Номер провадження: 22-ц/785/6818/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2014 року, -

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, по якому просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 175503,04 доларів США та 22770,78 грн.; звернути стягнення на предмет іпотеки у вигляді нежилого приміщення офісу-магазину, які складаються з нежилих приміщень 1-го поверху, загальною площею 70,4 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Катаєва В., 2 (колишній пров. Перший Куликовський), а також стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1700 грн. та витрат на ІТЗ у розмірі 120 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 28.09.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 00381/F0 з Додатками до кредитного договору №1, №2, №3, №4 про надання позичальнику кредиту у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у сумі 237 284,99 дол. США, з терміном погашення по 27 вересня 2012року включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13,5% річних за фактичний період користування кредитом на фактичну суму залишку заборгованості за кредитом на наступні цілі: споживчі потреби (придбання нежитлової нерухомості) у сумі 220 000,00 (двісті двадцять тисяч доларів США 00 центів) доларів США, а також у сумі 17 284,99 (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири долари та 99 центів США) на сплату страхових платежів у випадку та в порядку передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7. кредитного договору.

В якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, позивач і ОСОБА_3 уклали договір поруки № НОМЕР_1 від 28 вересня 2007 року, за яким поручитель зобов'язується перед банком відповідати за виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором.

В якості забезпечення виконання зобов'язань позичальник і банк уклали договір іпотеки від 28.09. 2007 року, за яким ОСОБА_2 надає банку в іпотеку нерухоме майно (нежилі приміщення офісу-магазину, які в цілому складаються з нежилих приміщень 1-го поверху, загальною площею 70,4 кв.м, розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Катаєва (колишній пров. Перший Куликовський) №2 (два) в забезпечення виконання власних зобов'язань перед банком (Іпотекодержателем), що випливають з кредитного договору від 28.09.2007року № 00381/F0.

Проте свої зобовязання за кредитним договором відповідачі не виконали.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси 02.11.2012 року задоволені вимоги Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк»() за кредитний договір № 00381/F0 від 28 вересня 2007 року у розмірі:

- 166 605,48 дол. США поточна заборгованість за наданим кредитом (основний борг);

- 8 897,56 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків;

- 10 390,18 грн. - заборгованість за пенею за несплату заборгованості за наданим Кредитом (основний борг);

- 11 100,18 грн. - заборгованість за пенею за несплату процентів;

- 1 280,42 грн. - заборгованість за штрафом, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно - нежиле приміщення офісу-магазину, які складаються з нежилих приміщень 1-го поверху, загальною площею 70,4 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Катаєва В., 2 (колишній пров. Перший Куликовський), що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 28.09.2007р. ОСОБА_5, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу по реєстру за №4500, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів за №2380828, згідно ОСОБА_6 з Державного реєстру правочинів за №4687914, наданого 28.09.2007р. ОСОБА_5, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, шляхом продажу даного майна з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність у межах процедури виконавчого провадження, передбаченою Законом України «Про виконавче провадження»

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04.03.2013 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.11.2012 року залишено без змін.

12.04.2013 року представник позивача надав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, саме про сягання з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 175 503,04 доларів США, з яких:

- 166 605, 48 доларів США доларів США - поточна заборгованість за наданим кредитом (основний борг);

- 8 897,56 доларів США- заборгованість по сплаті відсотків;

та 22 770,78 з яких:

- 10 390,18 грн. - заборгованість за пенею за несплату заборгованості за наданим кредитом (основний борг);

- 11 100,18 грн. - заборгованість за пенею за несплату процентів;

- 1 280, 42 грн. - заборгованість за штрафом.

Додатковим рішенням заява позивача задоволена, стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування додаткового рішення суду в звязку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково наступних підстав.

Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції посилався на те, що ознайомившись з матеріалами справи, текстом резолютивної частини рішення, суд вважав за необхідне доповнити його, оскільки позивачем заявлялись відповідні позовні вимоги, з приводу яких були надані відповідні докази, але у тексті резолютивної частини рішення під час їх задоволення вони не знайшли своє часткове відображення.

Колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку задовольняючи позовні вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Судом встановлено, що 28.09.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 00381/F0 з Додатками до кредитного договору №1, №2, №3, №4 про надання позичальнику кредиту у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у сумі 237 284,99 дол. США, з терміном погашення по 27 вересня 2012року включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13,5% річних за фактичний період користування кредитом на фактичну суму залишку заборгованості за кредитом на наступні цілі: споживчі потреби (придбання нежитлової нерухомості) у сумі 220 000,00 (двісті двадцять тисяч доларів США 00 центів) доларів США, а також у сумі 17 284,99 (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири долари та 99 центів США) на сплату страхових платежів у випадку та в порядку передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7. кредитного договору.

В якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, позивач і ОСОБА_3 уклали договір поруки № НОМЕР_1 від 28 вересня 2007 року, за яким поручитель зобов'язується перед банком відповідати за виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором.

В якості забезпечення виконання зобов'язань позичальник і банк уклали договір іпотеки від 28.09. 2007 року, за яким ОСОБА_2 надає банку в іпотеку нерухоме майно (нежилі приміщення офісу-магазину, які в цілому складаються з нежилих приміщень 1-го поверху, загальною площею 70,4 кв.м, розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Катаєва (колишній пров. Перший Куликовський) №2 (два) в забезпечення виконання власних зобов'язань перед банком (Іпотекодержателем), що випливають з кредитного договору від 28.09.2007року № 00381/F0.

Проте свої зобовязання за кредитним договором відповідачі не виконали.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси 02.11.2012 року задоволені вимоги Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк»() за кредитний договір № 00381/F0 від 28 вересня 2007 року у розмірі:

- 166 605,48 дол. США поточна заборгованість за наданим кредитом (основний борг);

- 8 897,56 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків;

- 10 390,18 грн. - заборгованість за пенею за несплату заборгованості за наданим Кредитом (основний борг);

- 11 100,18 грн. - заборгованість за пенею за несплату процентів;

- 1 280,42 грн. - заборгованість за штрафом, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно - нежиле приміщення офісу-магазину, які складаються з нежилих приміщень 1-го поверху, загальною площею 70,4 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Катаєва В., 2 (колишній пров. Перший Куликовський), що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 28.09.2007р. ОСОБА_5, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу по реєстру за №4500, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів за №2380828, згідно ОСОБА_6 з Державного реєстру правочинів за №4687914, наданого 28.09.2007р. ОСОБА_5, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, шляхом продажу даного майна з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність у межах процедури виконавчого провадження, передбаченою Законом України «Про виконавче провадження»

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04.03.2013 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.11.2012 року залишено без змін.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

Пункт 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснив, що суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення ст. 11 Закону України «Про іпотеку» (або ст. 589 ЦК щодо заставодавця).

ОСОБА_2 з позивачам уклала як кредитний договір так і договір іпотеки.

У звязку з ухваленням судом першої інстанції рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку при ухваленні додаткового рішення про наявність підстав про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим колегія вважає, що доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованості за кредитним договором є помилковими.

ОСОБА_3 є поручителем за кредитним договором укладеним ОСОБА_2 з позивачем та не укладав з позивачем договір іпотеки, тому відсутні перешкоди для стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором. Крім того, ОСОБА_3 апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції не подав, ОСОБА_2 до апеляційної скарги не надала доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 надав їй довіреність на подання апеляційної скарги в його інтересах на додаткове рішення суду першої інстанції.

На підставі наведеного колегія вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог позивача про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог позивача. В іншій частині додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п. 2, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 задовольнити частково. Скасувати додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2014 року скасувати в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 175 503,04 доларів США, з яких:

- 166 605, 48 доларів США доларів США - поточна заборгованість за наданим кредитом (основний борг);

- 8 897,56 доларів США- заборгованість по сплаті відсотків;

та 22 770,78 з яких:

- 10 390,18 грн. - заборгованість за пенею за несплату заборгованості за наданим кредитом (основний борг);

- 11 100,18 грн. - заборгованість за пенею за несплату процентів;

- 1 280, 42 грн. - заборгованість за штрафом.

Відмовити в задоволенні зазначених позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк».

В іншій частині додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Судді О. А. Ступаков

ОСОБА_6

ОСОБА_7