У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Куштана Б.П., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Савариної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У звязку зі зміною матеріального стану ОСОБА_2 у липні 2014 року звернулась в суд з вищезазначеним позовом. Просила суд збільшити розмір аліментів, які зобовязаний сплачувати ОСОБА_1 на підставі заочного рішення суду від 07.09.2011 року до 700 гривень на місяць.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 05 вересня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_2 для утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно.

ОСОБА_1 подав на дане рішення суду першої інстанції апеляційну скаргу в якій ставить, питання про скасування такого та ухвалення нового рішення про відмову в позові. Мотивує свої вимоги тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, що призвело до порушення судом норм процесуального та матеріального права.

У судовому засіданні апеляційної інстанції, сторони не зявились, але про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Заяв про відкладення розгляду справи не подали суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, та дослідивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступних мотивів.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Протягом судового розгляду, судом першої інстанції встановлено, що заочним рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07.09.2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 для утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень, щомісячно. Матеріальний стан позивачки не дозволяє останній забезпечити малолітній дитині належне утримання, а відповідач має можливість збільшити сплату аліментів на утримання дитини.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з правил ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначена норма передбачає, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Та являється при цьому особистим, індивідуальним обовязком, і не залежить, ні від віку батьків, чи їх фізичного стану, а ні від матеріального становища.

За змістом ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд ураховує в тому числі : стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення по справі.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник ОСОБА_1 в особі адвоката ОСОБА_4 пояснив, що відповідач згідний продовжувати сплачувати аліменти, які вже встановлені рішенням суду. Збільшений розмір аліментів не в змозі сплачувати, так-як має мізерні заробітки на сезонних роботах, і в нього народилась друга дочка.

Але, не дивлячись на це державою Україна в 2014 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1286 гривень на дитину віком від 6 до 18 років.

А звідси, батьки мають обовязок утримувати свою дитину матеріально на рівні не нижчому за розмір прожитковий мінімум на одну особу відповідного віку.

Заперечуючи позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів на утримання доньки, апелянт посилався на ту обставину, що має незначний і мінливий дохід, оскільки працює на сезонних роботах. Має іншу сімю в якій народилась ще одна дитина, яка потребує утримання. Його матеріальне становище не дозволяє йому забезпечувати належне утримання доньки.

Проте, наведені доводи не слугують тією підставою, яка б дозволяла суду стягувати аліменти нижче прожиткового мінімуму, оскільки такий мінімум і є тим мінімальним розміром, який дає змогу дитині забезпечити певен рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального, і соціального розвитку.

Доказів того, що апелянт має заробіток у сумі 1100 гривень на сезонних роботах, чи що шукає роботу або що перебуває на обліку Мукачівського МРЦЗ як особа, що шукає роботу аби мати можливість виконувати свій обовязок по утриманню своєї доньки, суду не надано.

Також із матеріалів справи не вбачається й такі докази не надано апелянтом, що за станом здоровя не в змозі сплачувати аліменти в достатньому розмірі, чи являється непрацездатним через інвалідність. Отже, ОСОБА_1 не має протипоказань відносно належного та своєчасного матеріального забезпечення власної дитини.

За цих обставин, усунення апелянта від надання доньці достатньої матеріальної допомоги не може являтись перепоною для останнього по невиконанню ним свого обовязку з належного утримання дитини до досягнення нею повноліття. Оскільки, таке матеріальне утримання дитини з боку батьків, забезпечує їй фізіологічний розвиток, і вона повністю залежить від наявності такого утримання.

Таким чином, колегія суддів погоджується зі збільшеним розміром аліментів визначених судом першої інстанції, так-як такий відповідає мінімальному прожитковому мінімуму в частині, яка припадає на одного з батьків дитини.

Під час встановлення зазначених фактів судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, та застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а тому відсутні підстави для його скасування.

Та позаяк доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та вище наведеного, а тому колегія суддів у відповідності до вимог передбачених ст. ст. 213, 308 ЦПК України дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, без змін.

Ураховуючи наведене та керуючись вимогами статей 307, 308, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий : __________________ Судді : ___________________

___________________