Справа № 159/849/14-ц
Провадження № 2/159/349/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
24 лютого 2014 року

Ковельський міськрасуд
Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк
І.М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

прокурора Бородчук
О.В.,

представника
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні позивача - органу опіки та
піклування Ковельської районної
державної адміністрації Левчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ковелі
Волинської обл. цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні позивача, -
орган опіки та піклування Ковельської
районної державної адміністрації
Волинської області, до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
вказаним позовом, мотивуючи тим, що
шлюб між сторонами було укладено 14.05.95
р., а розірвано - 24.06.09 р.. За час шлюбу у
сторін народилось двоє дітей: сини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н.. Відповідач, являючись
матір»ю вказаних неповнолітніх дітей,
не піклувалась про їх фізичний і
духовний розвиток дітей, їх навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема, не забезпечувала необхідного
харчування, меддогляду, лікування, не
спілкувалась з дітьми у обсязі,
необхідному для їх нормального
самоусвідомлення. По місцю проживання
відповідач характеризується
негативно. У 2008 р. відповідач залишила
дітей і виїхала на проживання у
Республіку Бєларусь, на Україну
повернулась у 2012 р. у зв»язку з
депортацією. З 11.04.12 р. відповідач
працювала у СТзОВ «Україна», де
характеризувалась також негативно та
11.12.12 р. була звільнена за прогули.
Відповідач ухиляється від виконання
своїх батьківських обов»язків по
вихованню дітей, не цікавиться їх
життям, не відвідує їх вдома чи у
навчальному закладі, не має постійного
місця проживання, веде паразитичний
спосіб життя. 29.01.14 р. третьою особою
надано висновок про доцільність
позбавлення відповідача батьківських
прав. Просить позов задовольнити,
позбавити відповідача батьківських
прав щодо вказаних вище дітей.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав повністю, обгрунтувавши його
вищенаведеними доводами. Суду
додатково пояснив, що відповідач під
час нетривалого проміжку часу
проживання у сім»ї та з дітьми, не на
належному рівні виконувала свої
батьківські обов»язки щодо дітей
сторін та в даний час місце її
знаходження невідоме. Він є інвалідом 3
гр., утримувати та виховувати дітей
йому допомагають його батьки.
Відповідач не стримала обіцянки
належно виховувати дітей, в певний час
оформила отримання допомоги на дітей
на своє ім»я, однак, вказаними коштами
розпоряджалась недбало. Просить позов
задовольнити.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні позивача, в
судовому засіданні позовні вимоги
позивача підтримав повністю, суду
пояснив, що задоволення позову в повній
мірі відповідатиме інтересам
неповнолітніх дітей сторін.

Відповідач в судове засідання не
з»явилась, хоча належно оповіщена, про
причини неявки суду не повідомила,
письмового заперечення проти позову до
суду не подала.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України. На думку суду, розгляд справи
можливий у відсутності відповідача,
яка не з"явилась.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
представника третьої особи, показання
свідків, вислухавши думку прокурора,
яка вважає, що позов підлягає до
задоволення, дослідивши письмові
докази, зібрані у справі, приходить до
висновку, що заявлені вимоги підставні
та підлягають до повного задоволення.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Та обставина, що відповідач є матір"ю
неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
стверджується, відповідно, копіями
свідоцтв про народження:

- серії НОМЕР_1, повторного, виданого
відділом рацс по Ковельському району
Ковельського МРУЮ Волинської обл. 23.07.07
р.;

- серії НОМЕР_2, виданого Дубівською
сільрадою Ковельського району
Волинської обл. 18.08.2 000 р..

Та обставина, що сторони розірвали свій
шлюб, стверджується копією свідоцтва
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3,
виданого відділом рацс по Ковельському
району Ковельського МРУЮ Волинської
обл. 24.06.09 р..

Із довідки № 223, виданої 31.12.13 р.
Дубівською сільрадою Волинської
області, акта обстеження умов
проживання від 17.01.14 р. № 208, слідує, що
вказані неповнолітні діти сторін
проживають разом з позивачем у
задовільних умовах.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що добре
знає сім»ю позивача, товаришує з
позивачем та батьком останнього. Йому
відомо, що діти сторін виховуються та
доглядаються позивачем та батьками
останнього. Відповідач як мати дітей у
побуті поводить себе неналежно, не
піклується про належне виконання
батьківських обов»язків. Відповідач
утриманням дітей не займається, що йому
відомо від батька позивача. Відповідач
постійно зловживає спиртними напоями
та веде аморальний спосіб життя, на
протязі тривалого періоду часу
залишала дітей.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона з
01.09.12 р. працює у службі у справах дітей,
сім»ї і молоді Ковельської районної
державної адміністрації. Їй відомо, що
відповідач з квітня 2012 р. прибула у
сім»ю, однак, продовжувала вести себе
неналежно, зловживала спиртним.
Відповідач з 28.10.13 р. не проживає з
дітьми та їх вихованням не займається,
з дітьми не спілкується. Востаннє вона
бачила відповідача у січні 2014 р. на
вокзалі у м. Ковелі Волинської області
у нетверезому стані. З огляду на свої
службові обов»язки вона вивчала
обставини виховання дітей сторін.
Встановлено, що діти сторін
виховуються та доглядаються позивачем
та батьками останнього. Відповідач у
побуті поводила себе неналежно, не
піклується про належне виконання
батьківських обов»язків, зловживає
спиртними напоями та веде аморальний
спосіб життя. Поведінка відповідача
розглядалась на координаційній раді у
Дубівській сільраді Ковельського
району Волинської області, з
відповідачем бесіду проводив і ДІМ
міліції у зв»язку з агресивною
поведінкою відповідача у побуті, однак,
безрезультатно. Син сторін - ОСОБА_4 -
дуже переживає з приводу негідної
поведінки своєї матері - відповідача у
справі.

Із довідки № 389, виданої 20.12.13 р.
Старовижівським профліцеєм Волинської
області, відповідач за період з 01.09.13 р. -
з часу навчання у вказаному
навчальному закладі сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, його навчанням не
цікавилась жодного разу, на
батьківських зборах 21.11.13 р. присутньою
не була.

Із довідки № 603, виданої 20.12.13 р. ЗОШ 1 - 111
ст. с. Дубового відділу освіти
Ковельської РДА Волинської області,
відповідач на протязі навчального року
у вказаному навчальному закладі сина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, його навчанням не
цікавилась жодного разу, на класних,
шкільних зборах присутньою не була.

Як слідує із характеристики, виданої
СТзОВ «Україна» 10.12.13 р. за № 301,
відповідач працювала у товаристві з
11.04.12 р. по 11.12.13 р. та була звільнена з
роботи з прогули, за вказаним місцем
праці характеризувалась негативно як
особа недисциплінована, схильна до
зловживання спиртними напоями.

Згідно з характеристикою, виданою
Дубівською сільрадою Ковельського
району Волинської обл. 20.01.14 р. за № 227,
по місцю проживання відповідач
характеризується виключно негативно
як, зокрема, особа, яка веде аморальний
спосіб життя, не піклується про своїх
дітей, неодноразово викликалась на
засідання ради профілактики та
координаційної ради; не мешкала на
території ради в період з 2008 по 2012 р. р..

За висновком органу опіки та
піклування при Ковельській РДА
Волинської області від 29.01.14 р. № 198/31/2 -
14, є доцільним та відповідає інтересам
неповнолітніх дітей сторін позбавити
відповідача як їх матір батьківських
прав щодо вказаних дітей сторін.

Згідно із ст.150 СК України, батьки
зобов»язані виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім»ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини; піклуватись
про здоров»я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток.

Як слідує із змісту ч. 2 ст.141 СК України,
проживання батьків дитини окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов»язків щодо дитини.

За змістом ч. 4 ст. 155 СК України,
ухилення батьків від виконання
батьківських обов»язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України,
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов"язків по вихованню дитини.

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Серед
способів захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання
правочину недійсним, відшкодування
моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі
позовного провадження, для
підтвердження своїх вимог або
заперечень зобов'язані подати усі
наявні у них докази до або під час
попереднього судового засідання, а
якщо попереднє судове засідання у
справі не проводиться - до початку
розгляду справи по суті. Особи, які
беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

На підставі вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що в судовому
засіданні достовірно встановлено, що
відповідач з 28.10.13 р. по даний час
ухиляється від виконання своїх
обов"язків по вихованню своїх дітей без
поважних причин. Відповідач мала
можливість виконувати свій обов"язок
по вихованню дітей та їх утримувати,
однак, ухилялась від виконання цього
обов"язку на протязі тривалого часу. А
тому позбавлення відповідача
батьківських прав щодо вказаних вище
неповнолітніх дітей сторін є
доцільним, не суперечить інтересам
дітей.

А тому позов слід задовольнити.

З відповідача слід стягнути на користь
позивача судові витрати у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 13, 213 - 218, 88 ЦПК України, ст. 152, 165,
ч. 5 ст. 167, ч. 2 ст. 141, ст. 142, ч. 4 ст. 155, п. 2 ч.
1 ст. 164 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

ОСОБА_3 позбавити батьківських прав
щодо її неповнолітніх дітей - синів
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до Апеляційного суду
Волинської області через Ковельський
міськрайсуд Волинської області у
строки та в порядку згідно ст. ст. 294, 296
ЦПК України.

Головуючий:І. М. Логвинюк