Справа № 495/5043/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 лютого 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

в складі: головуючого - одноособово
судді Боярського О.О.,

при секретарі - Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за заявою
представника Виробничого управління
житлово-комунального господарства
Затоківської селищної ради про
перегляд рішення суду в зв'язку з
нововиявленими обставинами по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Виробничого управління
житлово-комунального господарства
Затоківської селищної ради про
поновлення на роботі та стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Виробничого управління
житлово-комунального господарства
Затоківської селищної ради про
поновлення на роботі та стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу, посилаючись на те,
що він працював у відповідача на посаді
водія асенізаційного автомобіля, але
23.09.2010 року наказом №142-к позивача було
звільнено із займаної посади на
підставі п.3 ст.40 КЗпП України.
Підставою для звільнення послужив акт
від 10.09.2010 року про те, що він, нібито,
був знайдений у робочий час (14годин 35
хвилин) в робочому автобусі сплячим.
Позивач вважає своє звільнення
незаконним і тому, уточнивши свої
позовні вимоги, просить суд поновити
його на роботі та стягнути середню
заробітну плату за час вимушеного
прогулу.

Заочним рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17.09.2012 року позов ОСОБА_1 до
Виробничого управління
житлово-комунального господарства
Затоківської селищної ради про
поновлення на роботі та стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу - задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі у
Виробничому управлінні
житлово-комунального господарства
Затоківської селищної ради на посаді
водія асенізаційного автомобіля.

Стягнуто з Виробничого управління
житлово-комунального господарства
Затоківської селищної ради на користь
ОСОБА_1 середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу в сумі 50968, 23 грн.

27.06.2013 року представник ВУЖКГ
Затоківської селищної ради звернувся
до суду з заявою про скасування
заочного рішення від 17.09.2012 року у
зв'язку з нововиявленими обставинами,
надавши також доповнення до заяви.

Посилаючись на те, що існують
обставини, що мають істотне значення
для справи і не могли бути відомі
заявникові раніше під час розгляду
даної справи, просить суд:

- заяву ВУЖКГ Затоківської селищної
ради про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
суду у справі за позовом ОСОБА_1 до
Виробничого управління
житлово-комунального господарства
Затоківської селищної ради про
поновлення на роботі та стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу - задовольнити;

- заочне рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17.09.2012 року - скасувати за
нововиявленими обставинами та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити в повному обсязі.

Представник ВУЖКГ Затоківської
селищної ради - Щербина О.В. в судовому
засіданні заяву підтримала та просила
задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в
судовому засіданні проти задоволення
заяви заперечувала з підстав її
необґрунтованості, та просила
відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, ретельно дослідивши
всі надані докази, суд прийшов до
наступного.

Згідно ч. 2 ст. 365 ЦПК України,
розглянувши заяву, суд може скасувати
судове рішення, що переглядається, і
прийняти нове судове рішення або
залишити заяву про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
без задоволення.

Керуючись ч. 2 ст. 365 ЦПК України, суд
вважає необхідним розглянути заяву,
скасувати судове рішення, що
переглядається, і прийняти нове судове
рішення.

Судом встановлено, що наказом №12 від
19.01.2010 року за порушення трудової
виробничої дисципліни - відсутність на
робочому місці більше ніж 3 години, у
відповідності до п.7.1 розділу 7
Колективного договору, ст. 147 КЗпП
України, ОСОБА_1, водію транспортного
цеху, оголошено догану.

Вищевказана догана передувала догані,
яка була оголошена ОСОБА_1 згідно
наказу №89 від 11.06.2010 року - за порушення
ним трудової виробничої дисципліни.

Та обставина, що мало місце ще одне
порушення трудової дисципліни, за яке
наказом №12 від 19.01.2010 року ОСОБА_1
оголошено догану, є нововиявленою
обставиною по справі з наступних
підстав.

Згідно ст. 361 ЦПК України, рішення або
ухвала суду, якими закінчено розгляд
справи, що набрали законної сили, а
також судовий наказ можуть бути
переглянуті у зв'язку з нововиявленими
обставинами. Підставами для перегляду
рішення, ухвали суду чи судового наказу
у зв'язку з нововиявленими обставинами
є істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Наказом №142-к від 23.09.2010 року ОСОБА_1
було звільнено із займаної посади на
підставі п.3 ст.40 КЗпП України, у зв'язку
з порушенням правил внутрішнього
трудового розпорядку.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП
України, трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках:
систематичного невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

У відповідності до ч.1 ст.147 КЗпП
України, за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути
застосовано тільки один з таких
заходів стягнення:

- догана;

- звільнення.

Тобто наказ №12 від 19.01.2010 року
підтверджує наявність неодноразового
порушення трудової дисципліни з боку
позивача, а також спростовує його
доводи про незаконність наступного
застосування до нього такого заходу
стягнення, як звільнення.

На момент ухвалення рішення по справі
від 17.09.2012 року факт порушення
позивачем трудової дисципліни у січні
2010 року не був відомий суду, та є
істотним для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 365 ЦПК України,
розглянувши заяву, суд може скасувати
судове рішення, що переглядається, і
прийняти нове судове рішення або
залишити заяву про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
без задоволення.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що заява представника ВУЖКГ
Затоківської селищної ради про
перегляд судового рішення в зв'язку з
нововиявленими обставинами - є
обґрунтованою, доведеною і підлягає
задоволенню.

Згідно Постанови Пленуму ВССУ від
30.03.2012 р. № 4 п. 17, перегляд судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами має здійснюватись із
дотриманням вимог статей 3641, 365 ЦПК та
загальних засад цивільного
судочинства. … Виходячи зі змісту
статей 3641, 365 ЦПК перевірка наявності
підстав для перегляду судового рішення
у зв'язку з нововиявленими обставинами
або підстав для скасування судового
рішення проводяться в одному судовому
засіданні. Заява розглядається судом
за правилами, встановленими ЦПК для
провадження у суді тієї інстанції, яка
здійснює такий перегляд. Суд розглядає
справу по суті спору з урахуванням
встановлених судом нововиявлених
обставин. Відповідно до вимог частини
другої статті 365 ЦПК за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами суд приймає нове судове
рішення або ухвалою залишає її без
задоволення.

Таким чином, суд вважає за необхідне
розглянути справу на підставі
матеріалів та доказів, які знаходяться
у справі та з урахуванням встановлених
судом нововиявлених обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у
Виробничому управлінні
житлово-комунального господарства
Затоківської селищної ради на посаді
водія асенізаційного автомобіля.

Наказом №12 від 19.01.2010 року за порушення
трудової виробничої дисципліни -
відсутність на робочому місці більше
ніж 3 години, у відповідності до п.7.1
розділу 7 Колективного договору, ст. 147
КЗпП України, ОСОБА_1, водію
транспортного цеху, оголошено догану.

Від підпису даного акту ОСОБА_1
відмовився, про що складено
відповідний акт.

Далі, 02.06.2010 року комісією у складі:
юриста Андреєвої Г.С., інспектора ВК
Левченко Л.Ф., економіста Тельпіс Л.А.,
начальника ТД Шерстюка П.П. за фактом
відсутності позивача на робочому місці
протягом всього робочого дня був
складений відповідний акт. На підставі
цього наказом ВУЖКГ №89 від 11.06.2010 року
ОСОБА_1 оголошено догану за порушення
трудової виробничої дисципліни.

Вищевказані догани позивачем у
відповідному порядку не були
оскаржені, що є підтвердженням його
згоди з порушенням та беззаперечною
наявністю в його діях систематичності
невиконання обов'язків, покладених на
нього трудовим договором.

Далі, 10.09.2010 року комісією у складі:
інспектора ВК Левченко Л.Ф., юриста
Базиленко Д.А., інженера ОТ Заєць Н.П.,
начальника ТД Шерстюка П.П., економіста
Тельпіс Л.А. був складений акт за фактом
порушення водієм транспортного цеху
ОСОБА_1 правил внутрішнього трудового
розпорядку, а саме зафіксовано, що
ОСОБА_1 в робочий час - о 14 годині 35
хвилин спав на задньому сидінні
автобуса БАЗ.

ОСОБА_1 відмовився надати будь-які
пояснення на вимогу начальника
підприємства з приводу порушення ним
трудової дисципліни, про що складено
відповідний акт.

За вищевказаним фактом порушення
ОСОБА_1 правил внутрішнього трудового
розпорядку згідно п. 2 ч.1 ст.147 КЗпП
України до нього застосоване
дисциплінарне стягнення у вигляді
звільнення - за неодноразове порушення
трудової дисципліни, та звільнено з
посади на підставі п.3 ст. 40 КЗпП
України, наказ №142-к від 23.09.2010 року.

У відповідності до ч.1 ст.147 КЗпП
України, за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути
застосовано тільки один з таких
заходів стягнення:

- догана;

- звільнення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП
України, трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках:
систематичного невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.151 КЗпП
України, якщо протягом року з дня
накладення дисциплінарного стягнення
працівника не буде піддано новому
дисциплінарному стягненню, то він
вважається таким, що не мав
дисциплінарного стягнення. Якщо
працівник не допустив нового порушення
трудової дисципліни і до того ж проявив
себе як сумлінний працівник, то
стягнення може бути зняте до
закінчення одного року.

Друге та третє порушення ОСОБА_1
трудової дисципліни відбулося у
червні, вересні 2010 року, тобто після
вчинення першого - січень 2010 року - не
пройшов один рік, тобто на момент
порушення ОСОБА_1 правил внутрішнього
трудового розпорядку у вересні 2010 року
ОСОБА_1 вважався таким працівником, до
якого раніше застосовувалися заходи
дисциплінарного стягнення.

Жодних клопотань про виклик свідків,
які б могли підтвердити відсутність в
діях позивача порушення трудової
дисципліни чи в інший спосіб
реабілітувати його, з боку позивача чи
його представника до суду не надходило.

Вищевикладені обставини вказують на
неодноразове порушення ОСОБА_1
трудової виробничої дисципліни, та, у
зв'язку з цим, систематичне невиконання
ним обов'язків, покладених на нього
трудовим договором, а отже наступне
застосування до позивача такого заходу
стягнення, як звільнення, є цілком
обґрунтованим та правомірним.

Враховуючи, що судом встановлена
правомірність звільнення позивача на
підставі п.3 ст.40 КЗпП України, вимога
про поновлення його на роботі є
безпідставною та недоведеною, а отже не
підлягає задоволенню.

Вимога ж позивача про стягнення з
відповідача на його користь середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу в сумі 50968,23 грн. також не
підлягає задоволенню, оскільки є
похідною від вимоги про поновлення на
роботі.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 до ВВУЖКГ
Затоківської селищної ради про
поновлення на роботі та стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу є необґрунтованим,
а отже не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 361,
365 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.
ст. 40, 147, 151 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника Виробничого
управління житлово-комунального
господарства Затоківської селищної
ради про перегляд рішення суду в
зв'язку з нововиявленими обставинами
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до Виробничого управління
житлово-комунального господарства
Затоківської селищної ради про
поновлення на роботі та стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу - задовольнити.

Заочне рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17.09.2012 року у справі №1505/3648/2012 за
позовом ОСОБА_1 до Виробничого
управління житлово-комунального
господарства Затоківської селищної
ради про поновлення на роботі та
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу - скасувати у
зв'язку з нововиявленими обставинами.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Виробничого управління
житлово-комунального господарства
Затоківської селищної ради про
поновлення на роботі та стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя