Справа № 488/292/14-ц
Провадження № 2/488/649/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.06.2014 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої по справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання - Спільній Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра») до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

У січні 2014 року ПАТ КБ «Надра» звернулося з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення у солідарному порядку 172 055,19грн. заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Позивач зазначав, що 29 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_2 укладено договір кредитування комерційного автотранспорту №06/МК/2007-980 від 29.11.2007р., за яким ОСОБА_2 отримав кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, безоплатності та цільового характеру використання в сумі 74 088грн. на придбання автотранспортного засобу марки «Богдан», модель DF 25 з відсотковою ставкою у розмірі 19,5% річних з кінцевим терміном погашення, згідно графіку погашення заборгованості до 20.11.2012р.

В забезпечення кредитних зобов'язань, 29.11.2007р. між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за яким ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання відповідати за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_2 зобов'язань за вказаним кредитним договором.

У звязку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором станом на 12.12.2013р. у нього виникла заборгованість у сумі 172 055,19грн.,з яких: 71 509,84грн.- заборгованість за кредитом; заборгованість за відсотками за користуванням кредитом - 73 537,54грн., по пені 19 755,44грн. та штрафу 7 252,37 грн.

Посилаючись на те, що відповідачі й далі продовжували ухилятися від виконання своїх зобовязань за кредитним договором та договором поруки , позивач просив стягнути з боржників в солідарному порядку заборгованість у сумі 172 055,19грн., станом на 12.12.2013р.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, про що надала суду відповідні пояснення.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про застосування судом строків позовної давності про стягнення заборгованості у солідарному порядку у сумі 172 055,19грн. за договором поруки, укладеного 29.11.2007р., оскільки порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Строк виконання договору сплив 20.11.2012р. і банк зобовязаний був звернутися до суду з позовом, протягом шести місяців після спливу строку договору, тобто до 20.05.2013р., а позивач звернувся до суду 22.01.2014р., а також те, що вона ніяких попереджень про вимогу виконати зобовязання не отримувала від банку.

Відповідач ОСОБА_2В та його представник позов визнали частково, оскільки не згодні з нарахованою сумою заборгованості. Вважають, що у розрахунку банку за період з 01.06.2009р. до 11.12.2013р., коли він користувався кредитом, сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом повинна визначатися за 1655 днів з суми боргу -71 509,84грн. зі ставка 19,50%. Строк дії договору закінчився 20.11.2012р., а тому, на їх думку, розрахунок заборгованості треба брати за період з 01.06.2009р. до 20.11.2012р., тобто за 1268 днів. Сума боргу за ці дні складає 48 437,79грн. (71509,84грн.х 19,5%:365дн.х1268 дн.). Тому, на їх думку, загальна сума заборгованості повинна складати не 73537,54грн., а 57869,72грн. (842,75грн.+1603,96грн.+18902,43грн.+48437,79грн.-11917,20грн.).

Крім того, вони вважають, що банк невірно зробив розрахунок пені за прострочення сплати мінімального платежу. У розрахунку треба брати суму у 129 372,56грн. зафіксовану на момент закінчення дії договору. Вважають що сума пені повинна складати 17569,85грн., а не 19755,44грн. Що стосується нарахованого банком штрафу у сумі 7252,37грн. за порушення строків повернення кредиту, згідно п.5.3. цього Договору, то вони цю суму не визнають, оскільки при невизначеності у договорі з якої суми нараховується штраф, банк не може в односторонньому порядку його нараховувати. З урахуванням зроблених розрахунків, позов визнають у сумі 146 942,41грн., а не 172055,19грн. У задоволенні позову по відношенню ОСОБА_3 просили суд відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 1049,1015,1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до умов основного договору,29 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_2 укладено договір кредитування комерційного автотранспорту №06/МК/2007-980 з додатком №1. Згідно п.1.1. цього Договору позивач надав відповідачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, безоплатності та цільового характеру використання, в сумі 74088 грн. з кінцевим терміном погашення, згідно графіку погашення заборгованості до 20 листопада 2012 року.

Згідно графіку погашення заборгованості за договором відповідач, починаючи з 20.12.2007 року і до 20.11.2012 р. зобов'язаний погашати наданий кредит рівними частинами по 1944,93 грн. щомісячно до погашення наданого кредиту.

В забезпечення кредитних зобов'язань, 29.11.2007р. між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за яким ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання відповідати за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_2 зобов'язань за вказаним кредитним договором.

У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст. ст.624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу, та неустойку у вигляді пені або штрафу, що передбачена умовами договору.

Пунктом 1.3.1.1.Кредитного договору передбачено сплату позичальником відсотків на підставі відсоткової ставки у розмірі 19,5% на рік.

Згідно п.5.1. Договору за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати на користь банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пунктом 5.3. позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по повернення кредиту, вказаних у графіку і визнаних на дату прострочення.

Відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, тому відсотки за користування кредитом нараховані правомірно.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення боргу за кредитом на суму 71 509,84грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 73 537,54грн., штрафу за порушення умов кредитного договору на суму 7 252,37 грн. . станом на 12.12.2013р.

Проте суд не погоджується з вимогами банку про стягнення пені на суму 19 755,44грн. та зменшує їх до17569,85грн., через не відповідність у визначенні понять у кредитному договорі та договорі поруки, суд не вбачає підстав для стягнення такої суми.

Що стосується заяви відповідача ОСОБА_3 про застосування строків позовної давності, то суд вважає що така заява не підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку і відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Частина 2 ст.554 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Положеннями ст. ст. 598, 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що на забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №06/МК/2007-980 від 29 листопада 2007 року між ВАТ КБ „Надра, правонаступником якого є ПАТ КБ „Надра та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки.

Пунктом 1.1 договору поруки визначено, що відповідач ОСОБА_3 поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань, що витікають із Кредитного договору №06/МК/2007-980 від 29 листопада 2007 року. Також зазначено, що поручитель зобовязався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання кредитних зобовязань позичальника та поручитель ознайомлений та погоджується з умовами кредитного договору.

Як вбачається п. 7.3. Кредитного договору і керуючись ст. 259 ЦК України сторони дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років.

Тому посилання відповідача ОСОБА_3 про сплив строків позовної давності безпідставні. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначається моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Ні позичальником ОСОБА_3, ні ОСОБА_3 зобовязання за їх підписаним договорами виконані не були, а тому і дія Договору поруки також не скінчилася.

Ствердження відповідача ОСОБА_3, що вона не отримувала вимогу-попередження, спростовується, належно оформленою вимогою-попередженням про дострокове повернення кредиту у звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором від 01.11.2012р. та згрупованим реєстром поштових відправлень рекомендованих листів від 07.11.2012р. (а. с. 13, 17). Проте на підтвердження своїх доводів відповідач суду не надала.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе покласти судовий збір на відповідачів по 849,45грн. на кожного, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку „Надра до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором та договором поруки - задовольнити частково .

Стягнути зОСОБА_2 таОСОБА_3 у солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „Надра заборгованість за кредитним договором №06/МК/2007-980 від 29 листопада 2007 року в розмірі 169889,60грн., з яких: 71 509,84грн.- заборгованість за кредитом; заборгованість за відсотками за користуванням кредитом - 73 537,54грн., пеня - 17569,85грн ., штраф - 7 252,37 грн.

Стягнути зОСОБА_2 таОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „Надра судовий збір по 849,45грн. на кожного.

На рішення суду може бути надана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. Г. Циганок