АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1742/14
Справа № 646/146/14-ц
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 17» лютого 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 15 січня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа:
Приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про стягнення суми авансу та штрафу,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_2 через свого
представника звернувся до суду з
зазначеним позовом до ОСОБА_1 та заявою
про забезпечення позову. В
обґрунтування своїх вимог посилався на
те, що він 09.01.2013 року сплатив ОСОБА_1 на
підставі попереднього договору та
договору про зміни до попереднього
договору про укладання в майбутньому
договору купівлі - продажу житлового
будинку АДРЕСА_1 аванс в розмірі 181000,00
грн. Оскільки ОСОБА_1 від виконання
договору ухиляється, просив накласти
арешт на житловий будинок АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1
відповідно до договору купівлі -
продажу житлового будинку № 368 від
16.02.2011 року, посвідченого приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, на земельну
ділянку площею 0,1500 га за адресою:
АДРЕСА_1 (кадастровий номер
:00:003:0028), що належить на праві
власності ОСОБА_1 відповідно
державного акта на право власності на
земельну ділянку серія ЯЛ № 729488,
виданого міськрайонним управлінням
Держкомзему у місті Люботин у
Харківському районі Харківської
області 18.07.2011 року та транспортний
засіб - автомобіль ВАЗ 21150, 2002 року
випуску, тип кузову - легковий седан - В,
сірого кольору, реєстраційний номер
НОМЕР_1 (№ двигуна НОМЕР_2, № кузова
НОМЕР_3), що належить на праві власності
ОСОБА_1 з дати його постановки на облік
в органах державної автомобільної
інспекції з 13.12.2013 року.

Ухвалою Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 15 січня 2014 року
заяву представника позивача про
забезпечення позову - задоволено
частково, до розгляду справи по суті
накладено арешт на житловий будинок
АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1500
га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий
номер :00:003:0028), в решті заяви -
відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
просила ухвалу суду - скасувати. При
цьому посилалася на неповне з`ясування
судом обставин справи, що мають
значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
процесуального права. Вважала, що суд
не надав належної оцінки доказам у
справі, не звернув уваги на те, що в
заяві позивача та в оскаржуваній
ухвалі не зазначено ані доказів, ані
обставин, з якими суд першої інстанції
пов`язував необхідність вжиття заходів
забезпечення позову та не зазначено
обставин, які б підтверджували, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду; що заходи
забезпечення позову є неспівмірними
позовним вимогам; що предметом позову
не є нерухоме майно.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає за необхідне апеляційну
скаргу - відхилити, рішення суду -
залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 через свого представника
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення грошових коштів,
посилаючись на те, що під час укладання
попереднього договору на купівлю -
продаж житлового будинку АДРЕСА_1, який
нотаріально посвідчений він сплатив
ОСОБА_1 аванс в розмірі 181000,00 грн.
Договір купівлі - продажу не укладено,
грошові кошти ОСОБА_1 не повернула.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у пункту 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Посилання ОСОБА_1 на те, що заходи
забезпечення позову є неспівмірними
судовою колегією не приймаються,
оскільки спростовуються матеріалами
справи. Так, як вбачається з матеріалів
справи вартість житлового будинку та
земельної ділянки станом на 2011 рік
становила 103337,00 грн., хоча сторони в
попередньому договорі домовилися на
суму 1134000,00 грн., (а. с. 9,10, 18,19), а ціна
позову - 362000,00 грн.

Вирішуючи питання про накладення
арешту на нерухоме майно, суд першої
інстанції, враховуючи роз'яснення
Пленуму Верховного Суду України,
викладені в постанові № 9 від 22.12.2006
року "Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", з'ясував обсяг
позовних вимог і пересвідчившись, що
між сторонами дійсно виник спір, існує
реальна загроза невиконання можливого
рішення суду, правомірно забезпечив
позов.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що
предметом позову не є нерухоме майно,
тому в задоволенні заяви необхідно
відмовити, судовою колегією не
приймаються, оскільки як вбачається із
підстав та предмета позову вимоги
позивача пов'язані саме з придбанням
цього нерухомого майна.

За таких обставин судова колегія
вважає висновок суду законним і визнає,
що вжиті заходи забезпечення позову
співмірні із заявленими позивачем
вимогами та необхідні, оскільки
застосовуються для того, щоб
гарантувати виконання можливого
рішення суду.

Перевіряючи законність та
обгрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що ухвала постановлена з
додержанням вимог закону, що
відповідно до п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1 ч. 2 ст. 307, п.1 ч.1
ст. 312, ст. 313, п.4.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 15 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення, є
остаточною, оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: