Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року Справа №607/23207/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого: Братасюка В.М.

за участю секретаря: Дилієвської
І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа Тернопільська
районна державна нотаріальна контора
про визнання права власності на
спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа Тернопільська районна державна
нотаріальна контора про визнання права
власності в порядку спадкування на 2/7
частини житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами в АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, просить
визнати за нею право власності в
порядку спадкування на 2/7 частини
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, в їх
обґрунтування зазначає, що є
спадкоємцем після ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 і прийняла спадщину, однак
державним нотаріусом було відмовлено у
видачі свідоцтв про право на спадщину
на 2/7 частини будинку, у зв'язку із
відсутністю правовстановлюючих
документів.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 в
судовому засіданні відносно
задоволення позовних вимог не
заперечили.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, хоча про день та час
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представник третьої особи
Тернопільської районної державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, згідно поданої
заяви просять справу розглядати без
присутності їх представника.

Дослідивши та оцінивши зібрані по
справі докази, суд встановив наступні
обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 - батько
позивачки, що стверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1, виданим
Білецькою сільською радою
Тернопільського району Тернопільської
області.

Після його смерті відкрилася спадщина,
яка складалася із 1/7 частини житлового
будинку з надвірними будівлями та
спорудами, розташованого в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 - мати
позивачки, що стверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_2, виданим
Білецькою сільською радою
Тернопільського району Тернопільської
області.

Після її смерті відкрилася спадщина,
яка складалася із 1/7 частини житлового
будинку з надвірними побудовами та
спорудами, розташованого в АДРЕСА_1.

Померла ОСОБА_7 склала в користь
позивачки ОСОБА_1 заповіт, посвідчений
09.07.2010року, що зареєстрований в реєстрі
за №102.

Спадщину позивачка ОСОБА_1 прийняла,
але не оформила своїх спадкових прав.

Відповідно до інформаційної довідки
Тернопільського районного
госпрозрахункового БТІ про технічний
стан нерухомого майна №539 від
13.11.2013року, по обліку бюро
будинковолодіння АДРЕСА_1 за : 1/7
ОСОБА_7, 1/7 ОСОБА_6, 1/7 ОСОБА_2, 1/7 ОСОБА_1, 1/7
ОСОБА_3, 1/7 ОСОБА_4, 1/7 ОСОБА_7.

Згідно свідоцтва на право особистої
власності на жилий будинок від
13.11.1989року жилий будинок з належними до
нього будівлями та спорудами, який
розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить
колгоспному двору, що складається з 7-х
членів, головою якого є ОСОБА_7, на праві
особистої власності.

Згідно довідки №1293 від 29.10.2013 року,
виданої Білецькою сільською радою
Тернопільського району Тернопільської
області, на день смерті ОСОБА_7 разом із
нею за адресою АДРЕСА_1 були
зареєстровані та проживали дочка
ОСОБА_1 онука ОСОБА_11

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму
Верховного суду України № 20 від 22.12.1995
року «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності», до правовідносин, що
виникли раніше, застосовується діюче
на той час законодавство. Зокрема,
спори щодо майна колишнього
колгоспного двору, яке було придбане до
15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за
нормами, ще регулювали власність цього
двору, а саме: право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963
року, що діяв на час виникнення
правовідносин, майно колгоспного двору
належить членам на праві сумісної
власності.

Зважаючи на те, що станом на 15.04.1991 року
ОСОБА_7, ОСОБА_6 були членами
колгоспного двору, тому суд приходить
до висновку, що вони були власниками
по 1/7 частини житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами
АДРЕСА_1.

Постановою державного нотаріуса
Тернопільської районної державної
нотаріальної контори від 25.11.2013року,
ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії - видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом після
смерті матері ОСОБА_7, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 та за законом після смерті
батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадковий житловий будинок.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 після
смерті ОСОБА_6, як спадкоємець першої
черги за законом, та після смерті
ОСОБА_7, як спадкоємець за заповітом,
має право на спадкове майно - 2/7 частини
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвічує його право
власності.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд
приходить до висновку, що в даному
випадку порушене право власності
позивача, яке підлягає захисту, а позов
до задоволення шляхом визнання за
позивачем ОСОБА_1 права власності на 2/7
частини житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами в АДРЕСА_1.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати
позивачу не відшкодовуються, оскільки
відповідачем прав та охоронюваних
законом інтересів позивача не
порушено.

Керуючись ст. 549 Цивільного Кодексу
Української РСР (1963р.), ст.ст. 392, 1216, 1217,
1261, 1268, 1270 Цивільного Кодексу України,
ст.ст. 60, 88, 215, 218, 223, 294 Цивільного
процесуального кодексу, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа Тернопільська
районна державна нотаріальна контора
про визнання права власності на
спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/7
частини житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 в
порядку спадкування після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом .

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк