Справа №: 400/127/14-ц
Провадження № 2/400/67/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року

Петрівський районний суд
Кіровоградської області

в складі : головуючого судді -
Жушмана О.М.

при секретарі -
Комишовій С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петрове справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу,-

В С Т А Н
О В И В :

Позивачка звернулась з позовом
до суду мотивуючи це тим, що у серпні 2012
року вона надала позику відповідачці
ОСОБА_2 в сумі 3000 гривень, про що остання
написала розписку, в якій
зобов'язується повернути суму позики
до грудня 2012 року. 05 жовтня 2012 року
відповідачка повернула частину боргу в
сумі 1000 гривень, про що власноручно
зробила запис у борговій розписці та
засвідчила це своїм підписом.

Останню частину боргу в сумі 2000
гривень відповідачка до цього часу не
повернула, а тому позивачка
просить суд стягнути з неї борг за
договором позики в сумі 2000 гривень.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, однак надала до суду заяву, в
якій прохала слухати справу без її
участі, позов підтримує в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання також не
з'явилась, однак надала до суду заяву, в
якій прохала суд слухати справу без її
участі, з позовом згодна.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що в серпні
2012 року, відповідачка по справі ОСОБА_2
попрохала ОСОБА_1 позичити їй 3000
гривень, на що остання погодилась. У
зв'язку з тим, що в позивачки в
наявності було лише 1000 гривень, то вона
17 серпня 2012 року зняла з банківських
карток ще 2000 гривень і передала
відповідачці в борг 3000 гривень, що
підтверджується копіями банківських
квитанцій (а.с.7).

В підтвердження отримання цієї
суми грошей, відповідачка власноруч
склала розписку та засвідчила її своїм
підписом, зобов'язавшись повернути
борг до грудня 2012 року (а.с.6).

Таким чином, між ними було
укладено договір позички згідно якого
позивачка є позикодавцем, а
відповідачка позичальником.

Після цього, 05 жовтня 2012 року,
відповідачка повернула частину боргу в
сумі 1000 гривень, про що власноручно
зробила запис у борговій розписці та
засвідчила це своїм підписом (а.с.6).

Останню частину боргу в сумі 2000
гривень відповідачка до цього часу не
повернула, а на неодноразові звернення
повернути борг не реагує.

Згідно із ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа,-
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

З урахуванням викладеного,
вважаю, що вказана розписка в розумінні
ст. 1047 ЦК України має бути розцінена як
документ на підтвердження укладення
сторонами договору позики.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України
позичальник має право оспорити договір
позики на тій підставі, що грошові
кошти або речі насправді не були
одержані ним від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Якщо договір
позики має бути укладений у письмовій
формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші або речі
насправді не були одержані
позичальником від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором.

Відповідно до ст. 218 ЦК України
заперечення однією із сторін факту
вчинення правочину або оспорювання
окремих його частин може доводитися
письмовими доказами, засобами аудіо
відеозапису та іншими доказами.
Рішення суду не може ґрунтуватися на
свідченнях свідків.

Відповідно до ст.545 ЦК України
прийнявши виконання зобов'язання,
кредитор повинен на вимогу боржника
видати йому розписку про одержання
виконання частково або в повному
обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові
борговий документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає. Наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку. У разі відмови кредитора
повернути борговий документ або видати
розписку боржник має право затримати
виконання зобов'язання. У цьому разі
настає прострочення кредитора.

Враховуючи вищевказане, а також те, що
умови договору відповідачка належним
чином не виконала суд вважає, що позов
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 1046, 1047, 1049, 1051, 218, 545 ЦК
України,-

В
И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2
неповернутий нею борг по договору
позики в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
229(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок сплаченого нею судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 14
(чотирнадцять) гривень 20 копійок
судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Петрівський районний суд шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя(підпис)

З оригіналом вірно

Суддя Петрівського райсуду
О. Жушман

Рішення не оскаржене та набрало
законної сили ___ _____________ 2014 року

Суддя Петрівського райсуду
О. Жушман