Провадження № 2/522/1173/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Приморський районний
суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко
Н.А.

при секретарі Довгань
Ж.А.

розглянувши цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу ;

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики
від 16.10.2010 року за р.№ 6458 у загальному
розмірі 142 243,86 грн. (з яких : сума
основного боргу - 130 498,50 грн. ; три
проценти річних за час прострочення
повернення суми позики - 11 744,86 грн.),
посилаючись не невиконання
відповідачем своїх зобов'язань за цим
договором щодо повернення позики у
встановлений цим договором термін.

Позивач веде дану справу в суді
через свого представника - ОСОБА_1, який
просив розглянути справу без його
участі та задовольнити позов в повному
обсязі, про що подав адресовану суду
свою письмову заяву, яка приєднана
судом до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_3, місце
проживання якого в установленому
законом порядку не зареєстровано, був
викликаний до суду через оголошення у
пресі, але не повідомив суду причину
своєї неявки.

Судом установлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Судом установлено, що 16 жовтня 2010 року
між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено
договір позики, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 за р.№ 6458,
згідно умов якого ОСОБА_2 позичив, а
ОСОБА_3 взяв в борг грошову суму у
розмірі 130 498,50 грн., які були отримані
ОСОБА_3 від ОСОБА_2 повністю при
укладенні цього договору. За умовами
цього договору ОСОБА_3 зобов'язався
повернути суму позики ОСОБА_2 в строк до
16 грудня 2010 року.

Оригінал цього договору позики
приєднаний судом до матеріалів справи.

У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У відповідності до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Проте відповідач ОСОБА_3 до
теперішнього часу не повернув позивачу
ОСОБА_2 борг за укладеним між ними
договором позики від 16.10.2010 року за р.№
6458 у розмірі 130 498,50 грн.

Відповідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Згідно ч.1, 2 ст.625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора, зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З огляду на наведене, суд вважає, що
позивач має право вимагати від
відповідача сплатити суму боргу за
договором позики від 16.10.2010 року за р.№
6458 з урахуванням трьох процентів
річних від простроченої суми боргу за
1039 днів прострочення з 17 грудня 2010 року
по дату звернення позивача до суду з
даним позовом - 15 жовтня 2013 року, розмір
яких становить 11 148,47 грн. (130498,50грн.х 3% :
365дн.х 1039дн.=11148,47 грн.

Таким чином, загальний борг
відповідача перед позивачем за
договором позики від 16.10.2010 року за р.№
6458 становить 141 646,97 грн.
(130498,50грн.+11148,47грн.).

Частково задовольняючи позовні вимоги
позивача, суд стягує з відповідача на
користь позивача понесені ним і
документально підтверджені судові
витрати в сумі 1 416,47 грн., пов'язані зі
сплатою судового збору.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст.ст.526, 530, 612, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер : НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер : НОМЕР_2,
паспорт НОМЕР_3, виданий Центральним РВ
ОМУ УМВС України в Одеській області
19.11.1997 року, що зареєстрований та
проживає за адресою : АДРЕСА_1, борг за
договором позики від 16 жовтня 2010 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 за р.№ 6458, у загальному
розмірі 141 646 (сто сорок одна тисяча
шістсот сорок шість) грн. 97 коп. (з яких :
основний борг - 130 498,50 грн. ; три проценти
за час прострочення повернення позики -
11 148,47 грн.) та судові витрати в сумі 1 416
(одна тисяча чотириста шістнадцять)
грн. 47 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м.Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Н.А.Ільченко

28.02.2014