АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/673/13
Головуючий І інстанції -
Справа: № №643/2612/13-ц
Категорія: про відшкодування шкоди
Доповідач - Костенко Т.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого-судді: Костенко Т.М.

суддів: Гальянової Г.І.,
Колтунової А.І.

при секретарях Галушко Т.С.,
Старіковій К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційними скаргами представника
КП «Жилкомсервіс», ОСОБА_2, та ОСОБА_3 на
рішення Московського районного суду
м. Харкова від 05 грудня 2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
комунального підприємства
"Жилкомсервіс", третя особа: директор КП
"Жилкомсервіс" Яковлев O.A., про
зобов'язання відшкодувати матеріальну
та моральну шкоду, спричинені залиттям
квартири, -

в с т а н о в и л а

01.11.2012 ОСОБА_3 подала до суду позов до
комунального підприємства
"Жилкомсервіс" про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,
спричинені через залиття квартири
водою.

Позивачка при розгляді справи
неодноразово змінювала свої вимоги та
згідно вимог у останній редакції
просить суд стягнути на її користь з
відповідача у відшкодування
матеріальної шкоди 50000,00 грн. і
моральної шкоди 50000,00 грн., спричинених
залиттям квартири, у якій вона
проживає, водою.

Позивачка свої вимоги мотивувала тим,
що 30.10.2009 року при прочистці зливних
отворів на даху дев'ятиповерхового
житлового будинку АДРЕСА_1 було водою
залито квартиру АДРЕСА_1, у якій вона
проживає. Посилаючись на те, що
комунальне підприємство "Жилкомсервіс"
обслуговує житловий будинок та є
відповідальним за внутрішньобудинкові
комунікації, вважає, що залиття
спричинене через вину цієї
організації, яка має відшкодувати
завдану матеріальну і моральну шкоду.
Матеріальна шкода полягає у
пошкодженні квартири та майна, яке в
ній знаходилось, а моральна шкода
полягає у тому, що протягом тривалого
часу відповідач не відшкодовує шкоду,
та позивачка вимушена проживати у
квартирі, у якій впродовж судового
спору не може здійснити ремонт, та
через це не може приймати гостей. Не має
належних умов для проживання та це
призвело до погіршення стану її
здоров'я.

У суді позивачка свої вимоги
підтримала та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в суді
першої інстанції позов не визнав та
пояснив, що шкоду житлу позивачки було
завдано діями працівників
підприємства «Промтех», які прочищали
каналізаційні отвори для зливу води із
даху будинку через забиття отворів та
утворення аварійної ситуації і при
цьому допустили залиття квартир
будинку водою. Працівники відповідача
не мали відношення до цих робіт і не
мають відшкодовувати завдану шкоду.

Третя особа директор КП «Жилкомсервіс»
Яковлев O.A. не надав згоду на свою
участь у справі та відповідно до ч. З ст.
36 ЦПК України суд розглянув справу у
його відсутності.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 05 грудня 2013 року позов
задоволено частково, стягнуто на
користь ОСОБА_3 з відповідача 5000
гривень в якості відшкодування
моральної шкоди. В решті позовних вимог
відмовлено, вирішене питання щодо
розподілу судових витрат.

Не погодившись із зазначеним рішенням
суду, представника КП «Жилкомсервіс»
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та постановити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі. Зокрема, апелянт
зазначає, що вина підприємства у
заподіянні шкоди позивачці не
доведена, з підприємством «Промтех»
Жилкомсервіс також не має ніяких
правовідносин, а відтак стягнуто з них
моральну шкоду безпідставно.

З рішенням не погодилась також і ОСОБА_3
та зазначила, що суд необґрунтовано
відмовив їй у задоволенні вимог щодо
стягнення матеріальної шкоди, оскільки
вона зверталася до суду із проханнями
допомогти їй у наданні доказів, однак
їй було безпідставно відмовлено.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення районного
суду у відповідності до ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не
підлягає задоволенню, а апеляційна
скарга представника КП «Жилкомсервіс»
має бути задоволена.

У відповідності до ст.11 та ч.1 ст.303 ЦПК
України суд першої інстанції розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог, а апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Як встановлено в суді першої інстанції,
підтверджено наявними у справі
доказами та не заперечується
сторонами, 30 жовтня 2009 року розташована
на дев'ятому поверсі
9-типоверхового житлового будинку
однокімнатна квартира АДРЕСА_1 була
залита з даху будинку стічною водою,
яка там скупчилась через забиття
водовідводних отворів. Це призвело до
намокання стелі, стін та підлоги у
квартирі, з частковим відслоєнням
піщано-вапняної стяжки.

Судом також встановлено, що зазначеним
залиттям квартири, у якій проживає
позивачка, останній заподіяна
матеріальна шкода через необхідність
виконати ремонт у квартирі, а також у
зв'язку з пошкодженням її особистих
речей.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог в частині стягнення матеріальної
шкоди, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачкою не доведено розміру
матеріальної шкоди, а тому підстави для
стягнення грошових коштів для
відшкодування такої шкоди відсутні.

Судова колегія повністю погодитись із
таким висновком суду не може, виходячи
з наступного.

З приписів статті 61 ЦПК України
вбачається, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню. Обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ.

Матеріали справи містять рішенням
Московського районного суду від 06.07.2011
року у справі № 2-2931/2011 року за позовом
ОСОБА_3 до КП «Жилкомсервіс» про
зобов'язання відремонтувати квартиру,
яким встановлено, що залиття 30.10.2009
року сталося при прочистці «ливневки»
будинку.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 02 листопада 2011 року
вищезазначене рішення залишене без
змін. Крім того, цією ж ухвалою
встановлено, що твердження позивача
про те, що відповідач уклав договір з
підрядною організацією «Промтех» на
проведення ремонту даху, нічим не
підтверджується. Навпаки, як
вбачається із публічного договору, КП
«Жилкомсервіс» не є власником будинку,
він лише надає послуги з
обслуговування будинків і
прибудинкових територій, питання щодо
ремонту даху до їх компетенції не
входить, не входить в їх зобов'язання
також укладання договорів підряду для
ремонту даху.

Як вбачається з акту від 02.11.2009,
пошкодження зазначеної квартири
відбулося внаслідок дій підрядної
організації «Промтекс», що робила
прочистку зливних труб.

Такі факти та обставини встановлені
рішенням суду, яке є чинним на час
розгляду цивільної справи, рішення за
якою переглядається апеляційним судом,
а відтак за правилами ст.61 ЦПК України
доказуванню не підлягають.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичною особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, судова колегія вважає, що
матеріальна шкода, заподіяна залиттям
квартири, не може бути стягнута з
відповідача не з підстав недоведеності
позивачкою розміру такої шкоди, а за
відсутністю вини КП «Жилкомсервіс» у
заподіянні такої шкоди.

Висновок районного суду про
задоволення позовних вимог в частині
стягнення моральної шкоди колегія
суддів вважає також помилковим,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 23, 1167 ЦК України
та роз'яснень, які містяться у п. п.3, 5
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03. 1995 року "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної ( немайнової) шкоди", під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяні
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності,
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою та вини
останнього в її заподіянні.

Оскільки судовою колегією встановлено,
що в діях відповідача відсутня вина в
заподіянні матеріальної шкоди
позивачці, то стягненню не підлягає і
моральна шкода.

Факт існування між КП «Жилкомсервіс»
та мешканцями житлових будинків
укладеного публічного договору, а
також те, що Комунальне підприємство
«Жилкомсервіс» було визначено
виконавцем послуг з управління
будинком, спорудою або групою будинків,
тобто Управителемна підставі Рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 20.12.2006 року № 1186 «Про
визначення виконавців послуг в
житловому фонді м. Харкова»
не може бути підставою для визнання
відповідача винним у заподіянні ОСОБА_3
як матеріальної, так і моральної шкоди.

За таких обставин, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню
на підставі пунктів 3 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України як таке, що ухвалено судом з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, невідповідністю
висновків суду обставинам справи та
наявним у справі доказам, з ухваленням
в цій частині нового рішення про
відмову позивачу в задоволенні
позовних вимог, з зазначених вище
підстав.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
218, 303, 304, 309, 316, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника КП
«Жилкомсервіс», ОСОБА_2, задовольнити.

В задоволенні апеляційної скарги
ОСОБА_3 відмовити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 05 грудня 2013 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 про
зобов'язання відшкодувати матеріальну
та моральну шкоду, спричинені залиттям
квартири, відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий-суддя -

Судді -