Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/405/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Петрова О.Ф.
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

25.02.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Гайсюка О.В.

суддів : Карпенка О.Л., Кривохижі В.І.

при секретарі - Ткаченко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на заочне рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 11 грудня 2013 року.

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди завданої джерелом
підвищеної небезпеки.

Позивач зазначив, що він є
власником автомобіля ВАЗ з номерним
знаком НОМЕР_1.

08 жовтня 2012 року керування своїм
автомобілем він довірив ОСОБА_4

Того ж дня, близько 13 годин 10
хвилин відповідач керуючи автомобілем
Рено Трафік заднім ходом здійснив
наїзд на його автомобіль, який
знаходився в нерухомому стані по
проспекту Леніна, 4 в м. Олександрія.
Внаслідок цього на його ( позивача )
автомобілі було пошкоджено передній
бампер.

З приводу порушення правил
дорожнього руху відповідач за цим
фактом притягнутий до
адміністративної відповідальності
постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука.

Загальна вартість
відновлювальних робіт згідно
автотоварознавчого дослідження від
12.10.2012 року складає 4 885,6 гривень.
Посилаючись на це, позивач просив
стягнути з відповідача на свою користь
4 885 грн.

Заочним рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
від 11 грудня 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права.

В судовому засіданні
апеляційного суду позивач та його
представник доводи апеляційної скарги
підтримали.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча двічі повідомлявся про
час і місце розгляду справи. Судова
повістка відповідачу вручена 11.02.2014
року відповідно до правил ч.3 ст.76 ЦПК
через виконавчий орган місцевого
самоврядування, а саме виконком
Кременчуцької міськради, оскільки
відповідач зареєстрований в АДРЕСА_1
(а.с. 23).

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено і це підтверджено
матеріалами справи, що 08 жовтня 2012року
близько 13 год. 10 хв. власник автомобіля
»Рено Трафік» ОСОБА_3( згідно свідоцтва
про реєстрацію тзасобу - а.с. 55 зворот),
керуючи цим транспортним засобом під
час руху по проспекту Леніна в м.
Олександрії заднім ходом не
переконався в безпечності цього
маневру, здійснив наїзд на автомобіль
ВАЗ, державний номер НОМЕР_1, що
перебував в нерухомому стані та
належить позивачу. Внаслідок цього
автомобіль позивача отримав
пошкодження.

Зазначене та вина відповідача в
скоєнні цієї ДТП підтверджується
постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 14.11.2012 року, якою
ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення (
а.с.19).

Відповідно до звіту № 149112
складеного 12.10.2012 року суб'єктом
оціночної діяльності ( а.с 15-18) ОСОБА_6
вартість відновлювального ремонту
автомобіля позивача складає 1664,65
грн.,вартість втрати товарної вартості
автомобіля - 3220 грн., 95 коп. Загальна
вартість завданих збитків власнику
цього автомобіля складає 4885,60 грн. ( а.с.
5-13).Завдання шкоди позивачу
відповідачем також підтверджено
довідкою ДАІ (а.с 4), протоколом
технічного огляду транспортного
засобу( а.с. 14).

Отже, відповідач як власник
джерела підвищеної небезпеки повинен
відшкодувати позивачу завдану йому
шкоду відповідно до статей 1187,1188
Цивільного Кодексу.

Відмовляючи позивачу в
задоволенні позову, суд виходив з того,
що позивач не надав доказів того, що він
звертався до страховика заподіювача
шкоди з метою виплати йому страхового
відшкодування, чи приймалося рішення
про виплату страхового
відшкодування,якщо відмовлено, то з
яких підстав.

Але з таким висновком суду не
можна погодитися.

З матеріалів справи вбачається,
що 12.04.2012 року між відповідачем ОСОБА_3
та ТДВ СК »Райп» укладено договір
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів, за яким
відповідач застрахував свою
відповідальність з лімітом
відповідальності за шкоду заподіяну
майну на одного потерпілого 50000 грн. з
розміром франшизи - 1000грн.
Забезпеченим транспортним засобом за
цим договором є саме автомобіль
відповідача( а.с. 55).

Суд не врахував, що Закон
України»Про обов'язкове страхування
цивільно правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не передбачає відшкодування
страховиком втрату товарної вартості
автомобіля (згідно звіту це 3220,95 грн.).
Відповідно до ст.29 цього Закону
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом (згідно звіту
це 1664,65 грн.), але за договором
страхування не підлягає відшкодуванню
1000грн. франшизи страховиком.

Отже, саме відповідач повинен
відшкодовувати позивачу 3220,95 грн.
втрати товарної вартості автомобіля та
1000 грн. франшизи, а всього 4220,95 грн.

Решта шкоди ( 664,65 грн.) також
підлягає відшкодуванню відповідачем з
таких підстав.

Дійсно, відповідно до ст.1194 ЦК
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність у разі недостатності
страхової виплати( страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до роз'яснень, які
містяться в п.16 Постанови №4 Пленуму
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 р.» Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» суд мав право в порядку
передбаченому ст.33 ЦПК залучити до
участі у справі страхову організацію
(страховика), але суд не роз'яснив
позивачу право заявити клопотання про
залучення страховика.

Згідно ст.33 Закону № 1961- IV на
відповідачу лежить обов'язок щодо
надання страховику ( або МТСБУ)
письмового повідомлення про дорожньо -
транспортну пригоду встановленого
зразка. Отже, саме відповідач
відповідно до вимог ч.1 ст60ЦПК
зобов'язаний довести що він надав таке
письмове повідомлення, але відповідач
цього не зробив і суд не мав можливості
роз'яснити йому його обов'язок у зв'язку
з його неявкою в судове засідання. Саме
відповідач має довести, що позивач може
отримати страхове відшкодування від
страховика.

Відповідно до п.16 зазначеної
Постанови Пленуму ВССУ у разі
невиконання особою, відповідальність
якої застрахована обов'язку
письмового надання страховику
повідомлення про ДТП встановленого
МТСБУ зразка, шкода відшкодовується
завдавачем шкоди.

До того ж, страховий випадок
стався 08.10.2012 року, але ще до настання
страхового випадку 06.08.2012 року страхова
компанія»Райп» втратила членство в
МТСБУ, згідно повідомлення Моторного
Бюро розміщеного в мережі Інтернет.

Наведене свідчить про те, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи, рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення вимог позивача.

З відповідача відповідно до
вимог ст.88 ЦПК підлягають стягненню
витрати позивача по оплаті судового
збору за пред'явлення позову - 215 грн. (
а.с.1) та за подачу апеляційної скарги -
115 грн. ( а.с. 67), а всього 330 грн.

Керуючись ст.ст. 307,309, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Заочне рішення Олександрійського
міськрайонного суду від 11 грудня 2013
року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_2 задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 на відшкодування шкоди 4885,60грн.
та судові витрати у сумі 330 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді