У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,

Мостової Г.І.,

Наумчука М.І.,

Остапчука Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
комунального закладу охорони здоров'я
Коростишівської центральної районної
лікарні ім. Д.І. Потєхіна про скасування
наказу, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду
Житомирської області від 11 квітня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із позовом до комунального
закладу охорони здоров'я
Коростишівської центральної районної
лікарні ім. Д.І. Потєхіна про скасування
наказу, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

В обґрунтування позову посилалася на
те, що 01 травня 2012 року наказом № 245-к
від 30 квітня 2012 року її було прийнято за
основним місцем роботи до відповідача
лікарем офтальмологом стаціонару на 0,5
ставки. 03 травня 2012 року до зазначеного
наказу було внесено зміни наказом №
246-к в частині прийняття на роботу
позивача лікарем офтальмологом
стажистом на тих самих умовах, а також
наказом № 245-к відповідно до положень
ст. 43-1 КЗпП України було звільнено
ОСОБА_5, яка займала на той час посаду
лікаря офтальмолога стаціонару за
сумісництвом.

23 травня 2012 року її ознайомили з
наказом від 22 травня 2013 року № 140 «Про
відміну наказів № 245-к від 30 квітня 2012
року та № 246-к від 03 травня 2012 року»,
яким відповідач фактично відмінив факт
прийняття на роботу позивача і
фактично відбулось звільнення
позивача.

24 травня 2012 року їй було вручено копію
наказу від 24 травня 2012 року № 147 «Про
звільнення з роботи лікаря ОСОБА_4»,
відповідно до якого позивача було
повторно звільнено за п. 6 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку із поновленням на
роботі ОСОБА_5

Оскільки вищезазначений порядок
звільнення не передбачений нормами
чинного законодавства, просила суд
скасувати наказ комунального закладу
охорони здоров'я Коростишівської
центральної районної лікарні ім.
Д.І. Потєхіна від 22 травня 2012 року № 140
«Про відміну наказів № 245-к від 30 квітня
2012 року і № 246-к від 03 травня 2012 року» та
наказ № 147 від 24 травня 2012 року про
звільнення її з роботи, поновити її на
посаді лікаря офтальмолога стажиста
стаціонару комунального закладу
охорони здоров'я Коростишівської
центральної районної лікарні ім. Д.І.
Потєхіна з 22 травня 2012 року на 0,5 ставки,
стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 22 травня 2012 року
по день поновлення на роботі та 15 000 грн
на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Коростишівського районного
суду Житомирської області від 26 червня
2012 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Скасовано наказ комунального закладу
охорони здоров'я Коростишівської
центральної районної лікарні ім. Д.І.
Потєхіна від 22 травня 2012 року № 140 «Про
відміну наказів № 245-к від 30 квітня 2012
року і № 246-к від 03 травня 2012 року» та
наказ № 147 від 24 травня 2012 року про
звільнення позивача з роботи.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді лікаря
офтальмолога стажиста стаціонару
комунального закладу охорони здоров'я
Коростишівської центральної районної
лікарні ім. Д.І. Потєхіна з 22 травня 2012
року на 0,5 ставки.

Стягнуто середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 22 травня 2012 року
по день ухвалення рішення про
поновлення на роботі у сумі 1 700 грн 18
коп., а також 15 000 грн на відшкодування
моральної шкоди.

Допущено негайне виконання рішення в
частині поновлення на роботі та в межах
виплати середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за один місяць.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 11 квітня 2013
року за апеляційною скаргою ОСОБА_5
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено за безпідставністю.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржуване рішення суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
визнав позов повністю і таке визнання
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи, інтереси інших осіб.

Звертаючись з апеляційною скаргою,
ОСОБА_5 посилалась на те, що не була
залучена до участі у справі як сторона,
оскаржуване рішення напряму зачіпає її
інтереси у зв'язку з зверненням
позивача до неї з позовом про стягнення
коштів у регресному порядку, є
незаконним та таким, що ухвалене з
грубим порушенням норм матеріального
та процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що позивач
кваліфікується як лікар спеціаліст за
спеціальністю «Дитяча офтальмологія»,
а згідно з штатним розкладом районної
лікарні станом на 01 квітня 2012 року в
неврологічному відділенні була наявна
лише посада «Офтальмолога», та з
урахуванням Положення про порядок
проведення атестації лікарів, дійшов
висновку, що позивач без проходження
відповідного стажування не може
займатися лікарською діяльністю за
спеціальністю «Офтальмолог»,
внаслідок чого вважав оспорювані
накази законними.

Проте з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитись не
можна.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач
може відмовитися від позову, а
відповідач - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову
позивача від позову, визнання позову
відповідачем викладено в адресованих
суду письмових заявах, ці заяви
приєднуються до справи.

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України особи,
які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції повністю або
частково.

Суд апеляційної інстанції в порушення
ст. ст. 292, 303 ЦПК України не з'ясував та
не зазначив: які права, свободи чи
інтереси ОСОБА_5 порушує рішення першої
інстанції, які законні права та
інтереси ОСОБА_5 підлягають захисту та
щодо яких прав та обов'язків ОСОБА_5 суд
першої інстанції вирішив питання при
ухвалені рішення, внаслідок чого
належним чином не дослідив наявність
або відсутність порушеного права
ОСОБА_5 при ухваленні судом першої
інстанції рішення про задоволення
позову у зв'язку з тим, що відповідач
визнав позов повністю і таке визнання
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи, інтереси інших осіб.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову у зв'язку з тим, що кваліфікація
позивача не відповідає займаній
посаді, суд апеляційної інстанції в
порушення вимог ст. ст. 303, 316 ЦПК
України, не визначився із характером
спірних правовідносин, не врахував, що
позивача звільнено з підстав
поновлення на роботі працівника, який
раніше виконував цю роботу, та визнавши
звільнення позивача правильним з
наведених у своєму рішенні підстав, не
взяв до уваги того, що власник не
пов'язував звільнення з такими
підставами.

За таких обставин ухвалене рішення
апеляційного суду не може вважатись
законним й обґрунтованим, тому
відповідно до ст. 338 ЦПК України
підлягає скасуванню із передачею
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 11 квітня 2013
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.О. Кузнєцов

Судді:
Т.Л. Ізмайлова

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук

Д.О. Остапчук