АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/8029/14
Головуючий 1 інст.: Пашнєв В.Г.
Справа № 642/7753/14-ц
Доповідач: Малінська С.М.
Категорія: «договірні правовідносини»
Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Швецової Л.А.,

Тичкової О.Ю.

за участю секретаря - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою
Комунального підприємства «Харківські
теплові мережі» на рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 22 жовтня
2014 року по справі за позовом
Комунального підприємства «Харківські
теплові мережі» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року КП «Харківські
теплові мережі» звернулося до суду з
названим позовом, в обґрунтування
якого позивач зазначав, що він є
постачальником послуг з
централізованого опалення та
підігріву холодної води для потреб
гарячого водопостачання, а
розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць.
Відповідач ОСОБА_2 є споживачем наданих
послуг. Внаслідок неповної та
несвоєчасної оплати (несплати) станом
на 01 березня 2014 року у споживача ОСОБА_2
виникла заборгованість в сумі 4029,42
грн., що утворилася у період з 01 лютого
2010 року по 28 лютого 2014 року, яку КП
«Харківські теплові мережі» просило
стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 22 жовтня 2014 року позовні
вимоги КП «Харківські теплові мережі»
залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі КП «Харківські
теплові мережі», посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити вимоги
підприємства у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що на
підставі рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 10 жовтня
2011 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду від 28 березня 2012 року
за ОСОБА_2 визнано право власності на
квартиру АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.38-43).

КП «Харківські теплові мережі» надає
послуги з централізованого опалення та
підігріву холодної води для потреб
гарячого водопостачання, споживачем
якої є ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог , суд першої інстанції виходив з
того , що позивачем пропущено строк
позовної давності за період з
01.02.2010року по 28.02.2011року , а до боргу за
період з 01.03.2011року по 28.02.2014 року
відповідач ОСОБА_2 відношення не має,
оскільки актом державного виконавця
вона була вселена в АДРЕСА_1 у м.Харкові
29 травня 2012 року , а з червня 2012 року по
серпень 2014 року вона сумлінно
сплачувала послуги КП «ХТМ».

Проте, судова колегія не погоджується з
такими висновками, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник
забов'язаний утримувати майно , що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ « Про
житлово-комунальні послуги» споживач
повинен оплачувати житлово-комунальні
послуги у строки , встановлені
договором або законом.

Згідно до ч.1 ст. 1218 ЦК до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки,що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України
часом відкриття спадщини є день смерті
особи.

З матеріалів справи вбачається , що за
ОСОБА_2 визнано право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року , на
підставі рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 10 жовтня
2011 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Харківської області
від 28 березня 2012 року.

Таким чином , з моменту відкриття
спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2
перейшли всі права та обов'язки
спадкодавця ОСОБА_3, в тому числі і по
сплаті послуг за теплопостачання.

11.11.2013 року Орджонікідзевським
районним судом м.Харкова видано
судовий наказ про стягнення з боржника
ОСОБА_2 на користь КП «ХТМ»
заборгованості за центральне опалення
та гарячу воду за період з 01.02.2010 року по
30.09.2013 року в розмірі 3731,51грн.

Ухвалою Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 17 грудня
2013 року судовий наказ скасовано за
заявою ОСОБА_2 на підстві ст. 105-1 ЦПК
України. З вищевказаної ухвали суду
вбачається , що КП «ХТМ» заявлено
вимоги , які виходять за мережі
трирічного строку позовної давності
(а.с.5).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк , у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
тривалість загальної позовної
давності у три роки.

Згідно до ч.ч.2;3 ст. 264 ЦК України позовна
давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного
із кількох боржників , а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги
, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново.

Оскільки КП « ХТМ» звернулось до суду
з заявою про видачу судового наказу у
листопаді 2013 року , то з цього часу
позовна давність по вищевказаним
вимогам перервалася і перебіг
позовної давності розпочався заново.

Враховуючи наведене , судова колегія
вважає , що позивачем пропущено строк
позовної давності з 01.10.2010 року по
10.10.2010року , оскільки позивач звернувся
до суду про видачу судового наказу поза
межами строку позовної давності , а
тому відповідно до ч.4 ст. 261 ЦК України
вважає за необхідне відмовити у
задоволенні позовних вимог за цей
період.

З 11.10.2010 року по 28.02.2014 року у зв'язку з
перериванням перебігу строку позовної
давності та враховуючи заяву ОСОБА_2
щодо застосування строку позовної
давності( а.с.29) , судова колегія вважає
за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість за
вищевказаний період в сумі 3565грн.03коп.,
що підтверджується розрахунками
позивача( а.с.93-94).

Посилання суду першої інстанції на те ,
що відповідач з червня 2012 року по
серпень 2014 року сумлінно сплачувала
послуги за теплопостачання
спростовуються матеріалами справи.

Дійсно , відповідачем вносились суми
за оплату теплопостачання (а.с. 49-54) ,
але не в повній мірі , що
підтверджується розрахунками,
наданими позивачем ( а.с. 93-94) , борг
станом на 01.03.2014 року за період з
11.10.2010року по 28.02.2014 року складає
3565грн.03 коп., яка підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

В суді апеляційної інстанції
відповідач посилалась на те , що в
повному обсязі сплачувала послуги
теплопостачання в розмірі , вказаному
в нарахуваннях , які вона одержувала
від позивача. Але при огляді цих
нарахувань , зокрема , за квітень 2013
року, наданих в суд апеляційної
інстанції відповідачем , встановлено ,
що борг за квітень 2013 року складає 131,73
грн. ( нараховано - 145,49грн , сплачено
-13,76грн.) ( а.с.93зв.). Таким чином , доказів
сплати в повному обсязі послуг
теплопостачання відповідачем не
надано.

Безпідставним є посилання суду першої
інстанції на ст.ст. 67,68 ЖК України ,
оскільки дані норми відносяться до
житлових будинків державного
житлового фонду , а правовідносини щодо
користування жилими приміщеннями в
будинках (квартирах) приватного
житлового фонду регулюються нормами
глави 6 ЖК України.

Необгрунтованим є посилання суду на
те , що обов'язок оплачувати вартість
послуг за теплопостачання у
відповідача виникло після її вселення
в квартиру судовим виконавцем 29 травня
2012 року , оскільки цей висновок не
відповідає вимогам вищевикладеної
ст. 1218 ЦК України .

Відповідно до ст. 88 ЦПК України ,
пропорційно до задоволених позовних
вимог , судова колегія вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача 243 грн. 60коп.
документально підтвердженого судового
збору( а.с.3 ;89).

На підставі наведеного та керуючись ст.
20 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги»,
ст.ст. 256-257;261;264 ;322 ;1218 ЦК України,
ст.ст. ст. ст. 88; 214,215 ,309, 314, 317 ЦПК колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Харкова від 22 жовтня 2014 року
скасувати.

Постановити нове рішення.

Позовні вимоги Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Комунального підприємства «Харківські
теплові мережі» 3565грн.03 коп.
заборгованості за послуги з
центрального опалення та підігріву
холодної води для потреб горячого
водопостачання та 243грн.60коп. судового
збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :