АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2401/14
Головуюча в 1 інстанції Озарянська Ж.М.
Справа № 175/6298/13-ц
Доповідач - Кочкова Н.О.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючої -
судді Кочкової Н.О.,

суддів -
Максюти Ж.І., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі -
Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 12
вересня 2011 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Сурсько-Литовської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, Відділу
Державного підприємства
«Дніпропетровський науково-дослідний
та проектний інститут землеустрою»,
Дніпропетровського РВ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області, третя особа
- інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Дніпропетровській області про
усунення перешкод у володінні,
розпорядженні та користуванні
земельною ділянкою, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 24 січня
2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 24
січня 2014 року відмовлено у задоволенні
заяви ОСОБА_1 про перегляд за ново
виявленими обставинами рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 12
вересня 2011 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Сурсько-Литовської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, Відділу
Державного підприємства
«Дніпропетровський науково-дослідний
та проектний інститут землеустрою»,
Дніпропетровського РВ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області, третя особа
- інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Дніпропетровській області про
усунення перешкод у володінні,
розпорядженні та користуванні
земельною ділянкою (том 4, а.с. 178-181).

В апеляційній скарзі
представник позивача ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання,
просить скасувати ухвалу суду та
постановити нову ухвалу по суті
питання (том 4, а.с. 188-192).

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 12
вересня 2011 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Сурсько-Литовської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, Відділу
Державного підприємства
«Дніпропетровський науково-дослідний
та проектний інститут землеустрою»,
Дніпропетровського РВ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області, третя особа
- інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Дніпропетровській області про
усунення перешкод у володінні,
розпорядженні та користуванні
земельною ділянкою, - відмовлено (том 1,
а.с.198-200).

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29
березня 2013 року вказане рішення
залишено без змін (том 3, а.с.45-51).

24 січня 2014 року ухвалою
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області заяву
представника позивачки ОСОБА_1- ОСОБА_4
про перегляд у зв'язку з ново
виявленими обставинами рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 12
вересня 2011 року залишено без
задоволення. В обґрунтування вказаної
ухвали суд першої інстанції посилався
на те, що підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог стало
неподання позивачкою доказів щодо
набуття нею у встановленому законом
порядку права власності або
користування земельною ділянкою понад
площу, визначену у виданому їй
державному акті, зайняття
відповідачами цієї частини земельної
ділянки та зведення на ній паркану;
порушень прав позивачки щодо володіння
належною їй земельною ділянкою не
встановлено.

Проте з такими висновками суду
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з ново виявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
ново виявленими обставинами» ново
виявлені обставини - це юридичні факти,
які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до ново виявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами ново виявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Крім того в п. 8 вказаної постанови
зазначено, що завідомо неправдиві
показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
судового рішення, як підстави для його
перегляду у зв'язку з ново виявленими
обставинами (пункт 2 частини другої
статті 361 ЦПК) мають існувати на момент
ухвалення судового рішення, але про їх
недостовірність заявнику не було
відомо. Такі ново виявлені обставини
мають бути підтверджені вироком суду у
кримінальній справі, що набрав
законної сили.

Із позовної заяви, поданої ОСОБА_1,
вбачається, що вона посилалась на те, що
інженер-землевпорядник ОСОБА_5,
підписавши кадастровий план та акт
встановлення меж земельних ділянок,
зменшив розміри її земельної ділянки,
що стало підставою для винесення
рішення Сурсько-Литовської сільської
ради №107 від 27 серпня 2007 року про
надання дозволу ОСОБА_6 на будівництво
забору та рішення Сурсько-Литовської
сільської ради від 16 квітня 2008 року
щодо безкоштовної передачі земельної
ділянки у власність, у зв'язку з чим її
права були порушені (том 1, а.с. 7).

Із постанови Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 30 жовтня 2012 року
вбачається, що ОСОБА_5 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.
358 КК України, зокрема, у тому, що
виконуючи роботи з підготовки
технічної документації на земельну
ділянку АДРЕСА_1, він незаконно
підписав акт встановлення меж цієї
земельної ділянки в натурі і передачі
на зберігання межових знаків (без дати)
від імені представника відділу
земельних ресурсів Нестеренко Р.,
власника землі ОСОБА_1, суміжних
землекористувачів Свинцова та
Кузнєцова, надавши йому таким чином вид
достовірності (а.с. 9 Т.4)

Крім того, рішенням Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 21 березня 2013 року акт
встановлення меж цієї земельної
ділянки в натурі і передачі на
зберігання межових знаків по АДРЕСА_1
визнано недійсним та скасовано (том 4,
а.с. 19).

Всі обставини виникли після ухвалення
рішення суду, і саме на них посилалась
ОСОБА_1 як на ново виявлені обставини,
однак, суд на це уваги не звернув, чим
порушив порядок вирішення заяв про
скасування рішення суду за ново
виявленими обставинами. Тому
відповідно до п.3 ст.312 ЦПК України
ухвала суду підлягає скасуванню, з
направленням справи до суду першої
інстанції на новий розгляд

У той же час прохання апеляційної
скарги про прийняття справи до
провадження апеляційним судом не
підлягає задоволенню, оскільки
протирічать вимогам ст. 307, 312 ЦПК
України.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольними частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 24
січня 2014 року - скасувати, справу
направити до того ж суду на новий
розгляд заяви ОСОБА_1

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: