Головуючий суду 1 інстанції - Тарасов
Доповідач - Темнікова В.І.
Справа № 420/1593/13-ц
Провадження № 22ц/782/390/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року Судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Луганської області в складі :

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів - Коновалової В.А.,
Ступіної Я.Ю.,

за участю секретаря -
Булгакової М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Новопсковського районного
суду Луганської області від 13 грудня
2013 року у справі за заявою ОСОБА_2 про
відновлення частково втраченого
судового провадження по цивільній
справі № 2-64/2011 рік, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду з заявою, в якій
просила відновити частково втрачене
судове провадження у справі № 2-64/2011р.
за її позовом до відділу освіти
Новопсковської РДА та Лисогорівської
ЗОШ 1-11 ступенів.

Ухвалою Новопсковського
районного суду Луганської області від
13 грудня 2013 року було відмовлено у
відкритті провадження за заявою ОСОБА_2
про відновлення частково втрачене
судове провадження у справі № 2-64/2011р.

Не погодившись з зазначеною
ухвалою, ОСОБА_2 звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу суду скасувати, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, та постановити нову ухвалу про
задоволення її заяви.

До судового засідання сторони не
з'явилися, хоча про час і місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином.

Заслухавши доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду вважає її такою, що
не підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Згідно п. 38 постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції
„ за правилами розділу IX ЦПК України
відновлення втраченого (і в разі, коли
справу знищено за закінченням строку
зберігання) повністю або частково
судового провадження в цивільній
справі, якщо вона була закінчена
ухваленням рішення або постановленням
ухвали про закриття провадження,
проводиться у порядку, встановленому
цим Кодексом, судом, який ухвалив
рішення по суті справи або постановив
ухвалу про закриття провадження у
справі, за заявою (зміст якої визначено
статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у
справі (їх правонаступників), або за
ініціативою суду (коли це потрібно для
вирішення іншої справи, надіслання
справи до суду вищої інстанції тощо).
Згідно зі статтею 406 ЦПК України, якщо у
заяві не зазначено мету відновлення
провадження або відомості, необхідні
для його відновлення, суд постановляє
ухвалу про залишення заяви без руху,
якою встановлює заявникові строк,
необхідний для усунення цих недоліків,
а в разі невиконання цих вимог - ухвалою
визнає заяву неподаною і повертає
заявнику (частини перша і друга статті
121 ЦПК України). Якщо ж мета звернення до
суду, зазначена заявником, не пов'язана
із захистом його прав та інтересів, суд
своєю ухвалою відмовляє у відкритті
провадження або залишає заяву без
розгляду у випадку, коли провадження
було відкрито. Суд відмовляє також у
відкритті провадження, якщо воно не
було закінчене ухваленням рішення або
постановленням ухвали про закриття
провадження у справі, оскільки ця
обставина не виключає можливості
пред'явлення нового позову (заяви) і це
має бути зазначено в ухвалі суду про
відкриття провадження у новій справі.

Постановляючи ухвалу по справі, суд
виходив з того, що із тексту заяви
ОСОБА_2 вбачається, що хоч вона і
просить поновити її власну повторну
позовну заяву від 18.02.2011 року з метою
зміни рішення суду від 09.09.2013 року у
справі СУ № 420/528/13-ц, п № 2/193/420/13,
оскільки воно прийнято з врахуванням
пропуску тримісячного строку
звернення до суду, якого фактично не
було, але при цьому вона наполягає на
необхідності відновлення частково
втраченого судового провадження саме
по цивільній справі № 2-64/2011р. Проте,
згідно довідки, виданої канцелярією
Новопсковського районного суду
Луганської області, цивільна справа за
№ 2-64/2011 року за позовом ОСОБА_2 до
Лисогорівської ЗОНІ I-III ступенів,
відділу освіти Новопсковської РДА про
порушення трудового законодавства 01
березня 2012 року була передана до архіву
суду та станом на 13 грудня 2013 року
знаходиться в архіві Новопсковського
районного суду Луганської області,
тобто дана справа фактично не втрачена
і знаходиться в архіві Новопсковського
районного суду Луганської області.
Крім того, як убачається з матеріалів
даної справи, позов ОСОБА_2 по даній
справі ухвалою Новопсковського
районного суду від 10 лютого 2011 року
було залишено без розгляду.

Проаналізувавши дані обставини,
суддя, враховуючи те, що провадження по
цивільній справі № 2-64/2011 року за
позовом ОСОБА_2 втрачено не було, а її
позов було залишено ухвалою суду без
розгляду, вважав за необхідне
відмовити у відкритті провадження за
заявою ОСОБА_2 про відновлення частково
втраченого судового провадження по
цивільній справі № 2-64/2011 рік.

Вказані обставини та висновки
суду 1 інстанції підтверджуються
матеріалами справи та відповідають
вимогам закону, зазначеному в тексті
оскаржуваної ухвали.

Доводи апеляційної скарги про те,
що суд, застосовуючи п. 38 постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції
„, не врахував того, що відповідно до
ст. 208 ЦПК України судові рішення
викладаються у двох формах: 1) ухвали, 2)
рішення, а оскільки у справі № 2-61/2011 р.
прийнято рішення (у вигляді ухвали) -
отже провадження по цій справі
закінчено ухваленням рішення, не
заслуговують на увагу, як на підставу
для скасування ухвали суду, так як ст..
402 ЦПК України передбачено, що
відновленню підлягає втрачене
провадження у разі прийняття не будь -
якого рішення, тобто в даній статті йде
мова не про широке поняття рішення, як
такого, а саме у разі прийняття певного
чітко визначеного різновиду рішення,
як - то рішення у розумінні
процесуального документу, який
виноситься судом за результатами
розгляду спору по суті заявлених
позовних вимог, або ухвали про закриття
провадження по справі. Закінчення
розгляду справи винесенням ухвали про
залишення позову без розгляду не
підпадає під юрисдикцію розділу 1Х ЦПК
України, оскільки ця обставина не
виключає можливості пред'явлення
нового позову (заяви), чим і
скористалася апелянт, звернувшись до
суду з новою позовною заявою 18 лютого
2011 року після винесення судом ухвали
від 10.02.2011 року про залишення її
первісної позовної заяви без розгляду
за її заявою.

Доводи апеляційної скарги про те,
що суд врахував того, що своєю довідкою
суд не заперечив і не підтвердив
наявність позовної заяви апелянта від
18.02.2011 року, що наслідки розгляду її
заяви від 18.02.2011 року фактично відсутні,
що обставини втрати повторної заяви
апелянта від 18.02.2011 року їй невідомі, не
мають ніякого відношення до
відновлення втраченого судового
провадження саме у цивільній справі за
№ 2-61/2011 р., яку просила відновити
апелянт, так як її повторна заява від
18.02.2011 року не має і не могла мати нічого
загального з уже розглянутою справою
за № 2-61/2011 р., оскільки після
надходження до суду нової позовної
заяви вона підлягала самостійній
реєстрації і самостійному розгляду з
заведенням окремого судового
провадження. Зазначене свідчить про те,
що встановлення того, чи надходила до
суду позовна заява апелянта від 18.02.2011
року, а також того які результати її
розгляду, не має ніякого відношення до
цивільної справи № 2-61/2011 р., яка не
втрачена. Для вирішення зазначених
вище питань є інший передбачений
законом порядок.

Таким чином, проаналізувавши
зазначені обставини в їх сукупності,
апеляційний суд вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, зроблених в
оскаржуваній ухвалі і тому не є
підставою для її скасування чи зміни.

Керуючись ст. 307, 312, 314, 315, 402 - 406
ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Новопсковського
районного суду Луганської області від
13 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно після її проголошення, але
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів після її
проголошення в касаційному порядку.

Головуючий

Судді