________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/2490/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2014 року Київський
районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі
Бродецькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участю третьої особи
Житлово-будівельного кооперативу
«Вимпел - 8», про визнання права
власності, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
04 вересня 1970 року він зареєстрував шлюб
з ОСОБА_3. Від цього шлюбу у них
народились: донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час перебування у шлюбі
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбали трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 65,1
кв.м. та житловою площею 38,7 кв.м..

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, але
за час життя ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_3 не
зареєстрували своє право власності на
вищевказану квартиру.

Також ОСОБА_1 зазначає, що 17 грудня
2012 року Київський районний суд м. Одеси
постановив рішення по цивільній справі
№ 1512/9494/2012, яким визнав
за ним право власності на 1/4 частину
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_3.

Оскільки ОСОБА_1 своєчасно не
зареєстрував своє право власності на 1/2
частину АДРЕСА_1, у зв'язку з чим
звернувся до суду із відповідним
позовом, в якому просить суд визнати за
ним право власності на 1/2 частину
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позов підтримав та просив суд
позов задовольнити, посилаючись на
обставини, які викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов визнав та не
заперечував проти його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та надані докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що 04 вересня 1970 між ОСОБА_3 та позивачем
ОСОБА_1 укладено шлюб, про що свідчить
свідоцтво про шлюб, яке 22 серпня 2012 року
повторно видано Першим Приморським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського управління
юстиції.

Від цього шлюбу у ОСОБА_3 та
позивача ОСОБА_1 народилося двоє дітей,
донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПШС
України, майно, нажите подружжям за час
шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Згідно із ч. 1 ст. 28 КПШС України, в
разі поділу майна, яке є спільною
сумісною власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Під час перебування ОСОБА_3 та
позивача ОСОБА_1 в шлюбних відносинах у
1985 році повністю виплатили пай за
АДРЕСА_1, що підтверджується
відповідною довідкою від 21 травня 2012
року за № 78, наданою ЖБК «Вимпел - 8».

Таким чином, судом встановлено, що
АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 та позивачу
ОСОБА_1 на праві спільної сумісної
власності, тому їх частки були рівними
та становили по 1/2 частині кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, про
що в Книзі реєстрації актів про смерть
01 лютого 2011 року зроблено відповідний
актовий запис № 3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть та після її
смерті відкрилась спадщина на 1/2
частину цієї квартири.

17 грудня 2012 року Київський
районний суд м. Одеси постановив
рішення по цивільній справі № 1512/9494/2012,
яким за позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 визнано за кожним
право власності на 1/4 частину АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 за кожним.
Рішення набрало законної сили.

Крім того, 03 червня 2013 року
рішенням Київського районного суду м.
Одеси по справі № 520/5649/13-ц визнано за
позивачем ОСОБА_1 право власності на
подружнє майно, що розташовано в
квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», права на нерухоме майно та
їх обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно із ч. 4 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, якщо на момент виникнення прав
та їх обтяжень діяло законодавство, що
не передбачало обов'язкової реєстрації
таких прав та їх обтяжень.

Оскільки право ОСОБА_1 на 1/2
частину АДРЕСА_1 виникло під час дії
законодавства, яке не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень, тому суд вважає за
можливим визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину зазначеної
квартири.

З огляду на вищевикладене,
оцінивши всі доводи у їх сукупності,
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та
доведеними, які підлягають задоволенню
у повному обсязі з підстав, викладених
у мотивованій частині цього рішення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 334, 355-357, 364 ЦК
України, ст.ст. 22, 28 КПШС України, ст.ст. 1,
2, 3, 4 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частину трикімнатної квартири під
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання через Київський
районний суд міста Одеси апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Рева С. В.