Провадження № 4-с/752/22/14
14.02.2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді -
з участю секретаря -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві, боржник:
Державна служба охорони при ГУ МВС
ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на
дії Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві в частині
винесення постанови від 08.10.2013 р. про
повернення виконавчого документа
стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону
України «Про виконавче провадження» і
просила її скасувати та зобов»язати
Відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві поновити виконавче провадження
№ 33282666.
Скарга обгрунтована тим, що в
провадженні Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві
знаходився виконавчий лист, виданий
24.04.2012 р. Голосіївським районним судом
м.Києва про стягнення з Державної
служби охорони при ГУ МВС України
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки
виплати та відшкодування моральної
08.10.2013 р. старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві Григорян
О.Г. була винесена постанова про
повернення виконавчого документа на
підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження», яким
передбачена можливість повернення
виконавчого документа лише в разі
встановленої законом заборони щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.
Зазначену постанову про
повернення виконавчого документа вона
вважає незаконною, оскільки будь-яких
підстав, визначених в п.9 ч.1 ст.47 Закону
України «Про виконавче провадження» на
момент її прийняття не існувало, а
постанова не містить будь-яких
мотивувань прийнятого рішення.

В ході судового розгляду
скаржник підтримала вимоги за скаргою
та доводи, викладені в ній, і просила
суд скаргу задовольнити, з підстав,
визначених у поданій скарзі.

Представник Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві та боржника в судове засідання
не з»явились, про місце і час судового
розгляду повідомлялись судом належним
чином, з заявами про відкладення
розгляду справи не звертались.

Вислухавши скаржника,
дослідивши матеріали за скаргою,
матеріали цивільної справи, суд вважає,
що скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи 22.09.2011 р. Голосіївським районним
судом м.Києва було постановлено
рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до
Державної служби охорони при ГУ МВС
України про стягнення заборгованості
по заробітній платі, середнього
заробітку за час затримки виплати та
відшкодування моральної шкоди,
відповідно до якого суд стягнув з
відповідача на користь позивача кошти
в розмірі 20452,75 гривень.

На підставі зазначеного рішення
суду 24.04.2012 р. Голосіївським районним
судом м.Києва видано виконавчий лист.

09.07.2012 р. Відділом примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві була
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 2-435911 від 24.04.2012 р.

08.10.2013 р. старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві Григорян
О.Г. була винесена постанова про
повернення виконавчого документа на
підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до п.9 ч.1 ст.47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо
звернути стягнення, а також щодо
проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення.

Як на підставу повернення
виконавчого документа державний
виконавець посилалась на ст.3 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень».

Згідно з ст.3 зазначеного Закону
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
строки, встановлені Законом України
"Про виконавче провадження", із заявою
про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України.

Однак, особливості виконання
рішень суду про стягнення коштів з
державного підприємства або юридичної
особи передбачений ст.4 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень»

Відповідно до ст.4 Закону
виконання рішень суду про стягнення
коштів з державного підприємства або
юридичної особи здійснюється в
порядку, визначеному Законом України
"Про виконавче провадження", з
урахуванням особливостей,
встановлених цим Законом.

Порядок набрання чинності
Законом України «Про виконавче
провадження» і його застосування
визначений в розділі «Прикінцеві та
перехідні положення», згідно з яким
виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою
статті 2 цього Закону суб'єкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом. Якщо рішення суду
про стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

У разі якщо рішення суду про
стягнення коштів з державного
підприємства або юридичної особи не
виконано протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, його
виконання здійснюється за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Відповідно до ст.6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Оскільки рішення у справі за
позовом ОСОБА_1 та постанова про
відкриття виконавчого провадження
були прийняті і виконувались до
набрання чинності Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», то після вступу в
законну сили даним Законом державний
виконавець повинен був діяти
відповідно до ст.4 Закону та розділу
«Прикінцеві та перехідні положення», а
не застосовувати норми п.9 ч.1 ст.47
Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки підстав для
застосування цієї норми в даному
випадку не існувало.

Враховуючи викладені
обставини, суд вважає, що прийнята
старшим державним виконавцем Григорян
О.Г. постанова від 08.10.2013 р. про
повернення виконавчого документа №
2-435911 про стягнення з Управління
Державної служби охорони при ГУ МВС
України в Київській області на користь
ОСОБА_1 компенсації за затримку
заробітної плати та моральної шкоди на
суму 20452,75 гривень є незаконною,
оскільки суперечить положенням п.9 ч.1
ст.47 Закону України «Про виконавче
провадження» та Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», а тому вона підлягає
скасуванню, з необхідністю вирішення
питання щодо поновлення виконавчого
провадження в порядку, передбаченому
Законом України «Про виконавче
провадження».

Питання щодо розподілу
судових витрат суд вирішує на підставі
ст.388 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.209, 210, 383-387, 388 ЦПК
України, суд

у х в а л
и в:

скаргу ОСОБА_1 на дії Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві, боржник: Державна служба
охорони при ГУ МВС України -
задовольнити.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві від 08.10.2013 р. про повернення
виконавчого документа № 2-435911 про
стягнення з Управління Державної
служби охорони при ГУ МВС України в
Київській області на користь ОСОБА_1
компенсації за затримку заробітної
плати та моральної шкоди на суму 20452
гривень 75 копійко у виконавчому
провадженні № 33282666.

Зобов»язати Відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві поновити виконавче провадження
за виконавчим листом № 2-435911, який
виданий Голосіївським районним судом
м.Києва 24.04.2012 р., у спосіб, передбачений
Законом України «Про виконавче
провадження».

Апеляційна скарга на ухвалу
суду подається протягом п»яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п»яти днів з дня
отримання копії ухвали до Апеляційного
суду м.Києва через Голосіївський
районний суд м.Києва.

Суддя