Красноокнянський районний суд
4 м. смт. Красні Окни Красноокнянський
Справа № 506/1001/13-ц
Провадження № 2/506/19/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/повний текст/

24.01.2014 року
с.м.т.Красні Окни

Красноокнянський районний суд
Одеської області

у складі головуючого судді
Чеботаренко О.Л.

при секретарі
Просяній І.А.

за участю представника позивача-

органу опіки та піклування
Красноокнянської РДА Дзевик В.М.

та прокурора
Джулая М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в с.м.т. Красні
Окни

цивільну справу за позовом

Органу опіки та піклування
Красноокнянської РДА в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що
відповідач веде бродячий спосіб життя,
народила дитину в пологовому будинку м.
Білгород-Дністровськ Одеської області,
хоча зареєстрована в АДРЕСА_3, де має
власну квартиру, але в квартирі безлад,
давно не роблений ремонт, відсутні
меблі та батареї водяного опалення.
Відповідач проживає невідомо де і в
квартирі з'являлася вкрай рідко, про що
свідчать сусіди. Останній раз була в
травні 2013 року, коли була ще вагітна. 16
серпня 2013 року вона приїхала в АДРЕСА_3
разом з новонародженою донькою і була
влаштована до дитячого відділення
Красноокнянської ЦРЛ, де 21 серпня 2013
року залишила дитину, про що складено
акт про покинуту дитину. Народження
малолітньої дитини ОСОБА_3, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровано
службою у справах дітей. За
розпорядженням голови
Красноокнянської
райдержадміністрації від 11.09.2013 року,
дитина влаштована до Одеського
спеціалізованого будинку дитини №1. За
повідомленням адміністрації будинку
дитини, за час перебування там дитини,
ніхто з родичів допомоги на утримання
дитини не надає, її долею не цікавиться.
Лише 09.10.2013 року дитину відвідала мати -
ОСОБА_4, від якої був відчутний запах
алкоголю та тютюну. Відомості про
батька дитини внесені відповідно до
ст.135 Сімейного Кодексу України.

В судовому засіданні представник
позивача на заявлених вимогах
наполягав.

Відповідач позов не визнала та
пояснила, що дійсно, будучи вагітною,
вона поїхала до знайомих до м.
Білгород-Дністровськ на відпочинок.
Там у неї почались передчасні пологи і
вона народила доньку, після чого її
направили під нагляд за місцем
реєстрації - в АДРЕСА_3. Так як її
квартира була непридатною для
проживання з дитиною, то її з дитиною
залишили в дитячому відділенні
Красноокнянської ЦРЛ. Так як деякі
необхідні їй речі залишились у
знайомих в м. Білгород-Дністровськ,
вона хотіла відпроситись у педіатра на
кілька днів, щоб їх привезти. Їй це не
дозволили, тому вона все ж таки
залишила дитину в лікарні та без
дозволу поїхала за своїми речами. Через
матеріальні труднощі, вона не змогла
повернутися протягом двох днів, а
повернулася аж на одинадцятий день,
після того, як вже було складено акт про
покинуту дитину. Вона визнає, що її
вчинок був безвідповідальним та
недопустимим, про це вона дуже шкодує,
але від дитини вона не відмовлялася і
не збиралась її назавжди покидати.
Після того, як вона дізналася, де
знаходиться дитина, вона її
відвідувала, цікавилась її здоров'ям,
привозила підгузки та неодноразово
пропонувала допомогу, на що їй
відповідали, що в будинку дитини є все
необхідне. Жодного разу вона не
відвідувала доньку з запахом алкоголю,
від неї міг бути запах лише тютюну, а з
запахом алкоголю була її подруга, яка
відвідувала дитину разом з нею. Зараз
вона зробила невеликий ремонт у
квартирі, придбала дитяче ліжко, візок,
дитячу постіль, іграшки, конвектор для
обігріву квартири. В квартирі є
можливість для приготування їжі. Вона
любить свою доньку, хоче її виховувати,
так як сама виросла в дитячому будинку
та не хоче життя без матері і для своєї
дитини. Тому вона просила у позові
відмовити та не позбавляти її
батьківських прав по відношенню до її
доньки ОСОБА_3.

Прокурор позов не підтримав, вважаючи,
що на час розгляду справи в суді
відповідач змінила на краще своє
відношення до дитини і на теперішній
час підстав для позбавлення
батьківських прав немає.

Вислухавши пояснення представника
органу опіки та піклування
Красноокнянської районної державної
адміністрації, відповідача, думку
прокурора, допитавши свідків,
перевіривши матеріали справи, суд
прийшов до наступного.

Відповідач є матір'ю неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.3/.

Державна реєстрація народження дитини
жіночої статі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проведена відповідно до частини другої
статті 135 Сімейного кодексу України на
підставі Рішення Красноокнянської
районної державної адміністрації №427
від 30.08.2013 року /а.с.6/.

Згідно повідомлення служби у справах
дітей Білгород-Дністровської міської
ради від 09.08.2013 року №08-32/02-674, до м.
Білгород-Дністровський на відпочинок
приїхала ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка, з її
слів, є особою з числа дітей-сиріт. У
ОСОБА_4 передчасно почались пологи і
вона народила дитину в пологовому
будинку в м. Білгород-Дністровськ /а.с.8/.

21 серпня 2013 року складено акт «Про
дитину, покинуту в пологовому будинку,
іншому закладі охорони здоров'я або яку
відмовилися забрати батьки чи інші
родичі, про підкинуту чи знайдену
дитину», згідно якого 20.08.2013 року о 13.00
год. мати ОСОБА_4 самовільно пішла з
дитячого відділення Красноокнянської
ЦРЛ, покинувши дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Письмову відмову від
дитини не написала /а.с.9/.

Відповідно до розпорядження
Красноокнянської районної державної
адміністрації Одеської області
№286/А-2013 від 11.09.2013 року «Про
влаштування малолітньої ОСОБА_3»,
малолітню ОСОБА_3 влаштовано в будинок
дитини на повне державне забезпечення
/а.с.7/.

З початку перебування дитини в будинку
дитини, відповідач вперше відвідала
дитину лише 09 жовтня 2013 року, при цьому
під час відвідування від ОСОБА_4 був
відчутний запах алкоголю та тютюну. В
подальшому відповідач 25.10.2013 року,
28.10.2013 року та 12.12.2013 року відвідала
доньку. За час перебування дитини в
будинку дитини, допомоги на виховання
та утримання дитини відповідач не
надавала. Дитина перебуває в групі
часто хворіючих дітей, яким необхідний
постійний нагляд лікаря педіатра та
лікаря невролога /а.с.11, 43, 62/.

Відповідач проживає без реєстрації в
АДРЕСА_2. За час проживання на території
Жеребківської сільської ради,
будь-яких скарг на неї не надходило.
Проживає на квартирі без побутових
умов. Власних речей для користування не
має /а.с.25/.

Згідно акту соціального інспектування
від 26.11.2013 року, відповідач ОСОБА_4
проживає в АДРЕСА_2 на квартирі. Ліжка
для дитини немає. ОСОБА_4 має статус
сироти, отримує пенсію по втраті
годувальника. Рекомендовано придбати
необхідні речі для виховання дитини, не
вживати спиртні напої, вести здоровий
спосіб життя /а.с.26-27/.

Відповідно до акту обстеження
житлово-побутових умов проживання
сім'ї ОСОБА_4 від 18.12.2013 року, відповідач
проживає в АДРЕСА_2 в будинку, який
належить ОСОБА_5 Санітарно-побутові
умови задовільні. Будинок глинобитний,
оштукатурений, покрівля шиферна. В
будинку дві житлові кімнати, в яких
проживає 3 дорослих людей. Будинок
обладнано меблями. Відповідач придбала
дитячі речі, ліжко, візок, іграшки.
Грошима відповідач розпоряджатися не
вміє, вживає алкогольні напої. Комісія
заперечує проти повернення
малолітньої дитини у сім'ю ОСОБА_4 /а.с.41,
57/.

Мати відповідача, ОСОБА_6, яка померла,
залишила заповіт, яким заповіла
відповідачу належну їй 1/2 частину
квартири АДРЕСА_3 /а.с.44/.

Відповідно до акту обстеження умов
проживання відповідача в АДРЕСА_3 від
16.01.2014 року, комісією встановлено, що в
однокімнатній квартирі, яка
знаходиться на другому поверсі
двоповерхового будинку відповідач
постійно не проживає. На даний час вона
приїхала з Ананьївського району, щоб
зробити ремонт в квартирі. У кімнаті та
коридорі поклеїла нові шпалери.
Підлога застелена. У кімнаті є ліжко,
дитяче ліжко, візок для дитини. Дитяче
ліжко застелене, є постільна білизна,
дитяча ковдра. Є дитячий одяг, підгузки.
На кухні немає нічого, крім одного
стільця і двох каструль. Кімната
опалюється електрообігрівачем, є
електрична плитка. На момент перевірки
з продуктів харчування не виявлено
нічого /а.с.63/.

Свідок ОСОБА_7 повідомила, що
відповідач веде бродячий спосіб життя,
ніде не працює, схильна до вживання
алкогольних напоїв та тютюнокуріння,
безвідповідальна, часто веде себе
неконтрольовано, за нею
спостерігаються часті зміни настрою:
то плаче, то сміється. Має житло, але не
приводить його до порядку. До квартири
на другий поверх потрапляє по дереву
через вікно, так як загубила ключі.
Покинула навчання в ПТУ. Кошти, які їй
були виділені як дитині-сироті
витратила невідомо куди. Доньку в
будинку дитини відвідала лише кілька
разів.

Свідок ОСОБА_8 повідомила, що вона є
сусідкою ОСОБА_4 в АДРЕСА_3. ОСОБА_4 є
безвідповідальною, загубила ключі від
квартири і деякий час потрапляла до
своєї квартири через її балкон.
Особисто вона не впевнена, чи можна їй
повертати дитину.

Свідок ОСОБА_9, яка працює педіатром в
Красноокнянській ЦРЛ, підтвердила, що
дійсно ОСОБА_4 хотіла залишити дитину в
лікарні та відпроситися у неї на кілька
днів, щоб поїхати за своїми речами до м.
Білгород-Дністровська, але так як
дитина була ще дуже маленька, вона їй не
дозволила. Однак ОСОБА_4 все ж таки
поїхала без її дозволу, але повернулася
не через 2 дні, як збиралася, а через 10,
коли вже було складено акт про покинуту
дитину. Вона вважає, що відповідач є
безвідповідальною, тому, на її думку,
дитину їй повертати не можна.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомили, що
з відповідачем соціальною службою
неодноразово проводились бесіди. За
цей час вони можуть зазначити, що
відповідач поступово змінюється, вона
усвідомлює недопустимість вчинених
нею дій та шкодує про них, бажає сама
виховувати свою дитину. На їх думку, їй
можна повернути дитину, при цьому
органами опіки та піклування і
соціальною службою слід контролювати
її ставлення до дитини та виконання нею
батьківських обов'язків.

Свідок ОСОБА_5 повідомила, що дійсно
ОСОБА_4 проживає на квартирі в її
будинку в АДРЕСА_2. Відповідач дуже хоче
забрати та особисто виховувати свою
доньку, в чому вона згодна їй допомогти.
Для цього відповідач придбала
необхідний дитячий одяг, постіль,
візок, іграшки. Про те, що залишила
дитину, ОСОБА_4 шкодує.

Свідок ОСОБА_12 повідомила, що вона є
подругою відповідача. Відповідач
дійсно залишила дитину в лікарні і
повернулася за нею пізніше, ніж
збиралася, про що вона дуже шкодує, так
як любить дитину, хоче забрати та
самостійно її виховувати. В будинку
дитини вона неодноразово її
відвідувала, привозила підгузки. Зараз
у відповідача є хлопець, який працює та
допомагає їй матеріально. Тому вона
вважає, що їй можна повернути дитину.

Крім того, в судовому засіданні судом
оглянуті фотознімки квартири
відповідача, в якій проведено ремонт.
Представник позивача та свідок ОСОБА_11
підтвердили, що на фото дійсно квартира
відповідача.

Висновком органу опіки та піклування
визнано доцільним позбавлення
відповідача ОСОБА_4 батьківських прав
відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3
/а.с.12/.

Таким чином, судом встановлено, що
дійсно відповідач, в порушення ст.ст. 150,
180 СК України, свідомо не виконувала
своїх батьківських обов'язків, щодо
утримання та виховання дитини ОСОБА_3,
залишила її без нагляду в лікарні і на
час звернення до суду у позивача були
підстави для вимог про позбавлення
батьківських прав. Однак, на час
розгляду справи в суді було
встановлено, що відповідач усвідомлює
недопустимість такої поведінки, шкодує
про свій вчинок, виправляється,
створила умови для проживання дитини,
неодноразово її відвідувала в будинку
дитини, ще до надходження позову до
суду, любить дитину та своїми діями
показує, що дійсно бажає її виховувати,
що підтвердилось в судовому засіданні,
а також беручи до уваги, що позбавлення
батьківських прав є винятковою мірою
впливу на батьків та виходячи із
інтересів дитини, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає, оскільки
підстави для позбавлення батьківських
прав, передбачені ст.164 СК України
відпали.

Разом з тим, суд попереджує
відповідачку, що у разі продовження
протиправної поведінки вона може бути
позбавлена батьківських прав.

Керуючись ст. 10, 11, 212 - 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову органу опіки та
піклування Красноокнянської РДА
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду Одеської
області через Красноокняський
районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

ГоловуючийО. Л. Чеботаренко