати по
1/2 частині домоволодіння АДРЕСА_1.

Значені обставини спадкування ОСОБА_3 і
ОСОБА_6 домоволодіння АДРЕСА_1
встановлені рішенням Амур-
Нижньодніпровського районного суду м.
Дніпропетровська від 24.01.2012 року
№2о-43/2011.

Позивачка зазначає, що ні ОСОБА_3, ані
ОСОБА_6 правовстановлюючі документи на
спірне домоволодіння не отримували, а
вступили у спадщину в порядку ст. 549 ЦК
України (в редакції 1963 р.), оскільки
постійно проживали разом із
спадкодавцями на час відкриття
спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер брат чоловіка
позивачки, а чоловік відповідачки
ОСОБА_2, ОСОБА_6. Після його смерті
відкрилась спадщина на 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, а також на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_2.
Спадкоємцем першої черги після ОСОБА_6
є його дружина ОСОБА_2, яка у визначений
законом строк звернулась із заявою про
прийняття спадщини.

З метою врегулювання майнових
інтересів на спадкове майно, 30.11.2004 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у простій
письмовій формі було укладено договір
про зміну черговості спадкування за
законом та поділ спадкового майна. За
умовами зазначеного договору ОСОБА_7
(спадкоємець за законом першої черги)
надала згоду ОСОБА_3 (спадкоємець за
законом другої черги) на спадкування,
як спадкоємцю першої черги, після
смерті ОСОБА_6.

Також зазначеним договором було
поділено спадкове майно наступним
чином: ОСОБА_2 перейшла 1/2 частина
домоволодіння АДРЕСА_2, в якій вона
мешкала, а ОСОБА_3 - 1/2 частина
домоволодіння АДРЕСА_1, в якому він
постійно мешкав разом зі своєю
дружиною - позивачкою ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 1259 ЦК України,
черговість одержання спадкоємцями за
законом права на спадкування може бути
змінена нотаріально посвідченим
договором заінтересованих
спадкоємців, укладеним після відкриття
спадщини.

Згідно зі ст. 1267 ЦК України, частки у
спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними. При цьому спадкоємці
за письмовою угодою між собою,
посвідченою нотаріусом, якщо це
стосується нерухомого майна, можуть
змінити розмір частки у спадщині
когось із них.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Як вбачається, відповідачка ОСОБА_2, на
виконання умов договору про зміну
черговості спадкування за законом та
поділ спадкового майна від 30.11.2004 року,
отримала в Четвертій
Дніпропетровській державній
нотаріальній контори свідоцтво про
право на спадщину за законом від 11.08.2005
року за реєстровим №2-907 на 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_2.

Враховуючи, що сторони договору про
зміну черговості спадкування за
законом та поділ спадкового майна від
30.11.2004 року домовилися щодо усіх
істотних його умов, частково його
виконали, нотаріального посвідчення
даний договорі не потребує, тому суд
вважає визнати договір про зміну
черговості спадкування за законом та
поділ спадкового майна від 30.11.2004 року,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
дійсним.

В ході розгляду справи встановлено, що
ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину,
оскільки постійно проживав у
домоволодінні АДРЕСА_1, однак свідоцтво
про право на спадщину за законом не
отримував.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, після
його смерті відкрилась спадщина на
домоволодіння АДРЕСА_1. Позивачка
звернулась до Четвертої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Постановою від
20.03.2013 року нотаріус відмовив їй у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на домоволодіння АДРЕСА_1, оскільки за
життя спадкодавцем не були належним
чином оформленні правовстановлюючі
документи на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

На теперішній час між сторонами у
справі вирішено питання розподілу
спадкового майна, позивачка належним
чином прийняла спадщину після смерті
свого чоловіка ОСОБА_3, та враховуючи,
що між ними досягнуто домовленості про
їх частки у спадковому майні
відповідно до ст. 1267 ЦК України, тому
суд вважає визнати за ОСОБА_1 право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом, після
смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 57, 74, 114, 208, 213, 215 ЦПК України, ст.
220, 1218, 1259, 1267, 1268 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Визнати дійсним договір про зміну
черговості спадкування за законом та
поділ спадкового майна від 30.11.2004 року,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом, після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. У разі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається з дня отримання копії
рішення.

Суддя: