Справа №471/2075/13-ц 03.02.2014 03.02.2014 03.02.2014
Провадження №22-ц/784/507/14 Суддя першої
інстанції: Марценюк С.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2013 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Довжук Т.С., Крамаренко Т.В.,

із секретарем: Бакутою Т.В.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали
цивільної справи

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу судді Братського районного
суду Миколаївської області від 20
грудня 2013 року

за позовом

ОСОБА_3

до

Братської районної державної
адміністрації Миколаївської області,

ОСОБА_4

про визнання договорів оренди землі
недійсними, визнання незаконним та
скасування розпорядження Братської
районної державної адміністрації
Миколаївської області, визнання права
на користування земельною ділянкою та
визнання права власності на фермерське
господарство в порядку спадкування за
законом , -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Братської районної
державної адміністрації Миколаївської
області, ОСОБА_4 про визнання договорів
оренди недійсними, визнання незаконним
та скасування розпорядження Братської
райдержадміністрації Миколаївської
області, визнання права на
користування земельною ділянкою,
визнання права власності на фермерське
господарство в порядку спадкування за
законом.

Ухвалою судді Братського районного
суду Миколаївської області від 20
грудня 2013 року зазначена позовна заява
на підставі п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК повернута в
зв'язку із непідсудністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на незаконність ухвали,
просив про її скасування, а справу
направити до суду першої інстанції для
подальшого розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, перевіривши
наведені в скарзі доводи та дослідивши
матеріали позовної заяви, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_3,
місцевий суд виходив з того, що
позивачем об'єднано в одне провадження
вимоги, а саме визнання незаконним
розпорядження Братської районної
державної адміністрації Миколаївської
області, які підлягають розгляду за
правилами адміністративного
судочинства при цьому пославшись на
положення п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України.

Проте з таким висновком погодитися не
можна, оскільки він не ґрунтується на
вимогах процесуального закону.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що у
порядку цивільного судочинства
розглядаються справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

З позовної заяви вбачається, що позивач
просить визнати недійсними договори
оренди землі №1 та №2 від 21 грудня 2012
року, укладені між Братською районною
державною адміністрацією
Миколаївської області та ОСОБА_4,
визнати незаконним та скасувати
розпорядження Братської районної
державної адміністрації Миколаївської
області №410-р від 13 грудня 2012 року «Про
надання в оренду земельних ділянок» на
підставі, якого були укладені вказані
договори, а також визнати право на
постійне користування земельною
ділянкою, площею 50 га, яка розташована
на території Новомарївської сільської
ради Братського району Миколаївської
області та право власності на ФГ
«Гарант» в поряду спадкування за
законом після смерті - ОСОБА_3,
померлого 14 квітня 2005 року.

Отже, позивач звернувся за захистом
своїх прав, зокрема й на землю
способами, визначеними статтями 16 ЦК
України та 152 ЗК України, в тому числі
шляхом визнання незаконним
розпорядження органу місцевого
самоврядування.

Відповідно до пункту 7 Пленуму Вищого
спеціалізовано суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ від 1
березня 2013 року «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» спори, що виникають із
земельних відносин, у яких хоча б
однією зі сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб'єкта
владних повноважень, згідно зі статтею
15 ЦПК розглядаються в порядку
цивільного судочинства.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
не звернув належної уваги на зміст
позовних вимог та положення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
дійшов до передчасного висновку про
те, що заявлені в позові вимоги
підлягають розгляду за правилами
різних видів судочинства.

Згідно положень п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Підстави повернення позовної заяви
визначені у ст. 121 ЦПК України, в тому
числі, у разі коли справа не підсудна
цьому суду - п.4 ч.3 вказаної статті.

Зазначаючи в оскаржуваній ухвалі про
непідсудність даної справи Братському
районному суду Миколаївської області,
в оскаржуваній ухвалі не міститься
обґрунтовування вказаного висновку.

Таким чином, висновки суду про
повернення позовної заяви за
непідсудністю суперечать змісту
позовної заяви та вимогам,
передбаченим п.4 ч.3 ст. 121, п.1 ч.2
ст. 122 ЦПК України.

За таких обставин, оскаржувана ухвала
як така, що не відповідає
процесуальному закону та перешкоджає
подальшому провадженню у справі,
відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК
України підлягає скасуванню з
направленням матеріалів позовної
заяви до того ж суду для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Керуючись ст.ст.303, 311, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Ухвалу Братського районного суду
Миколаївської області від 20 грудня 2013
року скасувати, а матеріали справи
направити до того ж суду для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуюча:

Судді: