інстанції Бондаренко О.В.Провадження №
22-ц/780/482/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 54
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Лопатюк В.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
від 09 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до комунального
підприємства Білоцерківської міської
ради «Білоцерківтепломережа» про
захист прав споживачів.

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що з червня 2005 року
по червень 2012 року відповідач в склад
опалювальної площі його квартири
враховував балкон. В сумі опалювальна
площа квартири складала 67,4 метра
квадратних, а відповідно до технічного
паспорту площа без балкону квартири
складає 65,8 метрів квадратних.

Вказував, що відповідач неналежним
чином визначив розмір оплати послуг,
оскільки включення в площу опалення
квартири площу балкону є порушенням
вимог чинного законодавства, а при
задоволенні позову позивача в повному
обсязі до нього про стягнення розміру
оплати завищеної площі опалення
квартири та нарахування завищеної ціни
за опалення, є порушенням його права як
споживача на підставі ст. 21 ч.1 п.7 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Посилався також на те, що у вересні
2011 року представник відповідача
розпломбував лічильник гарячої води та
повідомив, що його необхідно здати на
перевірку до сервісного центру
«Білоцерківтепломережа» попередньо
домовившись про час здачі. По телефону
йому повідомили, що оскільки наявна
заборгованість по оплаті за послуги
перевіряти лічильник не будуть до тих
пір, поки не буде погашено борг, а
оплата за гарячу воду
нараховуватиметься по кількості
прописаних людей відповідно до норм
споживання. В період з вересня 2011 року
по квітень 2013 року йому нараховували
оплату гарячу воду по нормам
споживання за людину, на двох осіб, хоча
він проживає один.

В подальшому ухвалою Апеляційного
суду Київської області від 29 січня 2013
року залишено без змін рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 03 грудня 2012 року
про стягнення з позивача на користь
КПБМР «Білоцерківтепломережа» 6590, 65
грн. заборгованості за надання послуг з
постачання теплової енергії та
гарячого водопостачання.

Не погоджуючись з ухваленими
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанції, позивач просив визнати за
ним право на перерахунок за надання
послуг з постачання теплової енергії
та гарячого водопостачання відповідно
до чинного законодавства України з
01.08.2005 року по 01.06.2012 року КПБМР
«Білоцерківтепломережа» та з цих
підстав скасувати рішення суду про
стягнення з нього заборгованості за
надані послуги.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської від 09
вересня 2013 року у задоволені позову
відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив
рішення суду першої інстанції
скасувати з підстав порушення судом
норм матеріального та процесуального
права та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 7 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» до повноважень органів
місцевого самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить
встановлення цін /тарифів на
житлово-комунальні-послуги відповідно
до закону.

Згідно до ч. 2 ст. 14 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
ціни/тарифи на комунальні послуги
формуються і затверджуються органами
виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування
відповідно до їхніх повноважень,
визначених законом.

Частиною 1 п.4 ст.7 Закону «Про
житлово-комунальні послуги» вказано,
що до повноважень органів місцевого
самоврядування у
сфері-житлово-комунальних послуг
належить: визначення виконавця
житлово-комунальних

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 19 Закону
«Про житлово-комунальні послуги»,
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Згідно довідки ЖБК «ЕЛКОН»
квартира АДРЕСА_1 належить на приватної
власності ОСОБА_2

Відповідно до рішення
Білоцерківської міської ради
Київської області від 23.12.2005 року № 388
визначено виконавцем послуг
централізованого опалення та гарячого
водопостачання у житловому фонді
комунальної власності м. Біла Церква -
КП «Білоцерківтепломережа».

Вищевказане рішення Білоцерківської
міської ради на даний час є чиним.

З матеріалів справи видно, що рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
від 03.12.2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на
користь Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
«Білоцерківтепломережа» 6590 грн. 65 коп.
заборгованості за період з 01.08.2005 року
по 01.06.2012 року за надання послуг з
постачання теплової енергії та
гарячого водопостачання. 29.01.2013 року
ухвалою Апеляційного суду Київської
області рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
залишено без змін.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
сплатив заборгованість за період з
01.08.2005 року по 01.06.2012 року за надання
послуг з постачання теплової енергії
та гарячого водопостачання, в січні 2013
року ( за особовим рахунком № 914173- 4 - 3054
грн. та за особовим рахунком № 91474-5
сплачено 3538, грн..), що підтверджено
матеріалами справи та не заперечується
сторонами.

Доводи позивача про те, що правові
відносини з оплати житлово-комунальних
послуг не можуть виникати з КПБМР
«Білоцерківтепломережа», оскільки він
не є балансоутримувачем будинку, не
грунтуються на вимогах закону,
оскільки згідно ст. 19 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги»
виконавець послуг є учасником відносин
у сфері комунальних послуг, а
відповідач був визначений виконавцем
послуг відповідно до рішення
Білоцерківської міської ради
Київської області.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позовних вимог, суд виходив з того, що
перегляд судових рішень визначено
розділом п»ятим ЦПК України, яким
встановлено строки, підстави та
порядок перегляду рішень судів
апеляційною інстанцією, касаційною
інстанцією, Верховним Судом України та
в зв'язку з нововиявленими обставинами,
перегляд рішення суду в порядку
позовного провадження на підставі
Закону України «Про захист прав
споживачів» даним Кодексом не
передбачено, а тому дійшов висновку про
необґрунтованість вимог позивача у
зв»язку з невірно вибраним ним
способом захисту порушених прав.

Даний висновок суду відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Оскільки на даний час між сторонами
виникли обставини, які впливають на
визначення розміру платежів, що
підлягають до оплати позивачем за
послуги, надані відповідачем, позивач
має право ставити питання про зміну
розміру, строків платежів або
звільнення від них в порядку,
встановленому законом, а у випадку
відмови відповідача від перерахунку та
зміни розміру платежів, він вправі
вирішувати спір в судовому порядку,
звернувшись до суду з відповідним
позовом.

Рішення суду відповідає вимогам
закону. Підстав для скасування рішення
суду при вирішенні справи в порядку
апеляційного провадження не
встановлено. В апеляційній скарзі не
наведено доводів, які б спростували
висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись: ст.ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду від 09 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: