Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2014 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м.
Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду міста Києва цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

05 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
щомісяця, у розмірі 1/2 частини усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на місяць, до
досягнення дитиною повноліття. (а.с. 1-3)

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримала в повному обсязі,
просила позов задовольнити, пояснила,
що з 16 вересня 2006 року перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі,
під час шлюбу народилась дитина, син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі
рішення Дніпровського районного суду
міста Києва від 09 вересня 2013 року шлюб
між сторонами розірвано, після
розірвання шлюбу, за домовленістю між
подружжям, дитина залишились проживати
разом з позивачем, перебуває на її
утриманні, однак домовленості, щодо
надання батьком матеріальної допомоги
на утримання дитини в добровільному
порядку, між сторонами не досягнуто,
позивач самостійно несе витрати на
утримання дитини, врегулювати питання
про сплату аліментів на утримання
дитини в досудовому порядку відповідач
не погоджується, тому позивач вимушена
звернутись до суду з позовом про
стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини. Крім того, позивач
зазначила, що офіційно
працевлаштована, та її доходів не
вистачає для належного утримання
дитини, враховуючи її вік та потреби, в
той же час відповідач є особою
працездатного віку, офіційно
працевлаштований, спроможний надавати
матеріальну допомогу на утримання
дитини, тому позивач просить стягнути
з відповідача на свою користь аліменти
на утримання малолітньої дитини - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2
частини усіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на місяць, починаючи
з дня пред'явлення позову до суду і до
досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, з підстав
викладених в позовній заяві та
поясненнях наданих позивачем в
судовому засіданні, просила позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково,
пояснив, що дійсно з 16 вересня 2006 року
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, який на даний час розірвано, під
час шлюбу у них народилась дитина - син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після
розірвання шлюбу та припинення
сімейно-шлюбних стосунків, залишився
проживати разом з матір'ю. Відповідач
не заперечує той факт, що має
виконувати свій батьківський обов'язок
та надавати кошти на утримання дитини,
погоджується сплачувати аліменти на
утримання дитини але при визначенні
судом розміру аліментів просив
врахувати, що офіційно працює та має
фіксовану заробітну плату, інших
джерел доходів не має, тому не
спроможний виплачувати аліменти у
розмірі, визначеному позивачем.

Заслухавши пояснення позивача,
представників позивача - ОСОБА_4, та
ОСОБА_5, відповідача, дослідивши
матеріали справи, оцінивши наявні у
справі докази, суд приходить до
наступного.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток,
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної освіти, готувати її до
самостійного життя. Передача дитини на
виховання іншим особам не звільняє
батьків від обов'язку батьківського
піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками дитини записані:
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження, видане
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Деснянського районного
управління юстиції у місті Києві 14.12.2007
року, (актовий запис №3409). (а.с. 5)

Як з'ясовано судом, підтверджується
поясненнями позивача та відповідача,
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 16 вересня 2006 року, на підставі
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 09 вересня 2013 року шлюб
розірвано, під час шлюбу народилась
дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після
припинення сімейно-шлюбних відносин
дитина залишилась проживати разом з
матір'ю, знаходиться на повному її
утриманні, ці обставини визнані
сторонами, тому не підлягають
доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 61
Цивільного процесуального кодексу
України.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначені розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на
утримання дитини, суд виходить з
матеріального становища кожної із
сторін спору, а саме те, що малолітня
дитина проживає разом з матір'ю,
перебуває на її утриманні, відповідно
до вимог сімейного законодавства
дитина має право на отримання
матеріальної допомоги з боку своїх
батьків.

Як убачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1, мати дитини, є особою
працездатного віку, працює на посаді
головного бухгалтера в ТОВ «Еконо ЛТД»,
середньомісячна заробітна плата
позивача складає 2500,00 грн., про
наявність інших доходів позивач суд не
повідомила

В той же час, відповідач ОСОБА_2, батько
дитини, є особою працездатного віку,
військовослужбовець
Фінансово-економічного управління
Служби безпеки України,
середньомісячна заробітна плата
відповідача складає 4758,69 грн., доказів
про наявність медичних протипоказань
встановлених відповідачу щодо
працевлаштування та заняття певними
видами діяльності суду надано не було,
тому в сукупності оцінених судом
доказів, є підстави вважати, що
відповідач спроможний надавати
матеріальну допомогу на утримання
малолітньої дитини.

За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Як зазначено у п.п. 16 п.1 Постанови
Кабінету Міністрів України від 26
лютого 1993 року за №146 «Про перелік
видів доходів, які враховуються при
визначенні розміру аліментів на одного
подружжя, дітей, батьків, інших осіб»,
утримання аліментів з працівників
провадиться з усіх видів заробітку і
додаткової винагороди як за основною
роботою, так і за сумісництвом, в тому
числі з доходів від підприємницької
діяльності.

З огляду на викладене, оцінивши наявні
у справі докази у їх сукупності,
враховуючи положення ст. 7 Закону
України "Про державний бюджет України
на 2013 рік" де встановлено з 01 грудня 2013
року прожитковий мінімум на дітей
віком до 6 років - 1032,00 грн., а дітей віком
від 6 до 18 років - 1286,00 грн., на одну особу
в розрахунку на місяць, та вимог ст. 181
Сімейного кодексу України, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини
підлягає задоволенню частково, суд
присуджує стягнути з ОСОБА_2 аліменти
на користь ОСОБА_1 на утримання
малолітньої дитини - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходів) щомісячно,
але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
починаючи з 05 грудня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття, в іншій
частині позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

В порядку п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
допускає негайне виконання рішення
суду в частині стягнення з ОСОБА_2,
аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання малолітньої дитини - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходів)
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, у межах суми платежу
за один місяць.

Відповідно до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в розмірі 243, 60
грн., оскільки позивач звільнена від
сплати судових витрат за подання
позову про стягнення аліментів на
утримання малолітньої дитини.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України,
ст.ст.1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець м. Києва, (ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1), військовослужбовець
Служби безпеки України, зареєстрований
та проживає за адресою: АДРЕСА_1,
аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання малолітньої дитини - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходів)
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 05 грудня
2013 року та до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Допустити негайне виконання
рішення суду в частині стягнення з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1, уродженець м. Києва,
військовослужбовець Служби безпеки
України, зареєстрований та проживає за
адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь
ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини
- сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходів)
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, у межах суми платежу
за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Дніпровський районний суд міста Києва,
яка подається протягом десяти днів з
дня його проголошення.

С у д д я