Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 листопада 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати із цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Куштана Б.П.

з участю секретаря : Савариної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства БРОКБІЗНЕСБАНК на рішення Хустського районного суду від 14 серпня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Хустського відділення Закарпатського регіонального відділення ПАТ Брокбізнесбанк та Публічного акціонерного товариства БРОКБІЗНЕСБАНК про стягнення вкладних грошових коштів, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вищенаведеним позовом про стягнення грошових коштів за банківським вкладом. При цьому посилався на те, що 04.04.2013 року між ним та Хустським відділенням Закарпатського РВ ПАТ Брокбізнесбанк було укладено договір № D_250370548 банківського строкового вкладу Скарбничка і передано на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 54500 доларів США на строк до 05.04.2014 року із процентною ставкою 9% річних. Та 11.04.2013 року знову між ним та Хустським відділенням Закарпатського РВ ПАТ Брокбізнесбанк було укладено договір № D_250384586 банківського строкового вкладу Стабільний і передано на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 500000,00 гривень на строк до 14.04.2014 року із процентною ставкою 21% річних. Окрім вкладних рахунків у Хустському відділенні Закарпатського РВ ПАТ Брокбізнесбанк відкрито поточний картковий рахунок № 2001 на який ПАТ Хустське ПМК-240 було перераховано 03.06.2013 року й 01.08.2013 року грошові кошти на загальну суму 250000 гривень, що стверджується платіжними дорученнями. Після настання строку повернення вкладів, Хустське відділення Закарпатського РВ ПАТ Брокбізнесбанк відмовилось видати вкладні грошові кошти. А згодом, отримав відповідь, що за депозитним договором № D_250370548 від 04.04.2013 року внесено лише 100,00 доларів США, а по депозитному договору № D_250384586 від 11.04.2013 року внесено тільки 5000,00 гривень. Та на поточному рахунку № 2001 станом на 20.05.2014 року міститься залишок у сумі 515,21 гривень. За наведених обставин, і просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Хустського районного суду від 14 серпня 2014 року задоволено позов та стягнуто грошові кошти.

ПАТ БРОКБІЗНЕСБАНК подав на рішення суду першої інстанції апеляційну скаргу в якій ставить, питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про відмову в позові. Мотивує свої вимоги тим, що рішення суду ухвалено в порушення вимог норм процесуального та матеріального законодавства.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник апелянта в особі ОСОБА_2 підтримала, доводи апеляційної скарги та просила задовольнити таку з наведених підстав.

Представник позивача в особі адвоката ОСОБА_3 заперечила вимоги скарги з тих підстав, що такі суперечать обставинам справи, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 212 -214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й, всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається, рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, а висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте, оскаржене рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

За правилами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є договори та інші правочини.

На підтвердження виникнення цивільних права та обовязків між сторонами, позивач надав суду договір № D_250370548 банківського строкового вкладу Скарбничка від 04.04.2013 року укладеного між ним та Хустським відділенням Закарпатського РВ ПАТ Брокбізнесбанк за яким було передано на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 54500 доларів США на строк до 05.04.2014 року із процентною ставкою 9% річних, а.с. 4. Та договір № D_250384586 банківського строкового вкладу Стабільний від 11.04.2013 року який укладено між ним та Хустським відділенням Закарпатського РВ ПАТ Брокбізнесбанк за яким було передано на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 500000,00 гривень на строк до 14.04.2014 року із процентною ставкою 21% річних, а.с. 5.

На підтвердження внесення зазначених грошових сум на депозитні рахунки, позивач надав: Прибутково-видатковий касовий ордер № 20 від 04 квітня 2013 року зі змісту якого убачається, що здійснено операцію з поповнення депозитного вкладу № D_250370548 ОСОБА_1 на суму 54500,00 доларів США; Прибутково-видатковий касовий ордер № 10 від 11 квітня 2013 року зі змісту якого теж убачається, що здійснено операцію з поповнення депозитного вкладу № D_250384586 ОСОБА_1 на суму 500000,00 гривень, а.с. 6.

Окрім вкладних рахунків у Хустському відділенні Закарпатського РВ ПАТ Брокбізнесбанк на імя ОСОБА_1 відкрито також поточний картковий рахунок № 2001 на який ПАТ Хустське ПМК-240 було перераховано 03.06.2013 року й 01.08.2013 року грошові кошти на загальну суму 250000 (100000+150000) гривень, що стверджується платіжними дорученнями під №№ 213 і 296, а.с. 7.

Як убачається з виписки по особовому рахунку № 8001 ПАТ Хустське ПМК-240 за період з 01.06. по 06.06.2013 року, перерахувало на рахунок № 2001 ОСОБА_1 100000,00 гривень і це підтверджується платіжним дорученням № 213 від 03.06.2013 року; за період з 01.08. по 02.08.2013 року, останнє перерахувало на рахунок № 2001 ОСОБА_1 150000,00 гривень і це підтверджується платіжним дорученням № 296 від 01.08.2013 року, а.с.

12.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського РВ АТ Брокбізнесбанк із письмовою вимогою про повернення депозитних коштів із відсотками. Але отримав відповідь, що станом на 20.05.2014 року по депозитним договорам значаться тільки суми 100,00 доларів США й 5000,00 гривень, а на поточному рахунку, залишок становить 515,21 гривень, та саме ці суми й будуть повернуті, а.с. 19.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (ст. 2 ЗУ від 07.12.2000 року № 2121-III Про банки і банківську діяльність).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним із моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами в сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб (затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003, № 516) залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

А відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після предявлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Як зазначено в п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011р. № 174 - Банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами в сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Таким чином, при укладенні сторонами договору № D_250370548 банківського строкового вкладу Скарбничка від 04.04.2013 року за яким було передано на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 54500 доларів США на строк до 05.04.2014 року із процентною ставкою 9% річних, та договір № D_250384586 банківського строкового вкладу Стабільний від 11.04.2013 року за яким було передано на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 500000,00 гривень на строк до 14.04.2014 року з процентною ставкою 21% річних, дотримано вимог, які ставляться до таких договорів, а саме, договір банківського вкладу укладено в письмовій формі уповноваженими особами.

На підтвердження внесення готівки вкладником і прийняття такої банком, позивач надав Прибутково-видатковий касовий ордер № 20 від 04 квітня 2013 рок, що підтверджує здійснення операції по депозитному вкладу № D_250370548 ОСОБА_1 на суму 54500,00 доларів США, та Прибутково-видатковий касовий ордер № 10 від 11 квітня 2013 року, що також підтверджує здійснення операції по депозитному вкладу № D_250384586 ОСОБА_1 на суму 500000,00 гривень. Зазначені прибутково-видаткові касові ордер є іншими документами в розумінні п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011р. № 174, які є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі із зазначенням найменування банку, який здійснив касову операцію, дати здійснення касової операції, а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа).

Також належними та допустимими є докази із приводу того, що ПАТ Хустське ПМК-240 було перераховано 03.06.2013 року й 01.08.2013 року на поточний картковий рахунок № 2001 позивача грошові кошти на загальну суму 250000 гривень. Даний факт стверджується платіжними дорученнями під №№ 213 і 296, виписками з особового рахунку № 8001 ПАТ Хустське ПМК-240 за період з 01.06. по 06.06.2013 року, яке перерахувало на рахунок № 2001 ОСОБА_1 100000,00 гривень; та за період з 01.08. по 02.08.2013 року, де останнє перерахувало на рахунок № 2001 ОСОБА_1 150000,00 гривень.

Посилання відповідача на ту обставину, що в них наявні договір № D_250370548 банківського строкового вкладу Скарбничка від 04.04.2013 року за яким було передано на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 100 доларів США на строк до 07.04.2014 року із процентною ставкою 6,5% річних, та договір № D_250384586 банківського строкового вкладу Скарбничка від 11.04.2013 року за яким було передано на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 5000,00 гривень на строк до 14.04.2014 року з процентною ставкою 18% річних, колегія суддів вважає необґрунтованим, так-як такі є різними за змістом умов з тими, що надані позивачем. Як пояснив суду позивач після ознайомлення з такими договорами, підписи в таких від його імені належать не йому.

У звязку з можливими шахрайськими діями з боку працівників Хустського відділення Закарпатського РВ ПАТ Брокбізнесбанк по заволодінню коштами позивача, ПАТ Брокбізнесбанк звернувся 18.07.2014 року із заявою до Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області. У результаті чого, 19.07.2014 року внесено відомості до ЄРДР із відкриттям кримінального провадження № 0000729.

Ураховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає, що сторонами дотримано усіх вимог при укладенні договорів банківського вкладу.

Проте, постановою Правління НБУ за № 107 від 28.02.14р. відповідача віднесено до категорії неплатоспроможних, а Рішенням №9 від 28.02.14р. виконавчої дирекції ФГВФО розпочато процедуру виведення ПАТ БРОКБІЗНЕСБАНК із ринку та запроваджено Тимчасову адміністрацію на строк три місяці з 03.03. по 02.06.2014р. із призначенням уповноваженої особи ФГВФО в особі ОСОБА_4, а.с. 65, 66. Рішенням № 42 від 03.06.2014р. виконавчої дирекції ФГВФО продовжено дію тимчасової адміністрації з 03.06.2014 року до дня отримання Фондом рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Та постановою Правління НБУ за № 339 від 10.06.2014р. відкликано банківську ліцензію з ліквідацією ПАТ БРОКБІЗНЕСБАНК. А рішенням № 45 від 11.06.2014 року виконавчої дирекції ФГВФО розпочато ліквідацію ПАТ БРОКБІЗНЕСБАНК із відшкодуванням із боку Фонду коштів за вкладами з 11 червня 2014 року, а.с. 43-44.

Як передбачено абзацом 1 ч. 1 ст. 36 ЗУ Про систему гарантування вкладів фізичних осіб із дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю із дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. А виходячи з вимог п. 1 ч. 5 цієї статті Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Але, не дивлячись на це п. 1 ч. 6 ст. 36 ЗУ Про систему гарантування вкладів фізичних осіб передбачено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Як передбачено абзацом 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ Про систему гарантування вкладів фізичних осіб Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Ураховуючи наведені норми та зважуючи на те, що відповідач заперечує вище наведені розміри депозитних і рахункових коштів, колегія суддів дійшла до думки, що позовні вимоги можуть бути задоволені лише в межах суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, яка складає 200000 гривень. А інші суми, які виходять за межі граничного розміру відшкодування коштів не можуть бути стягнутими, оскільки такі вимоги є передчасними, так-як підлягають відшкодування в порядку певної черги погашення уповноваженою особою Фонду.

Аналізуючи наведені обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним й обґрунтованим, а це у відповідності до вимог ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для його зміни та ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Зважуючи на встановлене та керуючись вимогами статей 307, 309, 313, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

р і ш и в :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства БРОКБІЗНЕСБАНК, задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду від 14 серпня 2014 року змінити, ухваливши нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства БРОКБІЗНЕСБАНК на користь ОСОБА_1 200000 гривень суми депозитного вкладу Стабільний.

У задоволенні решти вимог, відмовити.

Рішення суду в частині судових витрат залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : ______________________

Судді : ______________________

______________________