РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/16164/13-ц

Пров. №2/668/158/14

20.01.2014 р.

Суворовський районний суд м. Херсона у
складі:

головуючого судді - Гаврилова Д.В.,

при секретарі - Беріл А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Херсонська
теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиті
послуги з централізованого опалення та
гарячого водопостачання,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство «Херсонська
теплоелектроцентраль» звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за спожиті послуги з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідач зареєстрована та проживає в
квартирі АДРЕСА_1, є абонентом ПАТ
«Херсонська теплоелектроцентраль» та
користується послугами з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання, на протязі тривалого
часу належним чином не сплачує плату за
спожиту теплову енергію, у зв'язку з чим
утворилася заборгованість за період з
вересня 1997 року по вересень 2013 року в
сумі 2013 року. Просив суд стягнути з
відповідача вказану суму
заборгованості та понесені судові
витрати.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі, просив їх
задовольнити з підстав зазначених у
позові.

Відповідач позов визнала частково,
звернулась до суду із заявою про
застосування строків позовної
давності. Свої заперечення мотивувала
тим, що борг нараховано за межами
строків позовної давності, що є
підставою для часткового задоволення
позову.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач зареєстрована та проживає в
квартирі АДРЕСА_1 та користується
послугами з централізованого опалення
та гарячого водопостачання.

Оскільки послуги з теплопостачання
надавалися належним чином, враховуючи
вимоги ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст. 24
Закону України «Про теплопостачання»,
положень Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення, ст. 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» та ст.ст. 525, 526, 628, 630 ЦК України,
суд вважає обґрунтованими вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
заборгованості, що утворилась.

Разом з тим, відповідно до положень ст.
ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність
- це строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

У судовому засіданні відповідачем
заявлено клопотання про застосування
строків позовної давності, яке,
враховуючи відсутність поважних
причин пропуску (ч. 5 ст. 267 ЦК України),
для суду є обов'язковим.

Судом встановлено, що позивачем
нарахована заборгованість за період,
який виходить за межі трирічного
строку позовної давності, а тому
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Визначаючи суму заборгованості та
період, за який вона підлягає
стягненню, суд виходить з того, що
заборгованість за спожиту теплову
енергію і гаряче водопостачання
складається з суми заборгованості за
кожний місяць як черговий платіж.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач. Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново. Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

До пред'явлення цього позову позивач в
грудні 2012 року звернувся до суду із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення з відповідача
заборгованості, який в лютому 2013 року
було скасовано.

Наказне провадження є спрощеною та
спеціальною формою судового захисту,
застосовується вона у чітко визначених
випадках, зокрема, при зверненні до
суду з вимогами щодо стягнення
заборгованості за спожиті комунальні
послуги. При цьому законодавством (ч. 3
ст. 118 ЦПК України) заборонено звернення
до суду в порядку позовного
провадження без попереднього
звернення із заявою про видачу
судового наказу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК
України перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу.

З матеріалів справи вбачається, що в
жовтні 2010 року відповідачем внесено
платіж в більшому розмірі, ніж було
нараховано до сплати, що покриває
заборгованість за попередній період,
що свідчить про визнання нею частини
заборгованості та вказує на
переривання строку позовної давності.

Таким чином, в даному випадку перебіг
позовної давності був перерваний в
жовтні 2010 року діями відповідача, а
також зверненням позивача до суду із
заявою про видачу судового наказу в
грудні 2012 року, та почався заново з
поданням у листопаді 2013 року
відповідного позову після скасування в
лютому 2013 року судового наказу.

Позовна давність, у межах якої позивач
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого права або інтересу щодо
стягнення заборгованості за спожиті
теплову енергію і гаряче
водопостачання, що складається з суми
заборгованості за кожен місяць як
черговий платіж, має відраховуватись з
жовтня 2007 року (три роки з жовтня 2010
року - часу вчинення відповідачем дій,
що свідчать про визнання боргу) по
листопад 2013 року (по день звернення до
суду з відповідним позовом).

Визначаючи суму заборгованості, що
підлягає стягненню, суд виходить з
того, що за спожиті теплову енергію і
гаряче водопостачання з жовтня 2007 року
по вересень 2013 року (згідно періоду
зазначеного позивачем) заборгованість
позивача складає 6303,07 грн. (нараховано
7227,07 грн. - сплачено 924 грн.) Тому з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню вказана сума
заборгованості.

Крім того, відповідно до положень ст. 88
ЦПК України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати, які складаються з судового
збору у розмірі 229,4 грн.

Керуючись ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст. 24
Закону України «Про теплопостачання»,
ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст.ст. 256,
257, 267, 525, 526, 628, 630 ЦК України, ст. 88, 209,
213-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, яка зареєстрована та
проживає за адресою: АДРЕСА_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства «Херсонська
теплоелектроцентраль» (р/р 2029 ХОУ
ВАТ «Державний Ощадбанк України» МФО
352457, ) заборгованість за
спожиті послуги з централізованого
опалення та гарячого водопостачання в
сумі 6303,07 грн.

В іншій частині в задоволенні позову
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, яка зареєстрована та
проживає за адресою: АДРЕСА_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства «Херсонська
теплоелектроцентраль» (р/р 2029 ХОУ
ВАТ «Державний Ощадбанк України» МФО
352457, ) судові витрати, які
складаються з судового збору в розмірі
229,4 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Суворовський районний суд м. Херсона.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяГаврилов Д. В.