інстанції Подрєзова Г.О.Провадження №
22-ц/780/1478/14 Доповідач у 2
інстанції БілоконьКатегорія 21
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого - судді Білоконь О.В.,

суддів: Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

при секретарі Антіпову Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2
та представника відповідача ОСОБА_3 на
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Шкарівської
сільської ради Білоцерківського
району Київської області, треті особи:
ОСОБА_5, Управління Держземагенства у
Білоцерківському районі Київської
області, про визнання неправомірним та
скасування рішення, визнання недійсним
та скасування державного акту про
право власності на землю та за позовом
третьої особи з самостійними вимогами
прокурора Білоцерківського району в
інтересах держави до Шкарівської
сільської ради Білоцерківського
району Київської області, третя особа
Управління Держземагенства у
Білоцерківському районі Київської
області про визнання незаконним та
скасування рішення, визнання недійсним
та скасування державного акту про
право власності на землю ,-

встановила:

Зважаючи на складність справи у
викладенні повного тексту ухвали суду,
пов'язаного з потребою у обґрунтуванні
доводів сторін, на що може бути
витрачений значний час, апеляційний
суд вважає за необхідне проголосити її
вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.209 ЦПК України, колегія
суддів,-

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та
представника відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

№ 22-ц/780/1478/14
Головуючий у І інст. Подрєзова
Г.О.

Доповідач у ІІ інст. Білоконь
О.В.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого - судді Білоконь О.В.,

суддів: Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

при секретарі Антіпову Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2
та представника відповідача ОСОБА_3 на
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Шкарівської
сільської ради Білоцерківського
району Київської області, треті особи:
ОСОБА_5, Управління Держземагенства у
Білоцерківському районі Київської
області, про визнання неправомірним та
скасування рішення, визнання недійсним
та скасування державного акту про
право власності на землю та за позовом
третьої особи з самостійними вимогами
прокурора Білоцерківського району в
інтересах держави до Шкарівської
сільської ради Білоцерківського
району Київської області, третя особа
Управління Держземагенства у
Білоцерківському районі Київської
області про визнання незаконним та
скасування рішення, визнання недійсним
та скасування державного акту про
право власності на землю ,-

встановила:

У жовтні 2013 року позивач звернулась до
суду з вказаним позовом.

Позов мотивувала тим, що 06.12.2010 року на
підставі рішень Шкарівської сільської
ради Білоцерківського району
Київської області позивачу був
виготовлений та зареєстрований
державний акт на земельну ділянку
АДРЕСА_1 площею 0,10 га.

На вказаній земельній ділянці позивач
побудувала жилий будинок, отримала
свідоцтво про право власності та
проведено державну реєстрацію 01.11.2011
року.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 09.08.2012 року вказаний
державний акт про право власності на
земельні ділянки на ім'я ОСОБА_4, а також
на сусідню земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_5, а рішення Шкарівської сільради,
що були підставою для їх видачі,
визнані недійсними.

Під час цього судового розгляду, у
листопаді 2011 року, позивач дізналась
про існування державного акту про
право власності серії 111-КВ № 111497 від
08.08.2003 року, яке посвідчує право
власності ОСОБА_2 на цю ж саму земельну
ділянку площею 0,20 га для
індивідуального будівництва по
АДРЕСА_1.

Цей державний акт видано та
зареєстровано протягом однієї доби на
підставі рішення Шкарівської
сільської ради від 07.08.2003 року, яким
ОСОБА_2 надавались земельні ділянки за
іншою адресою АДРЕСА_2.

Крім того, при виготовленні державного
акту про право власності на земельну
ділянку на ім'я ОСОБА_2 були допущені
численні порушення земельного
законодавства, оскільки відсутня
технічна документація на вказану
земельну ділянку, відсутня реєстрація
державного акту на право власності на
землю.

Посилаючись на зазначені обставини, а
також на те, що скасуванням державних
актів на право власності ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 були порушені її права на
користування земельною ділянкою та
право власності на житло, просила суд
визнати недійсним та скасувати п.79
рішення 8 сесії 24 скликання Шкарівської
сільської ради про надання ОСОБА_2
земельної ділянки площею 0,20 га для
індивідуального будівництва по
АДРЕСА_2 та визнати недійсним державний
акт серії 111 -КВ № 111497 на право
приватної власності на землю, площею 0,20
га в АДРЕСА_1, виданий 08.08.2003 року.

У грудні 2013 р. прокурор
Білоцерківського району заявив
самостійні вимоги щодо предмету спору,
посилаючись на те, що 28.11.2013р. до
прокуратури Білоцерківського району
надійшов лист Шкарівської сільської
ради про вжиття заходів прокурорського
реагування щодо захисту прав держави
по незаконному відчуженню землі в
межах Шкарівської сільської ради на
користь ОСОБА_2; також стало відомо про
порушення земельного законодавства
при видачі державного акту ОСОБА_2 з
листа Державної інспекції сільського
господарства в Київській області від
14.10.2013 року.

В обґрунтування позову прокурор
посилався на те, що рішенням 8 сесії 24
скликання Шкарівської сільської ради
від 07.08.2003р. ОСОБА_2 передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,10
га для індивідуального будівництва,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Прокурор вважав, що це рішення прийнято
з порушеннями чинного законодавства, а
саме ч.3 ст.116, ст.118 ЗК України, оскільки
земельна ділянка, на час постановлення
оспорюваного рішення ради, у
користуванні ОСОБА_2, не перебувала, а
тому слід було застосувати порядок
приватизації земельної ділянки,
передбачений п.п.6-10 ст.118 ЗК України в
редакції станом на серпень 2003р.

Всупереч вказаних вимог закону,
Шкарівською сільською радою не
приймалося будь-яких рішень про
надання дозволу ОСОБА_2 на розробку
документації із землеустрою (проекту)
відведення спірної земельної ділянки,
та такий проект не погоджувався,
доручення від Шкарівської сільської
ради землевпорядній організації на
розробку технічної документації на
земельну ділянку не надавалося, а тому
жодна землевпорядна організація не
мала законних підстав для виготовлення
технічної документації на дану
земельну ділянку.

За даними управління Держземагенства у
Білоцерківському районі технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку та
державний акт на право приватної
власності на землю серії 111-КВ № 111497,
виданий на ім'я ОСОБА_2 на
підставі рішення 8 сесії 24 скликання
Шкарівської сільської ради від 07.08.2003р.
за №504/1 - відсутні.

А тому, при постановленні рішення ради
порушено положення п.п. 1.15; 1.16; 1.19; 2.1; 2.2
Інструкції №43 від 04.05.1999р. в редакції
станом на серпень 2003 року.

Згідно з п. 3.2 Інструкції №43 державна
реєстрація державних актів на право
власності на земельну ділянку, на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі
здійснювалася на той час структурними
підрозділами Центру державного
земельного кадастру при Держкомземі
України. Проте, за повідомленням
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області
від 14.10.2013р. № 14-05/6582 реєстрація
державного акту на ім.»я ОСОБА_2 у
вказаній Книзі - відсутня. Форма бланку,
на якому виготовлений державний акт на
право приватної власності на землю
серії 111-КВ №111497, наявний у ОСОБА_2 не
відповідає затвердженій формі акта на
право власності на земельну ділянку,
передбаченого постановою КМ України
№449 від 02.04.2002р.

Враховуючи викладене, прокурор просив
суд визнати оспорюване рішення
Шкарівської сільської ради незаконним
та виданий на його підставі державний
акт про право приватної власності на
земельну ділянку на ім.»я ОСОБА_2 -
недійсним.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 грудня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
відмовлено, позовні вимоги прокурора
Білоцерківського району Київської
області задоволено.

Визнано незаконним та скасовано
рішення 8-ї сесії 24 скликання
Шкарівської сільської ради
Білоцерківського району Київської
області «Про передачу земельних
ділянок у приватну власність» від 07
серпня 2003 року в частині передачі у
приватну власність ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,10 га для
індивідуального будівництва по
АДРЕСА_1.

Визнано недійсним державний акт про
право власності на землю серії 111-КВ №
111497 на право приватної власності
ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,20га
для будівництва, обслуговування жилого
будинку і господарський споруд за
адресою АДРЕСА_1, виданий на підставі
рішення Шкарівської сільської ради від
07.08.2003 року, який зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 504/1
від 08.08.2003року.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням, посилаючись на його
необґрунтованість, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права при його ухваленні, ОСОБА_2 та
його представник ОСОБА_3 подали
апеляційні скарги, в яких просять
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині задоволення позову
прокурора Білоцерківського району
Київської області та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг та вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 не оскаржено, тому в силу вимог
ч.1 ст. 303 ЦПК України його законність і
обґрунтованість апеляційним судом не
перевіряється.

Задовольняючи позов прокурора, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
при ухваленні оспорюваного рішення
Шкарівської сільради від 07 серпня 2003
року про надання у приватну власність
ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,10 га
по АДРЕСА_1 не дотримано вимог ч .3 ст.116,
ст.118 ЗК України щодо обов»язкового
затвердження технічної документації
на відведення земельної ділянки,
виготовленої з дозволу органу
місцевого самоврядування. Крім того,
площа земельної ділянки, що
передавалася ОСОБА_2 за рішенням ради
(0,10 га) не відповідає площі, визначеній
у державному акті (0,20 га).

Колегія суддів із такими висновками
погоджується, оскільки вони
ґрунтуються на матеріалах справи та
відповідають вимогам закону.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається таке.

7 серпня 2003 року рішенням 8 сесії 24
скликання Шкарівської сільської ради
ОСОБА_2 передано у приватну власність
земельну ділянку площею 0,10 га для
індивідуального будівництва,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.
134).

8 серпня 2003 року, на підставі рішенням 8
сесії 24 скликання Шкарівської
сільської ради від 07 серпня 2003 року,
видано державний акт серії 111-КВ № 111497,
яке посвідчує право власності ОСОБА_2
на земельну ділянку площею 0,20 га для
індивідуального будівництва по
АДРЕСА_1. ( а.с.8).

Сторони не заперечують, що на цій
земельній ділянці ОСОБА_2 ніякого
будівництва не здійснював, однак на ній
розташований збудований ОСОБА_4
двоповерховий будинок у 2010-2011 роках,
коли були чинними видані на ім»я ОСОБА_4
державний акт на спірну земельну
ділянку та свідоцтво про право
власності на будинок.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України - у
разі видання органом виконавчої влади
або органом місцевого самоврядування
акта, яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Відповідно до ст. 126 ЗК України - право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державним
актом.

Відповідно з ч.3 ст.116 ЗК України, в
редакції яка діяла на серпень 2003р. ,
безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі а)приватизації земельних ділянок,
які перебувають у користуванні
громадян; в) одержання земельних
ділянок із земель державної і
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим кодексом.

Положеннями ч.6-10 ст.118 ЗК України (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин у серпні 2003 р.)
визначено порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок.
Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Відповідна місцева державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає заяву, і в разі
згоди на передачу земельної ділянки у
власність надає дозвіл на розробку
проекту її відведення. Проект
відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих
видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін. Проект відведення
земельної ділянки погоджується з
органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і санітарно
епідеміологічним органом, органом
архітектури та подається на розгляд
відповідної місцевої державної
адміністрації або органу місцевого
самоврядування. У місячний термін
розглядається проект відведення та
приймається рішення сільською радою
про передачу земельної ділянки у
власність.

Відповідно до положення п.п. 1.15; 1.16; 1.19;
2.1; 2.2 Інструкції « Про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі»,
затвердженої згідно з наказом
Державного Комітету України по
земельних ресурсах від 04.05.1999р. № 43 ,( в
редакції станом на серпень 2003р.)
розробку технічної документації зі
складання державного акту на право
власності на земельну ділянку
здійснюють державні органи та інші
землевпорядні організації за формою
згідно з додатком 8, яке видається
районним (міським) відділом
(управлінням) земельних ресурсів
Держкомзему України на підставі
доручення відповідного органу, яким
було прийнято рішення про передачу,
надання або продаж земельної ділянки.
Технічна документація зі складання
державного акту на право власності на
земельну ділянку розробляється у двох
примірниках, перший зберігається в
районних (міських) відділах
(управліннях) земельних ресурсів
Держкомзему України, другий - у
виконавця робіт.

Матеріали справи не містять даних про
те, що Шкарівська сільрада ухвалювала
рішення про надання дозволу ОСОБА_2 на
розробку документації із землеустрою
(проекту) відведення спірної земельної
ділянки, що існує проект відведення
земельної ділянки, що такий проект
погоджено з відповідними установами
та сільрадою, що Шкарівська сільрада
надала дозвіл землевпорядній
організації на розробку технічної
документації на вказану земельну
ділянку.

За даними управління Держземагенства у
Білоцерківському районі технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку та
державний акт на право приватної
власності на землю серії 111-КВ № 111497,
виданий на ім'я ОСОБА_2 на
підставі рішення 8 сесії 24 скликання
Шкарівської сільської ради від 07.08.2003р.
за №504/1 - відсутні.

Отже, ґрунтується на матеріалах справи
та вимогах закону висновок суду першої
інстанції про те, що є незаконним і
підлягає скасуванню рішення
Шкарівської сільради від 07 серпня 2003
року про надання у приватну власність
ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,10 га
по АДРЕСА_1, оскільки вказане рішення
суперечить вимогам ч.3 ст.116, ст.118 ЗК
України про те, що у приватну власність
громадян земельна ділянка надається
за умови обов»язкового розроблення та
затвердження технічної документації
на відведення земельної ділянки,
виготовленої на підставі рішення
органу місцевого самоврядування.

Також із цих підстав суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що підлягає визнанню недійсним і
державний акт, виготовлений на ім»я
ОСОБА_2 на підставі вказаного рішення
Шкарівської сільради від 7 серпня 2003
року про наданню ОСОБА_2 у приватну
власність земельної ділянки площею 0,10
га по АДРЕСА_1, беручи також до уваги, що
вказаний державний акт посвідчив право
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку
за цією ж адресою у двічі більшому
розмірі - площею 0,20.

За таких вимог, рішення суду першої
інстанції в частині задоволення вимог
прокурора є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційних скарг про те, що
ОСОБА_2 на підставі рішення Шкарівської
сільради від 7 серпня 2003 року надано
земельну ділянку у приватну власність
по АДРЕСА_1 фактично площею 0,20 га,
оскільки в тексті вказаного рішення
зазначено два номери 56,58 і це треба
розуміти так, що ОСОБА_2 надано дві
земельні ділянки кожна по 0,10 га,
колегія суддів визнає
необґрунтованими, оскільки зазначене
суперечить тексту вказаного рішення,
де чітко зазначений розмір земельної
ділянки - 0,10 га ( а.с.134, зворот).

Також не є переконливим доказом
надання ОСОБА_2 земельної ділянки по
АДРЕСА_1 площею 0,20 га і рішення
Шкарівської сільради від 07 серпня 2003
року восьмої сесії двадцять четвертого
скликання, оскільки у ньому у п. 79
ОСОБА_2 надана земельна ділянка площею
0,20 га за іншою адресою - АДРЕСА_2, крім
того, текст рішення містить не
застережене виправлення розміру
земельної ділянки ( а.с.11,12).

Доводи апеляційних скарг про те, що
технічна документація із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку ОСОБА_2 на спірну
земельну ділянку розроблена
відповідно до діючого законодавства,
колегія суддів також визнає
необґрунтованими, оскільки такої
документації відповідач не надав.

Разом з тим надані відповідачем
розпорядження голови Білоцерківської
держадміністрації від 27 серпня 2000 року
про надання дозволу Шкарівській
сільраді на проведення
проектно-вишукувальних робіт по
АДРЕСА_3, завдання на проектування
групи житлових будинків та інші
документи ( а.с.180-182) такою
документацією не являються.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
враховуючи, що судом першої інстанції
правильно застосовано норми
матеріального права, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, рішення суду не підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та
представника відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: