Справа № 495/7187/13-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.
при секретарі судового засідання:
за участю представників сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідачів: не з'явилися
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/7187/13-ц
- Державного департаменту
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Білгород-Дністровського
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
10.09.2013 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по
тексту - відповідач-1) та Державного
департаменту громадянства, імміграції
та реєстрації фізичних осіб
Білгород-Дністровського МВ УМВС
України (далі по тексту - відповідач-2)
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
Так, позивач просить суд:
- визнати ОСОБА_2 таким, що втрати право
користування житловим приміщенням у
- зобов'язати ДДГІРФО Б-Дністровського
МВ УМВС України зняти з реєстраційного
обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання
22.01.2014 року не з'явилася, але її
представник - ОСОБА_3, подала до суду
заяву, відповідно до якої заявлені
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, просить їх
задовольнити та розглянути справу без
її участі, проти заочного розгляду
справи не заперечує.
Відповідач-1 - ОСОБА_2, відзив або
заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не
надав та в судові засідання 31.10.2013 року,
10.12.2013 року та 22.01.2014 року не з'явився без
поважних причин, про причини неявки суд
не повідомив, будь-яких клопотань не
заявляв, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце судових
Так, ухвала суду та повістки про
призначення слухання справи на 31.10.2013
року, 10.12.2013 року та 22.01.2014 року, а також
копія позовної заяви ОСОБА_1 з
додатками до неї були надіслані на
адреси ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2), які
наявні в матеріалах справи. Між тим, усі
документи з зазначених адрес були
повернуті до суду у зв'язку з
закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного
процесуального кодексу України, судова
повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
Відповідач-2 - ДДГІРФО Б-Дністровського
МВ УМВС України, відзив або заперечення
на позов ОСОБА_1 до суду не надав та в
судові засідання 31.10.2013 року, 10.12.2013 року
та 22.01.2014 року не з'явився без поважних
причин, про причини неявки суд не
повідомив, будь-яких клопотань не
заявляв, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце судових
Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
повторної неявки в судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином, суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Згідно із ч.1 ст.224 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Згідно із ст.157 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
розглядає справи протягом розумного
строку, але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі, а
справи про поновлення на роботі, про
стягнення аліментів - одного місяця. У
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду справи, суд ухвалою може
подовжити розгляд справи, але не більше
як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи викладені обставини, норми
чинного законодавства та ті факти, що
відповідачі в жодне судове засідання
не з'явилися, будь-яких клопотань не
заявляли, хоча були належним чином
повідомлені про час та місце
проведення судових засідань, позивач в
судове засідання не з'явився, але
згідно поданої заяви його представник
просив розглянути справу без його
присутності та проти винесення
заочного рішення не заперечував, строк
розгляду справи, відповідно до ст.157
Цивільного процесуального кодексу
України, закінчився і ніхто із сторін
не заявив клопотання про його
подовження, суд вважає за можливе і
необхідне, у відповідності до ч.4 ст.169,
ч. 1 ст.224 Цивільного процесуального
кодексу України, розглянути справу без
участі сторін або їх представників, на
підставі наявних та достатніх для
розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 є законними, правомірними,
обґрунтованими, але підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебували у шлюбі з 24.11.1991
року.

Від шлюбу у сторін народився син -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

27.05.1996 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
були зареєстровані (прописані) за
адресою: АДРЕСА_1.

Вказана квартира не приватизована та
належить до комунальної власності
Сергіївської СР.

03.06.2009 року шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
було розірвано, свідоцтво про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 видане
03.06.2009 року, актовий запис за № 94.

В свою чергу, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
житловому приміщенні, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_1, не мешкає з 2005 року
та своїх речей не зберігає, з
зазначеної адреси в самостійному
порядку не виписується.

27.03.2013 року КП «ЖКГ смт. Сергіївка»
видало ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 довідку №
345, згідно з якою за адресою: АДРЕСА_1,
прописані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до складеного 01.04.2013 року
комісією у складі депутата округу № 16,
начальника «Благоустрою», майстеру
жил.району та представників КП «ЖКГ
смт. Сергіївка» Акту № 353, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1, не
проживає вже більше 5 років 7 місяців.
Дані факти також підтверджуються
показаннями свідків, які підписалися у
складеному акті.

Згідно із довідкою з місця проживання,
про склад сім'ї та прописку № 486 від
28.05.2013 року, виданою КП «ЖКГ смт.
Сергіївка», житлове приміщення, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1,
належить до комунальної власності
Сергіївської СР. У вказаному
приміщенні прописані ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, але проживають 2
членів сім'ї: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

За твердженням позивача, вона за весь
цей час змушена оплачувати комунальні
послуги на всіх осіб, зареєстрованих у
житловому приміщенні, включаючи
відповідача, який за вказаною адресою
не проживає, а тому, на думку позивача,
втратив право на житлову площу, в якій
прописаний.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства. Кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно із ст.71 Житлового кодексу
України, при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців.

Визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку (ст.72 ЖК України).

Згідно із пунктом 11 Пленуму Верховного
Суду України № 2 «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» від 12.04.1985
року, суд може визнати особу такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, лише з однієї зазначеної
позивачем підстави, передбаченої ст.71
або ст.107 ЖК України.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»
встановлено, що зняття з реєстрації
місця проживання здійснюється
протягом семи днів на підставі заяви
особи, запиту органу реєстрації за
новим місцем проживання особи,
остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть. З даних положень
вбачається, що судове рішення, яке
набрало законної сили, є самостійною
підставою для зняття з реєстрації.

Враховуючи вищевикладені обставини,
норми чинного законодавства та той
факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2005 року
фактично не мешкає в житловому
приміщенні, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, суд дійшов до висновку, що
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
підлягають задоволенню.

Між тим, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1
про зобов'язання ДДГІРФО
Б-Дністровського МВ УМВС України зняти
ОСОБА_2 з обліку реєстрації місця
проживання задоволенню не підлягають,
оскільки дані вимоги заявлені
позивачем передчасно, до звернення до
відповідного органу. При цьому, рішення
суду щодо визнання особи, що втратила
право користування житловим
приміщенням, відповідно до ч.1 ст.7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», вже є підставою
для зняття її з реєстрації.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного
процесуального кодексу України, з
відповідача-1 - ОСОБА_2, на користь
позивача - ОСОБА_1, підлягає стягненню
сплачений судовий збір за розгляд
позовної заяви.

Керуючись статтями 15, 16 Цивільного
кодексу України, статтями 71, 72
Житлового кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11,
57, 58, 60, 64, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-228
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
Державного департаменту громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Білгород-Дністровського МВ УМВС
України про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - задовольнити частково.

Визнати громадянина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, сплачений
судовий збір за розгляд позовної заяви
в розмірі 114,70 грн. (сто чотирнадцять
гривень сімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
В.В. Мишко