Справа № 495/8873/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

11 лютого 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі: головуючого - одноособово
судді Боярського О.О.

при секретарі - Рачицькій
І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ «АТП-15107» про стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ТОВ «АТП-15107» про стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, та після уточнення своїх
позовних вимог просить суд стягнути з
відповідача на його користь суму
заборгованості по заробітній платі
починаючи з 16 жовтня 2012 року і станом на
28.01.2014 року - 32550 грн. Позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що
Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 05.02.2014 року визнано незаконним та
скасовано наказ від 02.10.2008 року про
звільнення ОСОБА_1 з посади
юрисконсульта ТОВ «АТП-15107» за ст. 36 п. 2
КЗпП України; поновлено ОСОБА_1 на
роботі з 02 жовтня 2008 року; стягнуто ТОВ
«АТП-15107» на користь позивача середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
02.10.2008 року по 16.10.2012 року у розмірі 43
115,90. До теперішнього часу позивача на
роботі поновлено не було. Рішення суду
було ухвалено 05 лютого 2013 року, таким
чином за період з 16.10.2012 року по 07.11.2013
року не було прийняте рішення щодо
виплати позивачу середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу за
вказаний період.

Позивач у судовому засіданні уточнені
позовні вимоги підтримав, просить
задовольнити.

Представники відповідача ТОВ «АТП-15107»
у судовому засідання проти задоволення
позовних вимог позивача заперечували в
повному обсязі з підстав вказаних у
письмових запереченнях.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін, суд вважає що позовна
заява ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
дійсно Рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 05.02.2014 року по справі №2-5499/11 визнано
незаконним та скасовано наказ від
02.10.2008 року про звільнення ОСОБА_1, з
посади юрисконсульта ТОВ «АТП-15107» за
ст. 36 п. 2 КЗпП України; поновлено ОСОБА_1
на роботі з 02 жовтня 2008 року; стягнуто
ТОВ «АТП-15107» на користь позивача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 02.10.2008 року по 16.10.2012 року в
розмірі 43 115,90.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 25.06.2013 року Рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 05.02.2014 року по справі №2-5499/11 було
залишено без змін.

Як вже було зазначено вище в рішенні
суду було вирішено стягнути з ТОВ
«АТП-15107» на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
02.10.2008 року по 16.10.2012 року. Рішення суду
було ухвалене 05.02.2013 року.

Таким чином за період з 17.10.2012 року по
05.02.2013 року не було вирішено питання про
виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, право на
отримання якого має позивач відповідно
до норм чинного трудового
законодавства.

Так, згідно із ч. 2 ст. 235 КЗпП України
при винесеннi рiшення про поновлення на
роботi орган, який розглядає трудовий
спiр, одночасно приймає рiшення про
виплату працiвниковi середнього
заробiтку за час вимушеного прогулу або
рiзницi в заробiтку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи, але не бiльш
як за один рiк. Якщо заява про
поновлення на роботi розглядається
бiльше одного року, не з вини працiвника,
орган, який розглядає трудовий спiр,
виносить рiшення про виплату
середнього заробiтку за весь час
вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України у
разі затримки власником або
уповноваженим ним органом виконання
рішення органу, який розглядав
трудовий спір про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, цей орган виносить ухвалу
про виплату йому середнього заробітку
або різниці в заробітку за час
затримки.

Доводи позивача про те, що до 28.01.2014 року
рішення суду про поновлення його на
роботі відповідачем виконано не було, у
зв'язку із чим він на підставі ст. 236
КЗпП України має право на виплату йому
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу по день подання уточненої
позовної заяви є голослівними та
спростовуються матеріалами справи.

Так, П.2 наказу ТОВ «АТП-15107» №6-К від
05.02.2013 року «по особовому складу» на
підставі рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду від 05.02.2013 року по
справі №2-5499/11, ОСОБА_1 було поновлено
на посаді юрисконсульта ТОВ «АТП-15107» з
05.02.2013 року з окладом згідно штатного
розпису.

П. 1.1. наказу ТОВ «АТП-15107» №-19-К від
03.06.2013 року було внесено зміни в наказ
№6-К від 05.02.2013 року поновлено ОСОБА_1
на посаді юрисконсульта ТОВ «АТП-15107» з
02.10.2008 року.

Відповідно до Акту державного
виконавця від 11.06.2013 року позивача
ОСОБА_1 ознайомлено з наказом про
поновлення на роботі на посаді юриста
ТОВ «АТП-15107», також йому надані копії
матеріалів виконавчого провадження,
після чого виконавче провадження було
завершено у зв'язку з повним та
фактичним виконанням вказаного
рішення суду згідно виконавчого листа
№2-5499/11 від 05.02.2013 року, що
підтверджується постановою ВДВС
Білгород-Дністровського МРУЮ від 11.06.2013
року.

Отже, суд приходить до висновку, що
позивач має право на виплату йому
середнього заробiтку за весь час
вимушеного прогулу з 17.10.2012 року по
05.02.2013 року.

Також позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню, оскільки
середній заробіток за час вимушеного
прогулу підлягає сплаті позивачу
починаючи з 17 жовтня 2012 року, так як
рішенням суду від 05.02.2014 року по справі
№2-5499/11 було стягнуто на користь
позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 02.10.2008 року по
16.10.2012 року включно.

Також суд відмовляє в задоволенні
вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення на його
користь середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в розмірі 32550 грн.,
оскільки зазначений розрахунок є
недоведеним.

Розрахунок середньої заробітної плати
здійснюється відповідно до Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995р. № 100
та повинен бути проведений
відповідачем із врахуванням
показників заробітної плати позивача.

З огляду на вищевикладене позовні
вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «АТП-15107» про
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу підлягають
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 235, 233 КЗпП
України, ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «АТП-15107»
про стягнення середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу -
задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «АТП-15107» на користь
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) середню
заробітну плату за час вимушеного
прогулу з 17.10.2012 року по 05.02.2013 рік.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: