Справа №487/9228/13-ц 17.02.2014 17.02.2014 17.02.2014
Провадження № 22ц/784/722/14
Головуючий у І інстанції
Доповідач апеляційної інстанції
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 лютого 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Миколаївського
апеляційного суду в складі:

Головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В. та Серебрякової
Т.В.,

із секретарем судового засідання
Свіщук О.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

його представника - ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

її представника ОСОБА_5,

переглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 рішення Заводського районного
суду м. Миколаєва від 08 січня 2014 року,
ухваленого в цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу, -

у с т а н о в и л а :

09 жовтня 2013 року ОСОБА_2 пред'явив до
ОСОБА_4 зазначений позов, який
обґрунтовував наступним.

25 липня 2009 року він та відповідач
уклали шлюб, про що в той же день
Миколаївським відділом реєстрації
актів цивільного стану Миколаївського
міського управління юстиції було
вчинено відповідний запис за № 501.

Проте, сімейне життя не склалося.

Несумісність характерів, різниця
інтересів та поглядів на життя, привело
до того, що у вересні 2010 року подружні
стосунки були припинені, він вимушений
був піти з сім'ї й проживати окремо від
дружини.

Посилаючись на відсутність у сторін
спільних дітей, а також бажання
примиритися й зберегти сім'ю, просив
позов задовольнити.

Позиція відповідача суду 1 інстанції
була не відома, оскільки справа
розглянута без її участі.

Рішенням Заводського районного
суду м. Миколаєва від 08 січня 2014 року
позов задоволено.

ОСОБА_4 подала на це рішення
апеляційну скаргу, в якій просить його
змінити, виключивши з його
резолютивної частини висновок суду про
припинення сторонами подружніх
стосунків з вересня 2010 року, зазначивши
дійсний час їх припинення - травень 2013
року, в іншій частині рішення залишити
без змін.

Скаргу обґрунтовувала тим, що суд
ухвалив рішення без врахування її
думки, яку вона через відсутність у
судовому засіданні не змогла
висловити, як і надати доказів
протилежному.

Апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, оскаржене рішення суду І
інстанції в частині висновку,
викладеному у його мотивувальній
частині, щодо терміну припинення
сторонами подружніх стосунків,
змінити, оскільки у цій частині воно
ухвалено без додержання норм
матеріального й процесуального права.
В іншій частині рішення залишити без
змін.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд вважав
доведеним, що сім'я остаточно розпалася
і не може бути збережена, оскільки
ніхто із сторін не бажає такого, а тому,
за відсутності спільних дітей, шлюб
треба розірвати .

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області погоджується з
обставинами та правовідносинами,
встановленими судом 1 інстанції, його
висновки щодо них, крім висновку про
термін припинення сторонами спірних
відносин, та результату вирішення
справи, вважає вірними, обґрунтованими
й законними.

Що ж до висновку про термін припинення
подружніх стосунків, то він зроблений
на підставі доказів лише однієї із
сторін, оскільки друга не брала участі
у судових засіданнях, де справа
вирішувалася, і не змогла надати своїх
доводів іншому, то рішення слід
змінити, визнавши інший, об'єктивно
встановлений апеляційною інстанцією
термін.

Так, в силу статті 51 Конституції
України, статей 21, 105, 110 - 112 СК України,
шлюб, як сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану, охороняються державою.

Він може бути припинений внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

При розгляді справ про розірвання
шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову, бере
до уваги наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя, і обов'язково вживає
заходів щодо примирення подружжя, якщо
це не суперечить моральним засадам
суспільства.

Рішення про розірвання шлюбу суд
постановляє лише у разі, якщо
встановить, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них або інтересам
їхніх дітей, які мають істотне
значення.

У справі достатньо доказів тому, що
подружжя не бажає проживати разом і
зберігати шлюб, їх подальше спільне
життя і збереження шлюбу суперечить як
їх особистим інтересам, так і інтересам
інших членів їх колишніх сімей. У
зв'язку з цим позов ОСОБА_2 підлягає
задоволенню

Оскільки цього ж, з таких же мотивів
дійшов і місцевий суд, то підстав для
задоволення апеляційної скарги, в
частині розірвання шлюбу, немає.

В той же час, суд1 інстанції
необґрунтовано, як на думку колегії,
взявши докази лише однієї сторони, за
відсутності у суду правової позиції
іншої, визначив момент припинення
сторонами подружніх стосунків.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначала, що подружні стосунки
сторонами припинено у жовтні 2013 року,
на доказ чого просила допитати свідків,
які близько знали їх сім'ю, а також
приєднати до справи копію іншого,
чинного на цей час, рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 23 січня
2014 року, в якому показам свідків збоку
позивача, які були допитані по даній
справ, була дана інша оцінка.

Дослідивши усі надані сторонами
докази, а також матеріали попередньої
справи про розлучення, порушеної
провадженням Центральним районним
судом м. Миколаєва за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, а потім за її ж заявою
залишеного без розгляду, колегія
суддів доходить висновку про те, що
дійсним терміном припинення подружжям
шлюбних стосунків є травень 2012 року.
Саме про таке стверджувала у своїй
заяві ОСОБА_4, це ж вбачається і з
показів свідків збоку відповідача
ОСОБА_6 та ОСОБА_7. які в більшій частині
підтвердив і позивач. Крім того, у
справі є довідка, надана ОСОБА_2, про те,
що з 2010 року і по березень 2013 року він
переважно побував у районному центрі
смт. Доманівка, де виконував роботу на
підприємстві «Доманівський
молокозавод», що спростовує його
твердження про його проживання у
власному гаражі та у знайомих.

За такого, та взявши до увагу оцінку,
дану Заводським районним судом м.
Миколаєва у своєму рішенні від 23 січня
2014 року суду, колегія вважає за
необхідне змінити у мотивувальній
частині оскарженого судового рішення,
висновок суду 1 інстанції, щодо
припинення сторонами подружніх
стосунків і вважати таким терміном не
вересень 2010 року, а травень 2012 року.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 314 і 316 ЦПК
України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково.

Змінити у мотивувальній частині
рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 08 січня 2014 року висновок
суду, щодо терміну припинення
сторонами подружніх стосунків.

Вважати терміном припинення ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 подружніх стосунків не вересень
2010 року, а травень 2012 року.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: