АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 2484 /2014
інстанції - Гребенюк В.В.
Доповідач - Поливач Л.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Боярській І.І.

за участю осіб:
прокурора Олійника А.Д.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Заступника
прокурора м.Києва в інтересах держави в
особі Департаменту будівництва та
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
визнання правочину недійсним та
стягнення коштів;

за апеляційною скаргою Заступника
прокурора м.Києва в інтересах держави в
особі Департаменту будівництва та
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації)

на рішення Подільського районного суду
м.Києва від 20 листопада2013 року

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Подільського районного суду
м.Києва від 20.11.2013 року позов Заступника
прокурора м.Києва в інтересах держави в
особі Департаменту будівництва та
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради (МДА) до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання правочину
недійсним та стягнення коштів залишено
без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду,
Заступник прокурора м.Києва в
інтересах держави в особі Департаменту
будівництва та житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА) подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.
Посилається на незаконність
ухваленого рішення, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Прокурор зазначив, що ухвалюючи
вказане рішення, суд першої інстанції
виходив із того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4
правомірно набули право на придбання
квартири АДРЕСА_1 на пільгових умовах,
оскільки тривалий час перебували на
загальній черзі квартирного обліку.
Прокурор вказав на те, що судом до
спірних правовідносин неправильно
застосованост.ст. 31, 34 ЖК Української PCP,
п.п.13, 18 Правил обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і
надання їм жилих приміщень в
Українській PCP, затверджених
постановою Ради Міністрів У PCP і
Укрпрофради від 11.12.1984 №470 та Положення
про фінансування житла за кошти
міського бюджету та кошти населення,
затвердженого наказом Головного
управління житлового забезпечення
Київської міської державної
адміністрації від 30.09.2003 №259, які
регулюють правовідносини у сфері
надання житлових приміщень громадянам
у тому числі на пільгових умовах.

Поза увагою суду залишились доводи
прокурора про придбання спірної
квартири відповідачами на пільгових
умовах у зв'язку з тим, що вони
перебували на квартирному обліку за
категорією «хворі з захворюванням
органів дихання, порядок забезпечення
житлом: першочерговий», а також доводи
про незаконність перебування родини
ОСОБА_4 на квартирному обліку за
указаною категорією, оскільки таку
категорію обліку їм було встановлено
на підставі наданої ними недостовірної
інформації, тобто шляхом обману.

Судом не взято до уваги той факт,
що підставою прийняття розпорядження
Печерської районної державної
адміністрації від 27.06.2007 №711 про
прийняття на квартирний облік за
категорією «хворі з захворюванням
органів дихання» ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5
стала заява останніх від 11.06.2007 та
медичний висновок Центральної
поліклініки Голосіївського району
м.Києва від 11.01.2007 про встановлення
ОСОБА_4 діагнозу «бронхіальна астма,
важка форма, з частими приступами
задухи», який ОСОБА_4 не видавався, за
медичною допомогою він не звертався, на
диспансерному обліку не перебував.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
послався на ст. ст. 203, 204, 215, 228, 525 ЦК
України, однак жодним чином не
спростував доводів позовної заяви щодо
недійсності правочину внаслідок
вчинення його під впливом обману.

В суді апеляційної інстанції прокурор
Олійник А.Д. підтримав подану
апеляційну скаргу в повному обсязі,
посилаючись на доводи, викладені в ній.
Відповідачка ОСОБА_2 та представник
відповідача ОСОБА_3 заперечували проти
задоволення апеляційної скарги,
посилаючись на законність та
обґрунтованість ухваленого судом
рішення. Представник Департаменту
будівництва та житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА), відповідач ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином, про що свідчать
розписки. Неявка вказаних осіб в судове
засідання не унеможливлює
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла до
висновку про можливість розгляду
справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2, сім'єю з 3 осіб була взята на
квартирний облік на загальних
підставах з 12.01.1989 року, а по категорії
«хворі захворюванням органів дихання»
з 27.06.2007 року, що підтверджується
розпорядженнями Печерської РДА від
17.08.1999 року № 967, від 23.06.2007 року № 711, а
також підтверджується витягом з
розпорядження Печерської РДА від 12.08.2008
року № 1060.

02.03.2009 року між Головним управлінням
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради (КМДА) та
ОСОБА_2, ОСОБА_4, які діяли від свого
імені та від імені неповнолітнього
сина ОСОБА_6, укладено договір про
фінансування будівництва житла за
програмою «60x40» № 137/с. Предметом
вказаного договору є участь
ОСОБА_2,ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у фінансуванні
будівництва жилого будинку АДРЕСА_1 із
розрахунку: 40 % - за кошти міського
бюджету та 60 % - за кошти громадян,
зокрема однокімнатної квартири
АДРЕСА_1 житловою та загальною площею
18.25 кв.м. та 40.24 кв.м. відповідно,
вартістю (60 %) складає 216 125 грн. 42 коп. з
ПДВ,виходячи з вартості будівництва 5 370
грн. 91 коп. за 1 кв.м. загальної площі
квартири.

03.09.2010 року між Головним управлінням
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради (КМДА) та
ОСОБА_2, ОСОБА_4, які діяли від свого
імені та від імені неповнолітнього
сина ОСОБА_6, укладено додатковий
договір до договору від 02.03.2009 року №
137/С, згідно умов якого об'єктом
фінансування є квартира площею 41,0 кв.м.,
вартість (60 %) складає 183 256 грн. 88 коп. з
ПДВ. виходячи з вартості будівництва 4
469 грн. 68 коп. за 1 м.кв. загальної площі
квартири.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

У відповідності до п. п. 1.2. - 1.3. Наказу
Головного управління житлового
забезпечення № 259 від 30.09.2003 року, яким
затверджено «Положення про
фінансування житла за кошти міського
бюджету та кошти населення» (надалі за
текстом - Положення) це Положення
регулює загальний порядок придбання
житла громадянами, які перебувають на
квартирному обліку і користуються
правом позачергового або
першочергового забезпечення житлом та
для тих, які тривалий час перебувають
на загальній черзі квартирного обліку
та сплатили 50% вартості житла. Правом на
придбання житла відповідно до цього
Положення користуються громадяни, які
згідно із законодавством визнані
такими, що потребують поліпшення
житлових умов та перебувають на
квартирному обліку, а саме: - громадяни,
які користуються правом позачергового
забезпечення житлом; - громадяни, які
користуються правом першочергового
забезпечення житлом: - «громадяни, які
тривалий час перебувають на загальній
черзі квартирного обліку.

Згідно п 3.5. даного Положення Головне
управління житлового забезпечення або
за його дорученням інші юридичні особи
протягом 10 днів після надання списків,
передбачених в пп. 3.2. 3.3 цього
Положення, укладає з громадянами
інвестиційні угоди про порядок оплати
50 % вартості квартир та надання
конкретних квартир у жилих будинках, що
будуються за кошти міського бюджету та
кошти населення.

Статтею 11 ЦК України визначено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією продовжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори та інші
правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України
цивільні права особа здійснює у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства.

Статтею 204 ЦК України закріплено
презумпцію правомірності правочину, що
може бути спростована лише нормою
закону чи встановлена судом.

Відповідно до ч. 1-3,5 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з тим, що
суду не було надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
суперечності змісту договору № 137/с
про фінансування будівництва житла за
програмою «60x40» та додаткової угоди до
нього вимогам ЦК України, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК
України доказами є будь - які фактичні
дані на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Так, ОСОБА_2 була взята на квартирний
облік на загальних підставах з 12.01.1989
року, тобто вона тривалий час
перебувала на квартирному обліку.
Пункти 1.2. - 1.3., 3.5. «Положення про
фінансування житла за кошти міського
бюджету та кошти населення», згідно
яких правом на придбання житла
відповідно до цього Положення
користуються громадяни, які згідно із
законодавством визнані, такими, що
потребують поліпшення житлових умов та
перебувають на квартирному обліку, як
громадяни, які користуються правом
позачергового забезпечення житлом,
користуються правом першочергового
забезпечення житлом, так і громадяни,
які тривалий час перебувають на
загальній черзі квартирного обліку, а
відтак ОСОБА_2 мала право на отримання
житла за зазначеною вище програмою
«60Х40» з тих підстав, що вона тривалий
час перебувала на квартирному обліку.

Вироку суду про визнання ОСОБА_2,ОСОБА_4
винними в скоєнні злочину (пов'язаного
з підробленням медичного висновку) не
існує.

Крім того, Медичний висновок від
11.01.2007 року (а.с. 36), який був підставою
для переведення (витяг з розпорядження
№711 від 27.06.2007 року а.с.32) ОСОБА_2 на
категорію осіб, які перебувають на
квартирному обліку як «хворі з
захворюванням органів дихання» був
виданий ОСОБА_4 строком на два роки,
тобто до 11.01.2009 року.

Право на отримання квартири за
програмою «60Х40» ОСОБА_2 отримала
відповідно до розпорядження
Печерської районної державної
адміністрації від 04.02.2009 року № 63 (а.с.28),
тобто в той час, як зазначений вище
медичний висновок закінчив свою дію і
вже не можна було вважати ОСОБА_2
особою, яка має право на першочергове
отримання житла. Крім того, у
зазначеному розпорядженні
зазначається, що ОСОБА_2 перебуває на
квартирному обліку з 12.01.1989 року (тобто
тривалий час).

В договорі про фінансування
будівництво житла за програмою «60Х40»
не вказано, що підставою для укладення
договору є факт перебування сім'ї
ОСОБА_2 на пільговій квартирній черзі.
ОСОБА_2 перебувала на квартирному
обліку як особа, що потребує поліпшення
житлових умов, спочатку на отримання
службової житлової площі з 1986 року, а
потім на загальній черзі з 1989 року і у
відповідності до умов програми «60х40»
мала право на укладення відповідного
договору як особа, що довготривалий час
перебуває на квартирному обліку.
Наявність такої підстави для укладення
правочину підтвердив представник
Департаменту будівництва та житлового
забезпечення виконавчого органу
Київської міської Ради (КМДА), яка по
суті визнала правомірність правочину,
укладеного між ОСОБА_2 та Київською
міською радою.

Колегія суддів критично ставиться до
посилань прокурора на ту обставину, що
інші громадяни ще більш тривалішій час
перебували на квартирному обліку (ніж
ОСОБА_2), але не отримали житло за
зазначеною програмою, оскільки така
обставина не була підставою позову і
тому вона правомірно не перевірялась
судом першої інстанції.

Отже, твердження апелянта про
незаконність та необґрунтованість
рішення, неповне з'ясування обставин,
які мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, на думку суду є
необґрунтованими, а обставини, на які
він посилається - недоведеними та не
підтверджені належними та допустимими
доказами по справі, оскільки
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Справу було розглянуто судом на
підставі встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи та
належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону. Підстав для
його скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, колегія не
знаходить.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Заступника
прокурора м.Києва в інтересах держави в
особі Департаменту будівництва та
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 20листопада 2013 рокузалишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: