Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2014 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем.

Звертаючись до суду, заявник ОСОБА_1 просить суд: «Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою оформлення спадщини на підставі Заповіту від 23 березня 1993 р., посвідченого Пушняк К.П., державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2у-448 за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3».

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

В той же час, перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст.256 Цивільного процесуального кодексу України.

За нормою частини другої ст.256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст.1217 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно частини другої ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Виходячи зі змісту поданої заяви, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна спадкодавця ОСОБА_3, яка померла 21 січня 2014 року.

Разом з тим, потенційний спадкоємець, який пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини має право звернутись до суду з позовом до інших спадкоємців з вимогою визнати додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, як це передбачено ст.1272 Цивільного кодексу України.

Слід зазначити, що 24 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курсовою О.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3, у зв'язку з пропущенням спадкоємцем строку для прийняття спадщини, та роз'яснено спадкоємцю її право звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у порядку, передбаченому ст.1272 Цивільного кодексу України.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право. (ч.4 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України)

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки в судовому порядку підлягають встановленню факти постійного проживання разом із спадкодавцем у разі прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тому вбачається спір про право, який пов'язаний з визначенням заявнику додаткового строку для прийняття спадщини у порядку, передбаченому ст.1272 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень п.3 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 256, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 121 (сто двадцять одна ) грн. 80 коп., який сплачено на підставі квитанції №13167.144.2 від 13 жовтня 2014 року на рахунок №0005 МФО №820019, відкритий в ГУДКСУ України в м. Києва, отримувач УДКСУ в Дніпровському районі м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я