АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/248/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 57 Фролов О. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
Скіць М. І. УХВАЛА
12 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Скіць М. І. суддів
Охріменко Н. І. , Захарова А. Ф. при
секретаріРибасюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Тальнівського
районного суду Черкаської області від 2
грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до Відділу державної виконавчої
служби Тальнівського районного
управління юстиції в Черкаській
області, Черкаської філії ТОВ
«Торговий дім Укрспецреалізація»,
треті особи: ОСОБА_7, орган опіки та
піклування Тальнівської районної
державної адміністрації, про визнання
прилюдних торгів такими, що не
в с т а н о в и л а :
В березні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до Відділу ДВС
Тальнівського районного управління
юстиції в Черкаській області,
Черкаської філії ТОВ «Торговий дім
Укрспецреалізація», третя особа
ОСОБА_7, орган опіки та піклування
Тальнівської районної державної
адміністрації, про визнання прилюдних
торгів такими, що не відбулися,
посилаючись на те, що в 2010 році
Тальнівським районним судом винесено
рішення про стягнення з неї на користь
ЗАТ КБ «Приват Банк» заборгованості по
кредиту на суму 17683 грн. 63 коп.

На підставі вказаного рішення відділом
державної виконавчої служби
Тальнівського районного управління
юстиції в Черкаській області відкрито
виконавче провадження.

18 травня 2010 року та 2 вересня 2010 року
державним виконавцем відділу ДВС
Тальнівського районного управління
юстиції Саламахою М.В. складено акти
опису й арешту майна за адресою АДРЕСА_1
і описане майно передано для
реалізації.

19 грудня 2011 року вона довідалась, що
відбулися прилюдні торги і жилий
будинок позивачки був проданий, а через
декілька днів надійшов лист Відділу
ДВС Тальнівського районного
управління юстиції в Черкаській
області, в якому вказувалось, що 8
грудня 2011 року відбудуться вже
повторні прилюдні торги за адресою
АДРЕСА_2.

22 грудня 2011 року вона звернулась до
відділу ДВС Тальнівського РУЮ щодо
ознайомлення з матеріалами зведеного
виконавчого провадження, експертної
оцінки жилого будинку перед
проведенням прилюдних торгів та надати
протокол проведення прилюдних торгів
по реалізації майна і акт про
реалізацію предмета на прилюдних
торгах і лише 29 лютого 2012 року за
запитом адвоката їй було надано
протокол проведення прилюдних торгів і
акт про реалізацію предмета на
прилюдних торгах.

При ознайомленні з матеріалами
виконавчого провадження було
встановлено, що прилюдні тоги
відбулися з грубим порушенням вимог
тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна.

Враховуючи наведене просила визнати
прилюдні торги по реалізації
нерухомого майна (жилого будинку з
надвірними спорудами), яке арештоване у
неї - ОСОБА_6 такими що не відбулися та
повернути сторони у попередній стан.

Рішенням Тальнівського районного суду
Черкаської області від 2 грудня 2013 року
в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що зазначеним
вимогам закону судове рішення загалом
відповідає.

Судами встановлено, що відповідно до
договору про надання послуг з
організації і проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна (предмет іпотеки) від 6
вересня 2011 року, укладеного між ТОВ
"Торговий дім "Укрспецреалізація" та
ВДВС Тальнівського РУЮ в Черкаській
області, 8 грудня 2011 року ТОВ "Торговий
дім "Укрспецреалізація" були проведені
торги з реалізації арештованого
нерухомого майна, а саме: житлового
будинку з прибудовами та надвірними
будівлями, розташованого за адресою
АДРЕСА_1, що належала на праві
власності ОСОБА_6

Листами від 15 вересня 2011 року, 4
листопада 2011 року та 23 листопада 2011
року ТОВ "Торговий дім
"Укрспецреалізація" повідомило ВДВС
Тальнівського РУЮ у Черкаській
області, а також ОСОБА_6 і ЗАТ КБ
«Приватбанк» про день, час та місце
проведення прилюдних торгів щодо
реалізації арештованого майна,
належного ОСОБА_6

За результатом прилюдних торгів,
переможцем яких стала ОСОБА_7, що
оформлений протоколом проведення
прилюдних торгів з реалізації майна
від 8 грудня 2011 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_6, суд першої інстанції,
виходив із того, що позивачка не
скористалась своїми правами щодо
оскарження дій або бездіяльності
державного виконавця під час виконання
судового рішення в порядку розд. VII ЦПК
України, а тому безпідставно заявила
такі вимоги щодо визнання визнання
прилюдних торгів такими, що не
відбулися, ураховуючи що відчуження
майна з прилюдних торгів відноситься
до угод купівлі - продажу і така угода
може бути визнана судом недійсною на
підставі приписів цивільного
законодавства ( ст. ст. 203, 2015 ЦК України).

Реалізація нерухомого майна, на яке
звертається стягнення за рішенням
суду, проводиться, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження. Реалізація
здійснюється спеціалізованими
організаціями, які залучаються на
тендерній (конкурсній) основі, на
підставі договорів між Державною
виконавчою службою та
спеціалізованими організаціями шляхом
його продажу на прилюдних торгах,
аукціонах. Умови і порядок проведення
прилюдних торгів з продажу квартир,
будинків, що є нерухомим майном, на які
звернено стягнення врегульовані
відповідно до чинного законодавства -
Законом України «Про виконавче
провадження», Тимчасовим положенням
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 27 жовтня 1999 року № 68/5. Після повного
розрахунку покупців за придбане майно,
на підставі протоколу про проведення
прилюдних торгів, державний виконавець
складає акт про проведені прилюдні
торги і подає його на затвердження
начальнику відповідного органу
державної виконавчої служби, після
чого видає покупцю, копія надсилається
стягувану, боржнику.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного переконання, що правова
природа процедури реалізації майна на
прилюдних торгах полягає у
забезпеченні переходу права власності
(продаж) на майно боржника, на яке
звернено стягнення, до
покупця-учасника прилюдних торгів.
Враховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведені прилюдні торги є оформленням
договірних відносин купівлі-продажу
майна на публічних торгах, тобто в
такій формі за результатами прилюдних
торгів укладається договір
купівлі-продажу між організатором
торгів та його переможцем.

Стаття 650 ЦК України передбачає, що
особливості укладення договорів на
біржах, аукціонах, конкурсах тощо
встановлюються відповідними актами
цивільного законодавства.

Відповідно до частини 4 статті 656 ЦК
України до договорів купівлі-продажу
на біржах, конкурсах, аукціонах
(публічних торгах) застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено законом про ці
види договорів купівлі-продажу або не
випливає з їхньої суті.

Статею 203 ЦК України визначені загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину, зокрема зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам (ч.1 ст.203 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України).

Зважаючи на викладене, прилюдні торги
можуть бути визнані недійсними за
правилами закріпленими ЦК України, з
підстав невідповідності порядку їх
проведення вимогам цього Кодексу та
актам цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 16 ЦК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути визнання правочину недійсним.

За змістом ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених ч. ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції,
установивши відсутність під час
проведення прилюдних торгів порушень
Закону України "Про виконавче
провадження" та вимог Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року N
68/5 та зареєстрованого в указаному
Міністерстві 2 листопада 1999 року за N
745/4038 (далі - Тимчасове положення),
виходив із того, що боржник не
скористався передбаченим положеннями
Закону України "Про виконавче
провадження" правом оскаржувати дії
(бездіяльність) державного виконавця з
питань виконавчого провадження, і
дійшов правомірного висновку про те, що
такий спосіб захисту порушеного права
боржника у виконавчому провадженні, як
визнання прилюдних торгів такими, що не
відбулися не передбачений чинним
законодавством, зокрема положеннями
ст. 16 ЦК України, ЦПК України та Закону
України "Про виконавче провадження".

Загальний перелік способів захисту
цивільних прав та інтересів
(закріплених законом
матеріально-правових заходів
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на порушника) визначений у ст. 16 ЦК
України.

Закон України "Про виконавче
провадження" визначає загальні правові
основи організації та діяльності
державної виконавчої служби, її
завдання та компетенцію, а також
учасників виконавчого провадження,
закріплює їхні права та обов'язки, у
тому числі право стягувачів і
боржників та інших учасників
виконавчого провадження на оскарження
дій (бездіяльності) державного
виконавця та порядок цього оскарження
(ст. ст. 1, 2, 6, 12 Закону).

Питання щодо здійснення підготовки
державним виконавцем та проведення
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна, а також реалізації
арештованого майна визначені у пп. 5.11,
5.12 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 15
грудня 1999 року N 74/5 і зареєстрованої у
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999 року за N 865/4158, яка розроблена на
виконання Закону України "Про
виконавче провадження" і визначає
умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до Закону, інших
нормативно-правових актів підлягають
примусовому виконанню в разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Правовий аналіз положень указаного
Закону та Інструкції свідчить про те,
що вони не встановлюють порядку та
правил проведення прилюдних торгів, а
лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України,
такий спосіб реалізації майна, як його
продаж на прилюдних торгах, і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими визначається
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна (ст. 62
Закону України "Про виконавче
провадження" та пп. 5.11, 5.12 Інструкції).

Правила проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням, за
яким прилюдні торги є спеціальною
процедурою продажу майна, за
результатами якої власником майна стає
покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.
2.2 Тимчасового положення).

Тимчасовим положенням передбачені
певні правила проведення прилюдних
торгів, а саме: по-перше, правила, які
визначають процедуру підготовки,
проведення торгів (опублікування
інформаційного повідомлення певного
змісту про реалізацію нерухомого
майна; направлення письмового
повідомлення державному виконавцю,
стягувачу та боржнику про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна)
(розд. 3); по-друге, правила, які
регулюють сам порядок проведення
торгів (розд. 4); по-третє, ті правила, які
стосуються оформлення кінцевих
результатів торгів (розд. 6).

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення, до
покупця - учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на прилюдних
торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з
нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК
України, які відносять до договорів
купівлі-продажу за процедурою
прилюдних торгів, результатом яких є
видача нотаріусом свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів на
підставі складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги (розд. 6
Тимчасового положення, ст. 34 Закону
України "Про нотаріат").

Отже, ураховуючи те, що відчуження
майна з прилюдних торгів відноситься
до угод купівлі-продажу, така угода
може визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені ч. ч. 1 - 3 та 6 ст. 203 ЦК
України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу) .

При цьому підставою для визнання
прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
Тимчасовим положенням і відповідно
вимога про визнання прилюдних торгів
такими, що не відбулися є по суті
неправильно вибраним способом захисту.

Посилаючись на викладене, колегія
суддів погоджується з висновком
районного суду стосовно відмови в
задоволення позовних вимог та вважає,
що судом попередньої інстанції було
правомірно застосовано норма ч.1 ст. 16
ЦК України з посиланням на приписи норм
ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України.

Колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 307, 308, 314, 315, 218 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Тальнівського районного суду
Черкаської області від 2 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_6 до Відділу
державної виконавчої служби
Тальнівського районного управління
юстиції в Черкаській області,
Черкаської філії ТОВ «Торговий дім
Укрспецреалізація», треті особи:
ОСОБА_7, орган опіки та піклування
Тальнівська районна державна
адміністрація про визнання прилюдних
торгів такими, що не відбулися -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :