Справа №
№ 2/359/750/2014
РІШЕННЯ

Іменем
України

28 лютого 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді
Журавського В.В.

при секретарі
Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Борисполі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Авіакомпанія «АЕРОСВІТ» про
стягнення сум належних до виплати при
звільненні, середнього заробітку за
час затримки розрахунку та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищезазначеною позовною заявою, в якій
просить стягнути з відповідача на свою
користь 29901,86 гривень заборгованості по
заробітній платі, компенсації за
невикористану відпустку та вихідній
допомозі, середній заробіток за весь
час затримки розрахунку при звільненні
в розмірі 29925,80 гривень, а також завдану
моральну шкоду в сумі 5000,0 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що з 05.05.2008 року він
працював на різних посадах, а з 01.01.2011
року на посаді слюсаря-ремонтника
відділу обслуговування наземного
устаткування комплексу
інженерно-технічного забезпечення у
відповідача. 15.05.2013 року його було
звільнено з роботи на підставі ч.3 ст.38
КЗпП України - за власним бажанням.
Проте, заробітну плату за грудень 2012
року - 15 травня 2013 року, компенсацію за
невикористану відпустку та вихідну
допомогу при звільненні відповідач не
виплатив.

Позивач в судове засідання не з явився,
надав заяву, в якій позовні вимоги
підтримує та просить слухати справу у
свою відсутність.

Відповідач свого представника за
викликом суду не направив, про день, час
та місце слухання справи повідомлений
належним чином, причини неявки не
повідомив, письмових заперечень та
заяви про слухання справи у
відсутність свого представника не
надав.

Суд ухвалив слухати справу у
відсутність позивача та представника
відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Встановлено, що позивач з 05.05.2008 року
працював на різних посадах, а з 01.01.2011
року на посаді слюсаря-ремонтника
відділу обслуговування наземного
устаткування комплексу
інженерно-технічного забезпечення у
відповідача - Закрите акціонерне
товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ»,
яке змінило найменування на Приватне
акціонерне товариство «Авіакомпанія
«АЕРОСВІТ», що вбачається з трудової
книжки позивача від 01.07.2004 року.

З 15.05.2013 року позивача було звільнено з
роботи за ч.3 ст.38 КЗпП України - за
власним бажанням, відповідно до наказу
№ 1536-ос від 15.05.2013 року та відповідного
запису в трудовій книжці.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України,
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

В частині 1 ст.116 КЗпП України зазначено,
що при звільненні працівника виплата
всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок.

Позивачу не було виплачено заробітну
плату за грудень 2012 року - 15 травня 2013
року (включно), компенсацію за
невикористану відпустку, вихідну
допомогу, що складає 29901,86 гривень,
згідно довідки № 5110 від 17.05.2013 року.

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

В п.8 Порядку обчислення середньої
заробітної плати зазначено, що
нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи, провадяться шляхом
множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин,
а у випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

З довідки про доходи № 5110 від 17.05.2013
року вбачається, що заробітна плата
позивача за березень 2013 року склала
4676,76 гривень, за квітень 2013 року - 2614,93
гривень, кількість робочих днів у
березні та квітні 2013 року становить 42.

Отже, середньоденна заробітна плата
позивача за березень-квітень 2013 року
склала: (4676,76 грн. + 2614,93 грн.) : 42 = 173,61 грн..

За період з 16.05.2013 року по 28.02.2014 року
(день винесення рішення) кількість
робочих днів становить 203.

Таким чином, середній заробіток
позивача за час затримки розрахунку,
який підлягає стягненню на користь
останнього з відповідача, склав: 173,61
грн. х 203 = 35242,83 гривні.

До того ж, не своєчасна виплата
відповідачем позивачу належних при
звільненні коштів призвело до
порушення його законних прав,
внаслідок чого завдано маральної
шкоди.

Згідно з приписами ч.1 ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Тому, відповідно до ст.237-1 КЗпП України,
з відповідача на користь позивача
необхідно стягнути завдану моральну
шкоду.

Разом з тим, заявлений позивачем розмір
компенсації завданої моральної шкоди,
суд вважає завищеним і виходить із
засад розумності, виваженості та
справедливості, оскільки значних
вимушених змін в його життєвих і
виробничих стосунках не наступило, а
також враховує тривалість затримки
розрахунку.

Компенсацію моральної шкоди позивачу в
сумі 1500,0 гривень суд вважає достатньою
для відновлення його нормальних
життєвих зв'язків та організації свого
життя.

Таким чином, на підставі викладеного та
на підставі того, що відповідачем були
допущені порушення трудового
законодавства, суд прийшов до висновку,
що заявлені позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, а саме
необхідно стягнути з відповідача на
користь позивача 29901,86 гривень
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за невикористану
відпустку та вихідної допомоги,
середній заробіток за весь час
затримки розрахунку при звільненні в
розмірі 35242,83 гривні, а також 1500,0
гривень в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Також суд вважає за необхідне на
підставі п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України
допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення заробітної плати за
один місяць.

З відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір, від
сплати якого було звільнено позивача
при подачі позову.

В зв'язку з вищевикладеним, на підставі
ст.24 ч.1 Закону України «Про відпустки»
№ 504/96-ВР від 15.11.1996 року; ст.ст.47 ч.1, 116 ч.1,
117 ч.1 КЗпП України, керуючись ст.ст.10, 57,
60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ»
(адреса: 08324, Київська обл.,
Бориспільський р-н, с. Гора, ) на користь ОСОБА_1 (адреса:
АДРЕСА_1, ідент. № НОМЕР_1, паспорт серії
СМ № 508927, виданий Бориспільським МРВ ГУ
МВС України в Київській області 21.01.2003
року) 29901,86 гривень заборгованості по
заробітній платі, компенсації за
невикористану відпустку та вихідної
допомоги, середній заробіток за весь
час затримки розрахунку при звільненні
в розмірі 35242,83 гривні, а також 1500,0
гривень в рахунок відшкодування
моральної шкоди, а всього - 66644
(шістдесят шість тисяч шістсот сорок
чотири) гривні 69 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ»
на користь держави 666 гривень 44 копійки
судового збору.

Рішення підлягає негайному виконанню в
частині стягнення заробітної плати за
один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене через
Бориспільський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у розгляді справи, але не
були присутні під час проголошення, на
протязі десяти днів з моменту
отримання копії рішення.

Суддя
В.В.
Журавський