Справа № 635/2996/13-ц
Провадження № 2/635/382/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року Харківський районний
суд Харківської області суд в складі:

головуючого судді Шинкарчук Я.А.

при секретарі Шарапато А.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в смт. Покотилівка
Харківського району Харківської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«ПриватБанк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання кредитного договору таким, що
не містить угоди сторін про істотні
умови договору, визнання недійсним
договору іпотеки, визнання недійсними
договорів поруки,-

В СТ А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із
позовом, який у ході судового розгляду
справи неодноразово уточнювала та в
останній редакції позовних вимог
просить визнати відсутньою у
кредитному договорі № НАН2GК01270087 від
02.08.2007 року наявність домовленості про
основні умови договору, визнати
недійсним договір іпотеки № НАН2GК01270087
від 02.08.2007 року, визнати недійсними
договори поруки НАН2GК01270087/1 та
НАН2GК01270087/2 від 02.08.2007 року.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначила, що між нею та ПАТ «КБ
«Приват Банк» 02.08.2007 року був укладений
кредитний договір, у забезпечення кого
сторони кредитного договору уклали
договір іпотеки. Також, у забезпечення
виконання кредитного договору між ПАТ
КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 і між ПАТ КБ
«Приват Банк» та ОСОБА_3 були укладені
договори поруки. Позивач вважає, що
кредитний договір є неукладеним,
оскільки у договорі відсутні умови, що
необхідні для його укладення. Так, у
кредитному договорі відсутні
детальний розпис сукупної вартості
кредиту, не зазначений розмір
фінансових зобов'язань споживача за
страховими виплатами під час
страхування предмету залогу, комісії
під час купівлі-продажу іноземної
валюти для погашення кредиту і
процентів за його користування,
послуги реєстраторів, нотаріусів.
Також, у кредитному договорі відсутні
встановлені законодавством умови, а
саме - не вказана сукупна вартість
кредиту, у тому числі із врахуванням
абсолютного значення подорожчання
кредиту, відсутній графік платежів в
розрізі сум погашення основного боргу,
сплати процентів, вартості всіх
супутніх послуг, обґрунтування цих
послуг, а також фінансових зобов'язань
споживача за кожним платіжним
періодом. Позивач вважає відсутність
вищевказаних умов договору порушенням
ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», Правил надання
банками України інформацію споживачу
про умови кредитування та сукупну
вартість кредиту, а кредитний договір
неукладеним, у зв'язку з відсутністю
встановлених законодавством умов.
Оскільки кредитний договір є
неукладеним, договір іпотеки та
договори поруки є недійсними, оскільки
вони укладалися з метою забезпечення
грошового зобов'язання, яке не
виникало.

Представник позивача ОСОБА_4 у
судове засідання не з'явився, надав до
суду заяву, відповідно якої підтримує
позовні вимоги позивача у повному
обсязі, просив їх задовольнити та
розглянути справу в його відсутність.

Представник відповідача ПАТ КБ
«Приват Банк» Мещеряков В.О., який діє
на підставі довіреності, у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
надав суду письмові заперечення, якими
зазначив наступне.

Позивач за своїм бажанням та на
свій розсуд звернулася до банку з
письмовою заявою про отримання
кредиту, при цьому вона зазначила суму,
строк, валюту та мету отримання
кредитних коштів, тобто волевиявлення
позивача в момент укладання кредитного
договору було вільним та відповідало
внутрішній волі. Перед укладанням
кредитного договору, з дотриманням ЗУ
«Про захист прав споживачів»,
позичальника було ознайомлено в
повному обсязі з інформацією про умови
надання кредиту в ПриватБанку,
підтвердженням чого є особистий підпис
позивача в анкеті-заявці від 24.07.2007 року
про отримання повної інформації щодо
умов договору та згоду з ними. Також,
представник відповідача зазначив, що
на момент укладення кредитного
договору та договору іпотеки сторони
досягли згоди по всіх істотних умовах,
позивач усвідомлювала зміст договору
та вважала його умови справедливими по
відношенню до себе, після укладення
кредитного договору один з його
примірників було надано позивачу, про
що також свідчить її особистий підпис.
Крім того, позивач скористалася
наданими їй кредитними коштами, певний
час виконувала умови договору щодо
повернення кредиту та сплати відсотків
за його користування. При таких
обставинах, відповідач вважає, що
кредитний договір є укладеним, сторони
досягли згоди по всіх істотних умовах
договору, останній містить повну
інформацію про умови отримання та
повернення кредиту. Що стосується
оспорюваних договорів поруки,
відповідач вважає, що ОСОБА_1 не має
права оспорювати вказані договори,
оскільки вона не є їх стороною.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
судове засідання не з'явилися, надали
заяви про розгляд справи в їх
відсутність.

Суд, вислухавши пояснення та
доводи осіб, що беруть участь у справі,
дослідивши надані докази у їх
сукупності, вважає позовну заяву такою,
що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

02 серпня 2007 року між ПАТ «КБ
ПриватБанк» та ОСОБА_1 був підписаний
кредитний договір № НАН2GК01270087,
відповідно до якого позивачу було
надано кредитні кошти а строк до 31
липня 2037 року у вигляді
непоновлювальної кредитної лінії у
розмірі 145900,00 доларів США на наступні
цілі: придбання житлового будинку в
сумі 109000,00 доларів США, а також сплата
страхових платежів в сумі 36900,00 доларів
США за умовою сплати відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,84% на
місяць на суму залишку заборгованості
за Кредитом, винагороди за надання
фінансового інструменту щомісяця у
період сплати у розмірі 0,20% від суми
виданого кредиту. Позивач
зобов'язалася погашати заборгованість
за цим договором відповідно до Графіка
погашення кредиту.

З метою забезпечення виконання
кредитного договору, між сторонами
було укладено договір іпотеки №
НАН2GК01270087 від 02 серпня 2007 року,
предметом якого є надання
Іпотекодавцем - ОСОБА_1 в іпотеку
нерухомого майна, зазначеного в п. 35.3
цього Договору в забезпечення
виконання зобов'язань Іпотекодавця
перед Іпотекодержателем - Банко, в силу
чого Іпотекодержатель має право в разі
невиконання Іпотекодавцем зобов'язань,
забезпечених іпотекою, одержати
задоволення за рахунок переданого в
іпотеку Предмета Іпотеки переважно
перед іншими кредиторами Іпотекодавця.
Предметом Іпотеки є жиловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, який належить
Іпотекодавцю на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, між ПАТ
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 були
укладені договори поруки № НАН 2GК01270087/1
від 02.08.2007 року, відповідно до яких
Поручителі - ОСОБА_3 та ОСОБА_2
відповідають перед Кредитором за
виконання зобов'язань за Кредитним
договором у тому ж розмірі, що і
боржник, включаючи сплату кредиту,
відсотків за користування кредитом,
комісій, винагород, штрафів, пені та
інших платежів, відшкодування збитків.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, установлених
договором, а позичальник - повернути
кредит та сплатити відсотки.
Особливості регулювання відносин за
договором про надання споживчого
кредиту встановлені законом.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про
практику розгляду цивільних справ за
позовами про захист прав споживачів»,
роз'яснено, що до відносин, які
регулюються Законом України «Про
захист прав споживачів» належать
зокрема ті, що виникають з договорів, у
тому числі про надання кредиту.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів» (в
редакції Закону, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин),
перед укладанням договору про надання
кредиту кредитодавець зобов'язаний
повідомити споживача у письмовій формі
про кредитні умови.

Як вбачається з п. 7.1 Кредитного
договору, відсотки за користування
Кредитом складають 0,84 % на місяць на
суму залишку заборгованості за
Кредитом. Періодом сплати вважається
період з « 02» по « 07» число кожного
місяця. Погашення кредиту провадиться
в строки, відповідно до Графіку
погашення кредиту (Додаток № 1). Як
вбачається з Графіку погашення
кредиту, щомісячна сума, що підлягає до
сплати за кредитним договором складає
1192,32 доларів США

Відповідно до п. 7.4 Кредитного договору,
при порушенні Позичальником
зобов'язань по погашенню кредиту,
передбачених п.п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього
Договору, Позичальник сплачує Банку
відсотки за користування Кредитом у
розмірі 2,16 % на місяць, розраховані на
суму непогашеної в строк
заборгованості за Кредитом.

Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору,
за користування Кредитом у період з
дати списання коштів із кредитного
рахунку до дати погашення Кредиту
Позичальник щомісяця в період сплати
сплачує відсотки в розмірі,
зазначеному в п. 7.1 змінної частини
даного договору.

Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору,
нарахування відсотків здійснюється в
останню дату сплати відсотків, при
цьому відсотки розраховуються на
фактичний залишок заборгованості за
кожний календарний день, виходячи з з
фактичної кількості днів користування
Кредитом - 360 днів у році. Відсотки
розраховуються щомісяця, за період з
першої дати поточного періоду сплати
включно. Дата погашення Кредиту в
розрахунок не включається. Повне
погашення відсотків здійснюється не
пізніше дня повного погашення суми
Кредиту.

Розділом 4 Договору -
«Відповідальність сторін» наведені
розміри штрафних санкцій за порушення
сторонами договору його умов.

Таким чином, у розділах 1, 3, 4, 7
Кредитного договору наведений
детальний опис загальної вартості
кредиту: сума кредиту, розмір
відсотків, комісії, мінімально
необхідного щомісячного платежу та
штрафних санкцій за порушення умов
договору.

Пунктом 16 Постанови Пленуму
вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року № 5
роз'яснено, що при розгляді справ
зазначеної категорії суди повинні
з'ясовувати виконання банками чи
іншими фінансовими установами
положення статей 11,18,21 Закону України
«Про захист прав споживачів», а також
п.3.8 Правил надання банками інформації
споживачу про умови кредитування та
сукупну вартість кредиту, затверджених
постановою Правління Національного
банку України від 10 травня 2007 року №168.

Згідно із п.п. 1-6 абз. 3 ч. 4 Закону
України «Про захист прав споживачів»
(в редакції Закону, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин) у
договорі про надання споживчого
кредиту зазначаються сума кредиту;
детальний розпис загальної вартості
кредиту для споживача; дата видачі
кредиту або, якщо кредит
видаватиметься частинами, дати і суми
надання таких частин кредиту; річна
відсоткова ставка за кредитом; інші
умови, визначені законодавством.

Судом встановлено, що позивача
було ознайомлено з умовами
кредитування, які надані йому
відповідачем у письмовій формі та
стосувалися, зокрема: орієнтовної
сукупної вартості кредиту та вартості
послуги з оформлення кредиту,
варіантами повернення кредиту,
включаючи кількість платежів, їх
періодичність та обсяги, можливість
дострокового повернення кредиту тощо.
Той факт, що позивач при укладенні
кредитного договору була ознайомлена з
усіма умовами його укладення та
виконання підтверджується особистим
підписом позивача під текстом
договору, та додатком № 1 до кредитного
договору, який деталізує умови
отримання кредиту та сплати тіла
кредиту і відсотків. Крім того, один з
оригіналів Кредитного договору було
отримано позивачем ОСОБА_1 особисто, що
також підтверджується її підписом.

Тому суд вважає, що позивач по
справі при підписанні кредитного
договору погодилася з його умовами,
оскільки вона не скористався правом
відкликання згоди на укладання
договору, передбаченої ст. 6 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
не заперечувала проти отримання
відповідної суми кредитних коштів,
витратила отримані кошти за цільовим
призначенням, обумовленим договором,
протягом часу з 02.08.2007 року по день
звернення до суду виконувала умови
кредитного договору.

Відповідно до частин 1, 3-5 ст.203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому кодексу, іншим актам
цивільного законодавства.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Суд вважає встановленим, що до
укладення кредитного договору ОСОБА_1 у
письмовій формі була ознайомлена з
інформацією про умови кредитування
відповідно до ч.2 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів», право
позивача на отримання повної та
достовірної інформації щодо умов
договору та порядку сплати кредиту не
порушувалося,

Матеріали справи не містять
належних доказів, які підтверджували б
те, що кредитний договір не відповідає
вимогам ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» та ст. 3 «Правил
надання банками України інформації
споживачу про умови кредитування та
сукупну вартість кредиту»,
затверджених Постановою Правлення НБУ
від 10 травня 2007 року № 168.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК
України, договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 638 ч. 1 ЦК України
істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Суд вважає, що істотними умовами
кредитного договору відповідно до
змісту ч.1 ст.638 та ст.1054 ЦК України є
умови про мету, суму і строк кредиту,
умови і порядок його видачі і
погашення, розмір, порядок нарахування
та виплата процентів, відповідальність
сторін.

Як вбачається з тексту укладеного
сторонами кредитного договору такі
умови договору передбачено.

З огляду на наведене суд вважає,
що волевиявлення сторін при укладенні
кредитного договору було вільним та
твердження позивача про ненадання їй
Банком перед укладенням договору як
споживачу фінансової послуги всієї
повноти необхідної інформації, в тому
числі щодо істотних умов договору не
відповідають фактичним обставинам
справи.

При таких обставинах, відсутні
підстави вважати кредитний договір №
НАН2GК01270087 від 02.08.2007 року неукладеним.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог в частині визнання
договору іпотеки недійсним суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 18 Закону України
«Про іпотеку», іпотечний договір
укладається між одним або декількома
іпотекодавцями та іпотекодержателем у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню. Іпотечний
договір повинен містити такі істотні
умови:

1) для іпотекодавця та
іпотекодержателя - юридичних осіб
відомості про:

для резидентів - найменування,
місцезнаходження та ідентифікаційний
код в Єдиному державному реєстрі
юридичних та фізичних осіб -
підприємців; для нерезидентів -
найменування, місцезнаходження та
державу, де зареєстровано особу; для
іпотекодавця та іпотекодержателя -
фізичних осіб відомості про:

для громадян України - прізвище, ім'я, по
батькові, місце проживання із
зазначенням адреси та індивідуальний
ідентифікаційний номер у Державному
реєстрі фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів; для іноземців, осіб без
громадянства - прізвище, ім'я, по
батькові , адресу постійного місця
проживання за межами України;

2) зміст та розмір основного
зобов'язання, строк і порядок його
виконання та/або посилання на правочин,
у якому встановлено основне
зобов'язання;

3) опис предмета іпотеки, достатній для
його ідентифікації, та/або його
реєстраційні дані. При іпотеці
земельної ділянки має зазначатися її
цільове призначення;

4) посилання на видачу заставної або її
відсутність.

У разі відсутності в іпотечному
договорі однієї з вказаних вище
істотних умов він може бути визнаний
недійсним на підставі рішення суду.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо
визнання іпотечного договору
недійсним, позивач посилається на те,
що забезпечений іпотекою кредитний
договір вважається неукладеним, а отже
й у позивача не виникало грошового
зобов'язання за кредитним договором,
тому іпотечний договір є недійсним.

Враховуючи ту обставину, що у ході
судового розгляду справи не
встановлено підстав для визнання
кредитного договору таким, що не
укладався, умови кредитного договору
позивачем виконуються, відсутні
підстави вважати іпотечний договір
недійсним у зв'язку з не укладанням
кредитного договору. Інших підстав для
визнання іпотечного договору
недійсним позивачем не наведено.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Щодо визнання недійсними
договорів поруки, які були укладені з
метою забезпечення виконання
Кредитного договору, суд зазначає
наступне.

В обґрунтування позовних вимог щодо
визнання договорів поруки недійсними
позивач посилалася на відсутність
грошового зобов'язання за неукладеним
Кредитним договором, в забезпечення
якого укладалися договори поруки.

У ході судового розгляду справи
встановлено, що між позивачем та
відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» було
укладено кредитний договір, за яким у
позивача виникли зобов'язання щодо
повернення кредиту та сплати
відсотків.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Порукою може забезпечуватися
виконання зобов'язання частково або у
повному обсязі. Поручителем може бути
одна особа або кілько осіб.

При таких обставинах, оскільки доводи
позивача про неукладення кредитного
договору та відсутність грошового
зобов'язання за ним не знайшли свого
підтвердження у ході розгляду справи, а
інших підстав недійсності договорів
поруки позивачем не було наведено, суд
вважає такими, що не підлягають
задоволенню позовні вимоги в частині
визнання договорів поруки недійсними.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 33, 35, 60, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 203, 626, 627, 638, 1054 ЦК України,
ст.ст. 6, 11, 18, 21 Закону України «Про
захист прав споживачів», ст. 3 «Правил
надання банками України інформації
споживачу про умови кредитування та
сукупну вартість кредиту»,
затверджених Постановою Правлення НБУ
від 10 травня 2007 року № 168, ст. 18 Закону
України «Про іпотеку», п. 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 5 від
12.04.1996 року «Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів», п.16 Постанови Пленуму
вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПриватБанк»,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання кредитного
договору таким, що не містить угоди
сторін про істотні умови договору,
визнання недійсним договору іпотеки,
визнання недійсними договорів поруки -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: