________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/252/14-ц
Провадження № 2/520/2849/14
УХВАЛА

10.02.2014 року суддя Київського районного
суду м. Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «про визнання
колишнього власника таким, що втратив
право користування та зняття його з
реєстрації»,

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси
надійшла позовна заява ОСОБА_1, якою
позивач просить:

- «Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_2) такими, що втратили право
користування житловим будинком НОМЕР_3
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

- Зняти ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_2) з реєстрації у житловому
будинку НОМЕР_3 що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1

За правилами виключної підсудності,
встановленими ч. 1 ст. 114 ЦПК України,
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Позов виник з приводу нерухомого майна
- будинку АДРЕСА_1 що територіально
відноситься до Київського району міста
Одеси.

Справа підсудна Київському районному
суду м. Одеси.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і оформленої в
порядку, встановленому цим Кодексом.

Нормативно-правовим актом, що регулює
питання звернення до місцевого
загального суду є Цивільний
процесуальний кодекс України,
відповідно до ч. 1 ст. 3 якого кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтями 119, 120 ЦПК України визначенні
вимоги до форми, змісту позовної заяви
та порядку подання копій позовної
заяви та доданих до неї документів.

При ознайомлені з позовною заявою
ОСОБА_1 та додатками до заяви
встановлені підстави для залишення
позову без руху, у зв'язку з
недодержанням вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК
України при його оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

Згідно п. 1.2 «Порядку реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів»,
затвердженого наказом МВС України №
1077, реєстрація місця проживання або
місця перебування особи - внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.

Місцем проживання фізичної особи
згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, придатне для
проживання в ньому (гуртожиток, готель
тощо), у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.

За своєю суттю адреса - це умовна
кодифікація місця знаходження об'єкту,
яка застосовується з метою поштового
зв'язку. Правила написання адреси,
встановлені Міністерством зв'язку, для
забезпечення якнайшвидшого
пересилання, зберігання і доставляння
поштових відправлень. На всіх адресах
пишеться: назва вулиці, номер будинку і
квартири; назва населеного пункту,
міста; назва району; назва області,
індекс.

07 лютого 2014 року, за результатами
ознайомлення із довідками ВАДР ГУДМС
України в Одеській області, одержаними
на запит суду стосовно місця
проживання сторін, встановлено, що в
позовній заяві адреса проживання
позивача не співпадає з офіційними
відомостями. Так в позовній заяві
адресою проживання позивача вказаний
житловий будинок АДРЕСА_1. За офіційною
інформацією - адресою проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 значиться будинок
АДРЕСА_2

Отже позивачу необхідно виконати
вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
належним чином, вказавши місце
проживання (перебування) або
місцезнаходження позивача у
відповідності до встановлених правил,
чи довести належним доказами, що
позивач дійсно мешкає за адресою,
зазначеною у позові.

Дані обставини мають істотне значення
для здійснення в наступному судових
викликів за правилами ст. 74 ЦПК України.

Також в позовній заяві ОСОБА_1 не
міститься адреса проживання
відповідача ОСОБА_2, як і не зазначено,
що вона є невідомою. В цій частині
позову вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
теж не виконані.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити зміст
позовних вимог.

В позовній заяві другим пунктом вимог
ОСОБА_1 просить «Зняти ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2) з реєстрації
у житловому будинку НОМЕР_3 що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

За інформацією ВАДР реєстрація в
спірному будинку підтверджена тільки у
відношенні відповідача ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в той час, як відповідач
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. взагалі в м. Одесі
та Одеській області зареєстрованим не
значиться.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України
способом захисту цивільного права та
інтересу може бути припинення дії, яка
порушує право.

В п. 3.1 Порядку реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів
затвердженому Наказом МВС України від
22.11.2012 року № 1077, зареєстрованому в
Міністерстві юстиції України від 18.12.2012
року за № 2109/22421 зазначено, що зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Враховуючи наведене, позивачу
пропонується уточнити зміст позовних
вимог в частині зняття відповідача
ОСОБА_2 з реєстраційного обліку,
звернувши увагу і на те, що зняття з
реєстрації є способом усунення
перешкод у користуванні майном та
відноситься до порядку виконання
рішення суду, при встановлені якого є
доцільним залучення до участі у справі
виконавця відповідних дій в якості
третьої особи, для якої необхідно
надати копії заяви та доданих до неї
документів у відповідності до ч. 1 ст. 120
ЦПК України.

За вимогами п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Позивач дані зобов'язання не виконав, в
позовній заяві не зазначив докази в
підтвердження обставин, на які
особисто посилається та до яких
відносяться:

- проживання позивача за вказаною
в позовній заяві адресою;

- сплата позивачем витрат на
утримання будинку;

- відмова відповідачів
добровільно виселитися з будинку;

- відсутність речей відповідачів у
будинку;

- відмова відповідачів вчинити дії
щодо зняття з реєстраційного обліку за
адресою розташування будинку
(враховуючи, що один з відповідачів
зареєстрованим в будинку на цей час вже
не значиться).

Позивач не зазначає наявність підстав
для звільнення від доказування.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до
позовної заяви додається документ,
що підтверджує сплату судового збору.

ОСОБА_1 фактично заявляє чотири окремі
вимоги немайнового характеру, які
ставить на вирішення суду:

1. щодо визнання ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житловим
будинком НОМЕР_3 що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1

2. щодо визнання ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування житловим
будинком НОМЕР_3 що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1

3. щодо зняття ОСОБА_2 з реєстрації
у житловому будинку НОМЕР_3 що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

4. щодо зняття ОСОБА_3 з реєстрації
у житловому будинку НОМЕР_3 що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

За правилами пункту 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК
України, ціна позову визначається у
позовах, які складаються з кількох
самостійних вимог, - загальною сумою
всіх вимог.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» встановлена ставка
судового збору за подання до суду
позовної заяви немайнового характеру,
яка дорівнює 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленому
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Позовна заява ОСОБА_1 подана до суду у
2014 році.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 №
719-VІI станом на 01 січня 2014 року,
встановлений показник мінімальної
заробітної плати в розмірі 1218 гривень.

Отже 0,1 розмір мінімальної заробітної
плати станом на 01 січня 2014 року складає
121 гривню 80 копійок, який підлягає
сплаті за кожну вимогу немайнового
характеру, в разі залишення позивачем
всього переліку позовних вимог у
редакції, яка відповідає викладеній у
первісному варіанті заяви.

Позивачем сплачений судовий збір у
сумі 243,60 грн. - за дві вимоги. Недоплата
складає 243,60 грн. за ще дві вимоги
немайнового характеру.

Згідно із ст. 122 ЦПК України суддя
відкриває провадження у цивільній
справі не інакше як на підставі заяви,
поданої та оформленої в встановленому
порядку.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 - 120 ЦПК України або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
119-122 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «про визнання
колишнього власника таким, що втратив
право користування та зняття його з
реєстрації».

Надати позивачу строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання їм ухвали, роз'яснив, що у
разі невиконання ухвали суду в
зазначений строк позовна заява буде
вважатися неподаною та повернута
позивачеві зі всіма доданими до неї
документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Літвінова І. А.