Придніпровський районний суд
номер справи 711/9107/13-ц
Провадження № 2/711/73/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Казидуб О.Г.

при секретарі: Кудренко І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
до ОСОБА_3,ОСОБА_4,Департаменту
економіки та розвитку Черкаської
міської ради ,треті особи
Реєстраційна служба Черкаського
міського управління юстиції
Черкаської області, орган опіки та
піклування Черкаської міської ради
про визнання приватизації
незаконною -

В С
Т А Н О В И В :

Позивака ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3,ОСОБА_4,Департаменту економіки
та розвитку Черкаської міської ради
,треті особи Реєстраційна служба
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області, орган
опіки та піклування Черкаської
міської ради про визнання
приватизації незаконною,вказуючи що ,з
травня 2008 року по червень 2012 року вона
та син ОСОБА_2, як члени сім'ї вселились
на постійне проживання в квартиру
АДРЕСА_1, до ОСОБА_5. Останній являється
батьком ОСОБА_2 та цивільним чоловіком
з 1998 року. Факт батьківства
підтверджується свідоцтвом про
народження ОСОБА_2 та свідоцтвом про
встановлення батьківства.

Вказана квартира до жовтня 2012 року не
була приватизована та перебувала в
державній власності, згідно ордера № 501
від 27.06.1984 року передана в найм
квартиронаймачу ОСОБА_3 та її членам
сім'ї. До зареєстрованих членів сім'ї
належав і ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується
свідоцтвом про смерть.

Факт постійного проживання однією
сім'єю без укладення шлюбу за
вищевказаною адресою, але без
реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_2
підтверджується актом опитування
сусідів від 21.09.2012 року, засвідченим
головою органу самоорганізації
населення «Комітету мікрорайону
«Калиновий», Хомутовим C.B. Свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
в судовому засіданні можуть
підтвердити, що за життя ОСОБА_5, вона
разом з ОСОБА_2 заселились як члени
сім'ї у квартиру АДРЕСА_1 та почали там
проживати. Свідки ОСОБА_25, ОСОБА_14,
ОСОБА_15 можуть підтвердити той факт, що
вона фактично не проживає за місцем
своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_6, з
травня 2008 року.

Крім того обставини фактичного її з
сином проживання з травня 2008 року за
адресою АДРЕСА_1 підтверджуються: актом
опитування сусідів від 04.04.2013 року,
засвідченим головою органу
самоорганізації населення «Комітету
мікрорайону «Луначарський» та
відповідною довідкою цього ж комітету
від 04.04.2013 року; актом опитування
сусідів від 05.04.2013 року, засвідченим
головою органу самоорганізації
населення «Комітету мікрорайону
«Калиновий», Хомутовим C.B. та
відповідною довідкою цього ж комітету
від 05.04.2013 року; довідками № 170 від 17.09.2012
року та № 94 від 03.04.2013 року, виданими
ЗОНІ № 15 І-ИІ ступенів; довідками б/н
від 18.09.2012 року та № 22 від 04.04.2013 року,
виданої Дитячою поліклінікою № 2.

З травня 2008 року нею, разом з іншими
мешканцями, фактично здійснювалось
утримання спірної квартири та вівся
спільний побут, про це вказує наявність
в ній спільно нажитого з померлим
майна, предметів побуту та інших речей
вказаних в акті опитування сусідів від
21.09.2012 року, засвідченим головою органу
самоорганізації населення «Комітету
мікрорайону «Калиновий», Хомутовим C.B.
Дані обставини також вказують на
вселення позивачів до квартири на
постійне проживання, як членів сім'ї.
Для підтвердження наявності цих речей
до суду мною будуть надані документи
для доведення факту їх придбання нею та
ОСОБА_5

Зокрема в указаному акті від 21.09.2012 року
зазначено, що на даний час в квартирі
АДРЕСА_1 знаходяться певні меблі та
речі, які перелічені. Все зазначене
майно придбано практично за її кошти,
на підтвердження цього у неї
збереглись документи про придбання
деяких з вказаних речей.

Згідно акта від 21.09.2012 року у квартирі
знаходиться:

- диван (тахта) «Аліна» - вказане
майно я придбала в кредит за 1400 грн., що
підтверджується кредитним договором
та договором застави № 163 - ЧД від 25.07.2006
року, укладеного з TOB «Фінанси та
кредит», які мною будуть надані до суду;

- HYBRIS стінка, слива валіс/чорний
лак - вказане майно було придбане 04.10.2010
року за наші спільні з ОСОБА_5 кошти, про
що вказує оплачене замовлення на товар
№ від 22.11.2010 року та квитанції про
його сплату на загальну суму 4219 грн., що
будуть надані до суду;

- телевізор та холодильник марки
SAMSUNG, які були придбані мною 21.07.2007 року
в кредит, що підтверджується укладеним
з ЗАТ «Альфа-Банк» кредитним договором
№ 400271053 (копія договору в додатках);

- DVD SVEN - придбане мною 01.06.2005 року в
TOB «Технополіс - 1», що підтверджується
гарантійним талоном (наданий в
додатках);

- мікрохвильова піч, витяжка BROAN та
плита газ INDESIT - придбані 10.02.2008 року в TOB
«Технополіс-1» за 5356,47 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ ТФЗ - 001065 та гарантійними
сертифікатами (надані в додатках);

- пральна машина LG - придбана мною
13.11.2004 року , що підтверджується
товарним чеком та гарантійним талоном
(надані в додатках).

Перед вселенням у вказану квартиру, з
початку 2008 року до 2010 року, нею спільно
з цивільним чоловіком ОСОБА_5 було
здійснено там капітальний ремонт. На
підтвердження проведення ремонтних
робіт в спірній квартирі вона має на
руках видаткові накладні на загальну
суму 56930 гри., а також товарний чек та
гарантійний талон, які свідчать про
встановлення 25.11.2010 року конструкції з
ПВХ на балконі, яка була нею отримана та
приплачена за спільні кошти з ОСОБА_5,
відповідно до договору поставки
укладеного за № 3603-2, вказані документи
будуть надані до суду. Крім того у
вказаній квартирі нею були проклеєні
обої - вінілові на флезеліновій основі,
які вона особисто купила разом з клеєм
за 940,50 грн., в магазині «Версаль», що
підтверджується товарним чеком № 76837
від 22.10.2010 року, копію якого вона
надасть до суду.

Тобто переважна більшість меблів та
речей, що на даний час знаходиться в
квартирі було придбане нею,
капітальний ремонт квартири
здійснювався також за її кошти, що
свідчить про вселення до неї на правах
постійного мешканця. Наявність таких
речей як холодильника, пральної машини,
газ плити свідчить про ведення
спільного побуту з наймачем даної
квартири.

08.10.2012 року, згідно наказу департамента
економіки та розвитку Черкаської
міської ради № 181, квартира АДРЕСА_1,
передана у власність відповідачам
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 На підставі цього
наказу 11.10.2012 року було видане
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно серія CAE № 173314.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» передача квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

Аналагічна норма міститься в п. 4 наказу
від 16.12.2009 N 396 «Про затвердження
Положення про порядок передачі квартир
(будинків), жилих приміщень у
гуртожитках у власність громадян», де
вказано, що передача займаних квартир
(будинків), жилих приміщень у
гуртожитках, кімнат у комунальних
квартирах здійснюється в приватну
власність за письмовою згодою всіх
повнолітніх членів сім'ї, які постійно
мешкають у цих квартирах (будинках), з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» до членів сім'ї наймача
включаються лише громадяни, які
постійно проживають в квартирі
(будинку) разом з наймачем або за якими
зберігається право на житло.

Відповідно до ст. ст. 64, 65 Житлового
кодексу України члени сім'ї наймача,
які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. До членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.
Особи, що вселилися в жиле приміщення
як члени сім'ї наймача, набувають
рівного з іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами, наймачем
та членами його сім'ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 ЖК України на
вселення до батьків їх неповнолітніх
дітей не потрібна письмова згода всіх
членів сім'ї наймача, які проживають
разом з ним. Отже ОСОБА_2 в будь-якому
випадку мав право вселятись до свого
батька та є членом сім'ї наймача, яка
доводиться йому бабусею.

Відповідно до п. 18 наказу від 16.12.2009 N 396
«Про затвердження Положення про
порядок передачі квартир (будинків),
жилих приміщень у гуртожитках у
власність громадян», за неповнолітніх
членів сім'ї наймача рішення щодо
приватизації житла приймають батьки
(усиновлювачі) або піклувальники. Згоду
на участь у приватизації дітей вони
засвідчують своїми підписами у заяві
біля прізвища дитини. Якщо дитина віком
від 14 до 18 років (настає неповна
цивільна дієздатність особи),
додатково до заяви додається письмова
нотаріально засвідчена згода батьків
(усиновлювачів) або піклувальників.

Враховуючи, що вона з сином вселилась
та постійно проживаємо з травня 2008 року
як член сім'ї наймача, то відповідно
вони і набули права членів сім'ї
наймача. Предметом доказування в даній
справі є факт постійного проживання
позивачів з наймачем, що надає їм
статус членів сім'ї наймача, що
передбачено ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду», яка є спеціальною
нормою права для даних правовідносин.

Отже під час приватизації квартири
АДРЕСА_1 закон вимагає письмової згоди
всіх членів сім'ї наймача, які постійно
мешкають у цій квартирі. Вказану згоду
на приватизацію спірної квартири, а ні
вона, а ні ОСОБА_2, не надавали, у нас як у
членів сім'ї наймача відповідачі
повинні були таку згоду запитати, чого
зроблено не було. Тому з цих підстав
приватизація вказаної квартири є
незаконною, оскільки ми не
погоджуємось на передання у власність
квартири виключно ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Законом визначено, що суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
судочинства і порушує цивільні права
або інтереси (ст. 21 ЦК України). Правовий
акт органу місцевого самоврядування,
який не відповідає законові і порушує
права власника, за позовом власника
майна визнається судом незаконним та
скасовується. Рішення органу
приватизації № 181 від 08.10.2012 року, щодо
надання квартири АДРЕСА_1 у приватну
власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4, порушує
закон «Про приватизацію державного
житлового фонду», а тому є незаконним
та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 16 ЦК України серед
способів захисту цивільних прав та
обов'язків є такі, як визнання
правочину недійсним та визнання
незаконними рішення органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом. Просить суд скасувати
наказ Департамента економіки та
розвитку Черкаської міської ради № 181
від 08.10.2012 року, про передачу у
власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку
приватизації квартири АДРЕСА_1; Визнати
недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно серія ГАЕ
№ 173314 від 11.10.2012 року, видане
Департаментом економіки та розвитку
Черкаської міської ради, на ім'я ОСОБА_3
та ОСОБА_4 про право приватної спільної
сумісної власності на квартиру
АДРЕСА_1;Скасувати запис Реєстру прав
власності на нерухоме майно від 16.10.2012
року, що був здійснений комунальним
підприємством «Черкаське обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації», на підставі свідоцтва
про право власності серія САЕ № 173314 від
11.10.2012 року, виданого Департаментом
економіки та розвитку Черкаської
міської ради, про державну реєстрацію
права власності на 1/2 частину за ОСОБА_3
та 1/2 частину за ОСОБА_4, в квартирі
АДРЕСА_1, що значиться в реєстрі прав
власності на нерухоме майно за
реєстраційним номером 37898376.

Представник позивачки за
довіреністю ОСОБА_16 позов підтримав
та просив задовольнити його в
повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не
визнала та суду пояснила що
позивачка в квартирі проживала
тимчасово з 2008 року по 01.05.2013 року ,
згоди письмової на заселення не
давала, їй нема де проживати ,вона
дану квартиру отримувала, у позивачки
є де проживати в кімнаті гуртожитку
по АДРЕСА_6, вона там зареєстрована
з неповнолітнім сином, до цього в цій
кімнаті проживала її рідна сестра.

Відповідач ОСОБА_4 просив в позові
відмовити.

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_18 просив в позові відмовити та
пояснив, що всі надані позивачкою
накладні не можуть бути належним
доказом по причині того, що вони не
відповідають «Положенню про форму та
зміст розрахункових документів», також
відповідно до вимог ст. 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» товарна накладна
є первинним документом, який містить
відомості про господарську операцію та
не розрахунковим документом а
відповідно не може доводити факт
сплати коштів. Відповідно до вимог
чинного законодавства України тільки
касовий чек доводить факт сплати
коштів. Позивачка не надає суду
жодного чеку сплаченого від її імені.
До того ж всі ремонтні роботи в
квартирі відбувалися за відповідачки
власний рахунок . Позивачка не була
офіційною дружиною померлого сина
позивачки,витрати за квартиру не
несла, позивачка має окреме житло ,
позивачка повернулася проживати на
АДРЕСА_6 та її не позбавлено право на
приватизацію даної кімнати з сином.

Представник департаменту
економіки та розвитку Черкаської
міської ради за довіреністю Стойка
А.Ю. позов не визнав та суду пояснив
,що позивачка з своїм неповнолітнім
сином зареєстрована на АДРЕСА_6 , з
реєстрації не знята, та має повне
право приватизувати дану кімнату ,а
тому не може претендувати на дану
квартиру,в справі докази відсутні та
відсутня письмова згода ОСОБА_3 на
проживання в АДРЕСА_1.

Представник органу опіки та
піклування Черкаської міської ради
за довіреністю Дахновська Т.В.
просила позов задовольнити ,оскільки
по місцю проживання неповнолітній
ходив в школу та й сама
відповідачка не заперечує ,що
позивачка проживала в квартирі з
2008 року по 01.05.2013 року.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
пояснив ,що він живи в одному
під»їзді з відповідачкою ,на 2
поверсі,в квартирі АДРЕСА_1 5 років
останніх в даній квартирі проживав
син відповідачки,невістка та
онук,вони жили як сім»я,через місяць
після смерті сина у невістки з
відповідачкою виникли
непорозуміння,проживала позивачка у
2013 році.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив що
позивачка в АДРЕСА_6 з 2008 року до
травня 2013 року не проживала,в даній
кімнаті проживала її сестра, як
переїджала забрала всі свої
речі,приходили до них в гості. В
даний час в даній кімнаті з сином
проживає ОСОБА_1

Заслухавши представника позивачки
ОСОБА_16, відповідачку ОСОБА_3,ОСОБА_4 ,
представника департаменту економіки
та розвитку Черкаської міської ради
за довіреністю Стойка А.Ю.,
представника органу опіки та
піклування Черкаської міської ради
за довіреністю Дахновську Т.В.,свідків
ОСОБА_12,ОСОБА_13,вивчивши та дослідивши
письмові матеріали справи,суд
приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлені
такі факти та їм правовідносини.

В судовому засіданні
встановлено в 1984 року відповідачка
ОСОБА_3, отримала для потреб родини
спірну двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.
Родина на той момент складалася з
відповідачки - квартиронаймача, та
дітей дочки ОСОБА_23 та покійного сина
ОСОБА_24. Дочка давно виписалася з
квартири. В судовому засіданні
встановлено ,що з 2008 року по 01.05.2013
року в даній квартирі проживав
покійний син відповідачки ОСОБА_5,який
помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ,позивачка ОСОБА_1
та неповнолітній син ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про право власності
від 11 жовтня 2012 року власниками
квартири АДРЕСА_1 в рівних долях
відповідачка - ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4
син від першого шлюбу померлого сина
ОСОБА_5.

16 жовтня 2012 року відповідно до вимог
чинного законодавства дане свідоцтво
про право власності від 11 жовтня 2012
року зареєстровано в ЧОО БТІ. Після
реєстрації видано витяг ЧОО БТІ № 35869520
від 16 жовтня 2012 року про держану
реєстрацію права власності на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. 20
вересня 2012 року відповідачкою отримано
в ЧОО БТІ технічний паспорт на квартиру
АДРЕСА_1, реєстровий № 259-127.

Позивачка та покійний син
відповідачки ОСОБА_5 до 2008 року
постійно проживали за місцем
реєстрації ОСОБА_1 та малолітнього
сина ОСОБА_2 в кімнаті АДРЕСА_6.

Судом встановлено ,що кошти за
комунальні послуги за телефон чи будь
які інші витрати по утриманню квартири
відповідачка несла особисто за рахунок
власних коштів,але кошта надавала
ОСОБА_1 для оплати. Письмової згоди на
вселення позивачки до квартири не
надавала,а після смерті сина постійно
намагалася позивачку виселити з
квартири оскільки ОСОБА_1 міняла
замки ,а відповідачка ОСОБА_3 не могла
потрапити до квартири.

На час приватизації спірної та на
даний час квартири позивачка має
постійне місце реєстрації та
проживання, а саме в кімнаті
АДРЕСА_6,тому позивачка на думку
суду може вільно використати своє
право безкоштовної приватизації ,
оскільки кімната в гуртожитку
підлягає до приватизації.

Відповідно до п. 2 ст. 8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» передача квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

П.3 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду»
передбачено, що передача квартир
(будинків) у власність громадян
здійснюється на підставі рішень
відповідних органів приватизації, що
приймаються не пізніше місяця з дня
одержання заяви громадянина.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу
України до членів сім'ї
квартиронаймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо

вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

Судом встановлено що позивачка
та неповнолітний син ніколи не були
зареєстрована в квартирі, ніколи не
вела з відповідачами спільне
господарство,в шлюбі ОСОБА_1 та
померлий син відповідачки ОСОБА_5 не
перебували. Позивачі мають постійне
місце реєстрації АДРЕСА_6 , та мають
право на приватизацію даної кімнати,
а тому суд вважає не дає їм право на
участь в приватизації квартири, яку
було виділено відповідачці на сім»ю.
Відповідачка ,як квартиронаймач не
давала згоди на реєстрацію позивачів в
квартирі , тому на думку суду згода
позивачки на приватизацію квартири
АДРЕСА_1 не потрібна.

Суд вважає ,що надані позивачкою
накладні не можуть бути належним
доказом по причині того, що вони не
відповідають «Положенню про форму та
зміст розрахункових документів», також
відповідно до вимог ст. 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» товарна накладна
є первинним документом, який містить
відомості про господарську операцію та
не розрахунковим документом а
відповідно не може доводити факт
сплати коштів. Відповідно до вимог
чинного законодавства України тільки
касовий чек доводить факт сплати
коштів,тому суд оцінює дані накладні
критично.

Згідно зі ч.3 ст.9 ЖК України ,ніхто
не може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в
порядку,передбаченим законом .

Відповідно до ст. 321 Цивільного
кодексу України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійснені.

Судом встановлено ,що позивачка
з неповнолітнім сином зареєстрована
АДРЕСА_6 і не позбавлена права на її
приватизацію. А тому суд вважає
неможливим задовольнити позовні
вимоги позивачки ,оскільки це буде
суперечити Закону України №2482-Х11
«Про приватизацію державного
житлового фонду» у поєднанні з
нормами ст.ст.1,6,9,61 ЖК України ,ст.29 ЦК
України місцем постійного
проживання особи є жиле приміщення,в
якому особа постійно проживає,має
передбачені ст.64 ЖК України права
користування цим приміщенням і на
яке за особою зберігається це право
і при тимчасовій відсутності,а
відтак і право на приватизацію разом
з іншими членами сім»ї .

А тому враховуючи вищевикладене
,суд вважає що позов не знайшов свого
підтвердження в судовому засіданні
та підлягає повній відмові.

На підставі ст. ст.ст. 1,6,9,61,64
Житлового кодексу України., 29,321 ЦК
України , Закону України №2482-Х11 «Про
приватизацію державного житлового
фонду»,керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 212, 213,
214, 215, 222,223 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш
И В :

В позовних вимогах ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4,Департаменту економіки
та розвитку Черкаської міської ради,
треті особи Реєстраційна служба
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області, орган
опіки та піклування Черкаської
міської ради про визнання
приватизації незаконною - в і д м о в и т
и.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційному суду Черкаської області
через суд першої інстанції на протязі
10 днів.

Головуючий О. Г. Казидуб