Справа № 246/153/14-ц
У Х В А Л А

14 лютого 2014 року
Тельманівський районний суд
Донецької області

у складі: головуючого судді

Чиньонова О.В.,

при секретарі
Чабан О.Г.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за поданням ВДВС
Тельманівського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження
громадянину ОСОБА_1 у праві виїзду за
межі України,

В С Т А Н О В И В:

заявник ВДВС Тельманівського
районного управління юстиції
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження громадянину
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
до погашення заборгованості по сплаті
аліментів, в якому вказав, що на
виконанні в ВДВС знаходиться
виконавчий лист № 2-593, виданий 25 квітня
2005 року Новоазовським районним судом
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки
всіх видів заробітку, щомісяця, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку і до
повноліття дитини. Заборгованість за
аліментами станом на 1лютого 2014 року
складає 22459 гривень 9 копійок. Станом на
13 лютого 2014 року боржником не вчинено
дій направлених на повне виконання
рішення суду. Просить суд тимчасово
заборонити громадянину ОСОБА_1 у виїзді
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Представник ВДВС до суду не
з'явився, надав заяву про розгляд
подання за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до наступного.

Згідно копії виконавчого листа №
2-593 від 25 квітня 2005 року, виданого
Новоазовським районним судом, з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 12 квітня 2005 року
і до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з
найсуворіших заходів, що сприяє
примусовому виконанню судових рішень,
так як пов'язана з обмеженням
конституційного права людини на вільне
пересування та вибір місця проживання.

Згідно ч.ч.2,4 ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну" громадянинові України, який
має паспорт, у випадках, передбачених
п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон або у вказаних випадках паспорт
може бути тимчасово затримано чи
вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для
тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон, до
громадянина в залежності від наявності
чи відсутності паспорта для виїзду за
кордон застосовується: відмова у
видачі паспорта; відмова у виїзді за
кордон; тимчасове затримання чи
вилучення паспорта для виїзду за
кордон.

Слід зазначити, що у поданні державним
виконавцем не зазначено підстав та
доказів того, що боржник має намір
виїхати за межі України, тобто
наявність лише самого зобов'язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон. Також у поданні
відсутні документи, які б свідчили про
здійснення відповідних виконавчих дій
щодо сплати боржником суми
заборгованості.

На підставі зазначеного, суд приходить
до висновку, що подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
громадянина України ОСОБА_1
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
33 Конституції України, Законом України
"Про порядок обмеження виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України",
суд, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Тельманівського
районного управління юстиції в
Донецькій області про тимчасове
обмеження громадянину ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
може бути подана апеляційному суду
Донецької області через
Тельманівський районний суд протягом 5
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя