У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Крименерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення вартості не облікованої
електроенергії, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 14
жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Крименерго» (далі -
ПАТ «ДТЕК Крименерго») звернулось до
суду з указаним позовом, просило
стягнути солідарно з відповідачів
завдані не облікованим використанням
електроенергії збитки у розмірі 17 592
грн 58 коп.

Свої позовні вимоги обґрунтовувало
тим, що відповідачі є споживачами
електроенергії, яку надає структурний
підрозділ ПАТ «ДТЕК Крименерго» -
Армянське РЕМ. Під час перевірки стану
приладів обліку електроенергії у
будинку відповідачів було виявлено
порушення п. 6. 40 Правил користування
електричною енергією, шляхом установки
на прилад обліку електроенергії
пристрою (магніту), який занижує покази
приладу обліку, внаслідок чого
електроенергія використовувалася не
обліковано, про що складено акт від 24
грудня 2012 року № 222752.

Рішенням Армянського міського суду
Автономної Республіки Крим від 7 червня
2013 року в позові відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 23 жовтня 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
задоволення позову частково. Стягнуто
із ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДТЕК
Крименерго» 17 592 грн 58 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково
з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та вирішувати такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване
рішення апеляційного суду не
відповідає.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив із не встановлення
не облікованого використання
електроенергії саме споживачем ОСОБА_3
шляхом установки стороннього предмету
- магніту; перевірку та складання акта
було проведено за його відсутності,
хоча він у той час знаходився у будинку;
документи для підпису йому не
надавалися; його не було запрошено на
засідання комісії.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову, апеляційний
суд виходив із того, що ОСОБА_3, як особа,
на яку відкрито особовий рахунок, має
нести відповідальність за порушення
Правил користування електричною
енергією; акт із повідомленням про день
і час засідання комісії, а також
експертизи було вручено ОСОБА_4, яка
проживає разом із власником будинку і
також є споживачем електроенергії.

Із висновком апеляційного суду
погодитися не можна з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є
власником домоволодіння по АДРЕСА_1 та
споживачем послуг електричної енергії,
шляхом відкриття абонентського
рахунку на його ім'я.

Як установлено судами, шлюб між ОСОБА_3
та ОСОБА_4 було розірвано 13 січня 2000
року, проте вони зареєстровані та
проживають у зазначеному будинку.

24 грудня 2012 року під час перевірки
працівниками Армянського РЕМ стану
приладів обліку електроенергії,
спожитої населенням, а саме стану
електролічильнику, встановленого у
домоволодінні по АДРЕСА_1, було
виявлено порушення п. 6. 40 Правил
користування електричною енергією у
вигляді використання пристрою
(магніту), що знижує покази лічильник,
та складено акт № 222752 про порушення п.
6.40 Правил користування електричною
енергією ОСОБА_4

Правовідносини із постачання фізичним
особам електричної енергії
регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27
Закону України «Про
електроенергетику», Правилами
користування електричною енергією для
населення, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України № 1357 від 26
липня 1999 року (далі - Правила).

Відповідно до п. 53 Правил у разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається в
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження.

Висновок апеляційного
суду про порушення відповідачами п. 6. 40
Правил користування електричною
енергією, що підтверджується актом №
222752 від 24 грудня 2012 року, є
немотивованим.

Як убачається із
матеріалів справи, під час перевірки
працівниками Армянського РЕМ стану
приладів обліку електроенергії,
спожитої населенням, а саме стану
електролічильника, встановленого у
домоволодінні по АДРЕСА_1, було
складено акт № 222752 від 24 грудня 2012 року
про порушення п. 6. 40 Правил
користування електричною енергією.

Поза увагою
апеляційного суду залишилося те, що в
матеріалах справи є два акти за № 222752
про порушення Правил, які
відрізняються за змістом (а.с. 4, 52).

Апеляційний суд,
задовольняючи позов на підставі акта №
222752 від 24 грудня 2012 року, не дав оцінки
зазначеним актам, не зазначив, який
саме бере до уваги.

Крім того, відповідно
до п. 1.1 Правил користування
електричною енергією ці Правила
регулюють взаємовідносини, які
виникають в процесі продажу і купівлі
електричної енергії між виробниками
або постачальниками електричної
енергії та споживачами (на роздрібному
ринку електричної енергії). Дія цих
Правил поширюється на всіх юридичних
осіб та фізичних осіб (крім населення).

Висновок апеляційного
суду про стягнення збитків у розмірі 17
592 грн 58 коп. є необґрунтованим.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Частиною 4 статті 26 Закону України «Про
електроенергетику» передбачено, що
споживач електроенергії несе
відповідальність згідно із
законодавством за порушення умов
договору та Правил.

Згідно із п. 48 Правил споживач несе
відповідальність згідно із
законодавством за розкрадання
електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж.

Обов'язок доведення порушення
споживачем Правил покладено на
енергопостачальника.

Відповідно до п. 53 Правил рішення
комісії з розгляду актів оформляється
протоколом, копія якого видається
споживачу.

У протоколі зазначається інформація
про причетність споживача до порушення
цих Правил.

У разі причетності споживача до
порушення цих Правил у протоколі
зазначаються, зокрема, розрахунок
проведених нарахувань з посиланням на
відповідні пункти цих Правил та
затвердженої постановою НКРЕ від 4
травня 2006 року № 562 Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією
(далі - Методика).

Стягуючи суму збитків, визначену актом
№ 222752 від 24 грудня 2012 року, апеляційний
суд у порушення ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК
України свого висновку не мотивував, не
зазначив, на підставі яких правових
норм дійшов такого висновку, не дав
оцінки актам про порушення Правил, які
знаходяться у матеріалах справи, не
звернув уваги, що у зазначених актах
відсутні посилання на відповідні
пункти Правил та Методики та не
з'ясував, на підставі якого пункту
Методики позивачем визначено розмір
збитків.

Оскільки допущені судом апеляційної
інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права
унеможливлюють встановлення фактичних
обставин справи, що мають значення для
правильного її вирішення, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
із направленням справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції
відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 14 жовтня 2013 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.С.
Олійник

Судді:

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

І.К. Парінова