Справа № 667/741/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року

Комсомольський районний суд м. Херсона
у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Верескун Є.В.

за участю представників позивача -
ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, відповідачки
ОСОБА_3, представника відповідачів -
адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
визнання недійсними свідоцтв про право
на спадщину за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із названим
позовом, у якому просить визнати
недійсними свідоцтва від 24.12.2013року про
право на спадщину за заповітом від
09.07.1990 року, згідно якого спадкоємцями
майна ОСОБА_8 є його дочка ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_6, кожна на 1/20 частину
житлового будинку АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначила такі обставини:

17.11.1979 року її чоловік - ОСОБА_9, який на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, був власником 3/20
частин житлового будинку, з
відповідною частиною надвірних
приміщень, у АДРЕСА_1 на земельній
ділянці 492,6 кв.м.

Власником іншої частини будинку - 3/20
частини, був його брат - ОСОБА_8, який
прийняв спадщину, але свідоцтва про
право на спадщину не отримав.

Після смерті ОСОБА_10 між ОСОБА_8 і
ОСОБА_9 була домовленість про те, що
належне їй майно успадкує ОСОБА_9 в силу
того, що здійснював нагляд за нею
протягом усього життя, хвороби,
доглядав останню до смерті,
організовував похорони і т.д.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року на
підставі домовленості вказаною
частиною житлового приміщення за життя
не користувався та фактично відмовився
від спадщини на користь чоловіка
позивачки ОСОБА_9

23.02.1980 року чоловік позивачки
відповідно до договору купівлі -
продажу купив 7/20 частин цього ж
житлового будинку, з відповідною
частиною надвірних будівель, який
знаходиться в АДРЕСА_1

Після смерті чоловіка, 19.11.2008 року
позивачка відповідно до Свідоцтва про
право на спадщину за законом, отримала
спадкове майно яке складається із 1/2
частини житлового будинку АДРЕСА_1 на
земельній ділянці місцевих рад,
загальною площею 492,6 кв.м.

Позивачка зазначила, що з 1979 року її
чоловік та вона безперервно,
добросовісно та відкрито володіють 3/20
будинку яка залишилася відкритим за
ОСОБА_8 протягом вказаного часу
позивачка за власний кошт утримує
приміщення, сплачує податок з
власників будівель і земельний податок
та обов'язкову страховку майна,
комунальні послуги (електрична
енергія, водопостачання та вивіз
сміття).

Відповідачі вказаним приміщенням
ніколи не користувались, не цікавились
і участі в його триманні не приймали.

У зв'язку цим, 21.08.2013 року позивачка
звернулася до Комсомольського
районного суду м. Херсона із позовною
заявою про визнання права власності на
це нерухоме майно за набувальною
давністю.

26.12.2013 року Комсомольським районним
судом м. Херсона у задоволенні позову
позивачки було відмовлено. Підставою
відмови послугувало те, що 24.12.2013 року
Третьою державною нотаріальною
конторою ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_6 були
видані кожній свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на 1/20 частину
житлового будинку АДРЕСА_1, на підставі
заповіту ОСОБА_8 віл 09.07.1990 року.

У судовому засіданні
представники позивача підтримали
позов, просили суд позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3, представник
відповідачів позов не визнали, просили
суд у позові відмовити.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, а згідно ст.4,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законом.

Судом встановлено, що позивачка
не є спадкоємницею після померлого у 1990
році ОСОБА_8.

Позивачка була дружиною померлого у 2008
році брата спадкодавця - ОСОБА_9.

Відповідачі по справі є дітьми
померлого ОСОБА_8 і отримали оспорювані
свідоцтва про право на спадщину на
підставі заповіту спадкодавця.

При визнанні недійсними свідоцтв
про право на спадщину за заповітом,
виданих відповідачам, вони, як діти
спадкодавця, є спадкоємцями першої
черги за законом, і, оскільки весь час
проживають і зареєстровані у
спадковому будинку, то є такими, що
прийняли спадщину (а.с.44).

Позивачка не має і не матиме жодних
прав на спадкове майно, а тому видачею
оспорюваних свідоцтв на майно, її права
не порушуються.

З урахуванням викладених
обставин відсутні підстави для
задоволення позову, оскільки судом не
було встановлено порушення жодних прав
позивачки видачею оспорюваних
свідоцтв про право на спадщину.

Керуючись ст.ст.3,4, 10,11,60,179,209,212 ЦПК
України, ст.1301 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про визнання недійсними
свідоцтв про право на спадщину за
заповітом, - відмовити.

Рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення може бути оскаржено до
апеляційного суду Херсонської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Комсомольський районний суд м. Херсона.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
О.Л. Черниш