Справа № 541/248/13- ц
Провадження №2/541/223/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 лютого 2014 року Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області

в складі:

головуючої судді -
Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі -
Литвиненко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миргороді справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошової компенсації частки в
спільному майні подружжя,

в с т а н о в и в :

31.01.2013 року ОСОБА_1 звернулася до
Миргородського міськрайонного суду із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
грошової компенсації частки в
спільному майні подружжя.

Рішенням Миргородського
міськрайонного суду від 12.07.2013 року,
яке було залишено в силі ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 04.09.2013 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
від 11.12.2013 року рішення Миргородського
міськрайонного суду від 12.07.2013 року та
ухвалу апеляційного суду Полтавської
області від 04.09.2013 року було скасовано.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
свої уточнені позовні вимоги
підтримала. Пояснила, що тривалий час
перебувала у шлюбі з відповідачем, мали
спільне майно подружжя, яке було між
ними поділено рішенням Миргородського
міськрайонного суду. На день розгляду
справи судом вона є власницею 1/2
частини автомобільного гаража НОМЕР_3 в
корпоративні «Чайка» по АДРЕСА_1, ?
частини легкового автомобіля ЗАЗ DAEWOO T
13110 2005 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1, ? частини автомобільного
причепу КРАЗ 8138, 2000 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_2.
Відповідно до висновку товарознавчої
експертизи середньо ринкова вартість
автомобіля ЗАЗ DAEWOO T 13110 2005 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1 на час
проведення експертизи становить 33090
грн., середньо ринкова вартість причепа
КРАЗ 8138, 2000 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_2 становить 1512 грн. ,
вартість гаражу становить 24170 грн.
Оскільки все вище перераховане майно є
неподільним і відповідач не надає їй
можливості користуватися цим майном
просить суд стягнути з відповідача на
її користь грошову компенсацію її
частки в спільному майні подружжя в
сумі 29386 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат
ОСОБА_3 позов підтримала в повному
об'ємі, просила його задовольнити, як
законний та обґрунтований.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав.
Пояснив, що позивачкою завищено ціни на
майно і крім того не подано жодного
доказу на підтвердження позовних
вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та проаналізувавши
письмові докази по справі, приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з таких підстав.

Встановлено, що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі, який розірвано
рішенням Миргородського
міськрайонного суду від 06 серпня 2009
року (а.с.84).

За рішенням Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області, яке набрало законної сили,
позивачка ОСОБА_1 є власницею 1/2 частини
автомобільного гаража НОМЕР_3 в
корпоративні «Чайка» по АДРЕСА_1, 1/2
частини легкового автомобіля ЗАЗ DAEWOO T
13110 2005 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1, 1/2 частини автомобільного
причепу КРАЗ 8138, 2000 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.9-10).

Висновком будівельно-технічної
експертизи від 31.03.2011 року визначено
ринкову вартість такого спільного
майна подружжя, як гараж НОМЕР_3,
розташований в кооперативі «Чайка» по
АДРЕСА_1 в 24170 грн. (а.с.37-38; оригінал
висновку експертизи перебуває в
архівній цивільній справі
Миргородського міськрайонного суду
№2/32 за 2011 рік по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дій щодо
користування нерухомим майном
незаконними, зобов'язання знятися з
реєстрації та виселення і за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання будинку об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
та розподіл спільного майна подружжя).

Висновком авто товарознавчої
експертизи від 03.06.2013 року визначено
ринкову вартість автомобіля ЗАЗ DAEWOO T
13110 2005 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1 в 33090 грн. та ринкову
вартість автомобільного причепу КРАЗ
8138, 2000 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_2 в 1512 грн. (а.с.104-107).

Висновком будівельно-технічної
експертизи від 01.10.2011 року визначено
вартість будівельних матеріалів,
витрачених на будівництво гаража в
сумі 18377 грн. та вартість будівельних
матеріалів, витрачених на будівництво
гаража в кооперативі «Чайка» з
урахуванням зносу в сумі 14518 грн.
(а.с.120-125).

Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за
час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

За змістом частин 1, 2, 4 і 5 ст. 71 СК
України майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не
домовились про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються
одному з подружжя, якщо інше не
визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків передбачених Цивільним
кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової
компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Ст. 370 ЦК України передбачено, що
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності.

У разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється у
порядку, встановленому ст. 364 ЦК
України.

Згідно ст. 364 даного Кодексу,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (частина друга
статті 183 цього Кодексу), співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути
надана лише за його згодою

Право на частку у праві спільної
часткової власності у співвласника,
який отримав таку компенсацію,
припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі
частки із спільного майна для
співвласника, який здійснив такий
виділ, право спільної часткової
власності на це майно припиняється.
Така особа набуває право власності на
виділене майно, і у випадку,
встановленому законом, таке право
підлягає державній реєстрації.

Позивачка не заявляла вимогу про
залишення їй в натурі автомобіля,
гаража та причепа, тому передбачена
законом необхідність попереднього
внесення грошового еквіваленту 1/2
частини цього майна спільної
власності, на правовідносини по даній
справі, не поширюється.

У межах заявленого позову (ст. 11 ЦПК) є
достатні підстави для його
задоволення у спосіб поділу майна
обраний позивачкою в формі стягнення
компенсації із залишенням речей у
власності відповідача. Інших позовних
вимог не заявлялось.

Суд погоджується з оцінкою майна
викладеною у висновках експертиз на
які посилається позивачка.

Вимоги позивачки щодо стягнення витрат
на отримання правової допомоги
адвоката підлягають до задоволення
відповідно до наявних в справі
квитанцій, оскільки їх сума відповідає
Закону України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах (а.с. 36; 53; 128).

Судові витрати, а саме: витрати на
оплату судового збору та на
проведення експертного дослідження
(а.с.116) підлягають до стягнення з
відповідача на користь позивачки на
підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 84; 88; 208; 214; 215; 218
ЦПК України; ст.ст. 60; 71 СК України; ст.ст.
183; 370; 364 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію вартості
наступного майна: 1/2 частини
автомобільного гаража НОМЕР_3 в
корпоративні «Чайка» по АДРЕСА_1, 1/2
частини легкового автомобіля ЗАЗ DAEWOO T
13110 2005 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1, 1/2 частини автомобільного
причепу КРАЗ 8138, 2000 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_2 в
розмірі 29386 грн.(двадцять дев'ять тисяч
триста вісімдесят шість гривень ) та 2287
грн. 60 коп. (дві тисячі двісті
вісімдесят сім гривень шістдесят
копійок) витрат по оплаті правової
допомоги адвоката; 1077 грн. 86 коп.
судових витрат ( судові витрати
складаються з наступних сум: 784 грн.
оплата вартості експертизи та 293 грн. 86
коп. судового збору).

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
на протязі 10 днів з дня його
проголошення, шляхом подачі
апеляційних скарг через Миргородський
міськрайонний суд.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко