Справа № 658/4570/13-ц
(провадження № 2/658/32/2014)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року
м.Каховка

Каховський міськрайонний суд
Херсонської області в складі

головуючого судді Подіновської Г.В.

при секретарі Уманець А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів: ОСОБА_3,
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщені суду, в місті
Каховка, Херсонської області, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про
стягнення матеріальної шкоди та
судових витрат,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_3, ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Херсонгаз» у особі Каховської філії
про стягнення матеріальної шкоди та
судових витрат.

Вимоги мотивовано тим, що восени 2010
року позивач за власні кошти зробила
газифікацію свого будинку, отримала
технічні умови, зробила проект,
проклала за власні кошти газопровід
довжиною 40 метрів та розводку труб по
будинку. При зверненні до відповідача
щодо спільної оплати матеріалів та
робіт по прокладенню газопроводу
позивач отримала відмову, але у жовтні
2012 року ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Херсонгаз» у особі
Каховської філії підключило ОСОБА_5 до
газового трубопроводу, який належить
позивачу. Просила стягнути з
відповідачів завдану їй матеріальну
шкоду та судові витрати.

Ухвалою Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 11
листопада 2013 року було замінено
первісного відповідача ОСОБА_3
належним відповідачем, яким є ОСОБА_5.

У судовому засіданні представник
позивача зменшила суму матеріального
збитку у частині стягнення з ОСОБА_5,
простила стягнути з нього 4 467,25 грн.,
від стягнення матеріального збитку з
ПАТ по газопостачанню та газифікації
«Херсонгаз» у особі Каховської філії
відмовилася.

Представник відповідача ОСОБА_5
позовні вимоги не визнала, вважаючи їх
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки підключення до газового
трубопроводу відбулося на законних
підставах. У задоволенні позову
просила відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідка,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить
житловий будинок з господарчими та
побутовими спорудами, який знаходиться
у АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем 30.06.2010 року внесено пайовий
внесок у сумі 3000 грн. до товариства
«Факел» (а.с.13 зв.) та за власні кошти,
без отримання технічної документації,
проведено газифікацію будинку
АДРЕСА_1.

За виконання робіт з газопостачання
вказаного будинку 15.09.2010 року позивачем
сплачено ТОВ «Юллана» 2189 грн. (а.с.13).

05.10.2010 року позивачем було укладено
договір з ВАТ «Херсонгаз» про надання
послуг з газопостачання (а.с. 10).

У грудні 2012 року позивачем отримано
робочий проект розподільчого
газопроводу низького тиску до будинку
АДРЕСА_1 (а.с.29-45).

За виготовлення технічних умов,
технагляд, виготовлення зйомки,
проектні роботи по розподільчому
газопроводу до житлового будинку
позивачкою у листопаді-грудні 2012 року
сплачено кошти у загальній сумі 2483,60
грн (а.с.12, 15 зв., 17, 19).

Відповідно до робочого проекту,
джерелом газопостачання будинка
АДРЕСА_1 є існуючий надземний
газопровід низького тиску,
розташований по вул.. Золіна в м.
Каховка, місце врізання знаходиться
біля будинку АДРЕСА_2. Довжина
зовнішнього газопроводу до буд.
АДРЕСА_1 становить 40 метрів (а.с.29-45).

Опитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 пояснила, що позивач самостійно
проводила газопровід, зі слів свого
брата їй відомо, що ОСОБА_5 спочатку
погодився частково відшкодувати
матеріальні затрати за газопровід, але
потім відмовився.

15.08.2012 року відповідачем ОСОБА_5 було
укладеного договір з Каховською філією
ПАТ «Херсонгаз» на підготовку,
оформлення та видачу технічних умов,
погодження проекту на газифікацію (для
населення) та отримано робочий проект
газопостачання будинку АДРЕСА_3 (а.с. 62,
61-80).

Відповідно до робочого проекту,
джерелом газопостачання будинка
АДРЕСА_3 є існуючий надземний
газопровід низького тиску,
розташований по вул.. Золіна в м.
Каховка, місце врізання знаходиться
біля будинку АДРЕСА_1 зовнішнього
газопроводу до буд. АДРЕСА_3 становить
17,5 метрів (а.с.61-80).

Врізання до газопроводу виконано ПАТ
«Херсонгаз» на підставі талону на
врізання, виданого кооперативом
«Факел» (а.с.54, 63).

Витрати відповідача, пов'язані з
газифікацією будинку, підтверджуються
наявними у матеріалах справи
квитанціями (а.с. 54-63).

Заявляючи вимоги про стягнення з
відповідача матеріального збитку,
позивач зазначає, що збиток, який
складається з вартості проектних
робіт, робіт з прокладення газопроводу
та вартості використаних матеріалів,
завдано внаслідок незаконного
врізання без її відома до її
газопроводу, проведення якого позивач
виконала за власні кошти.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками
є втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила аба
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки) або
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
березня 1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» шкода заподіяна
фізичною особою підлягає
відшкодуванню в повному обсязі, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

З постанови про закриття кримінального
провадження від 09.04.2013 року вбачається,
що порушень вимог законодавства при
підключенні до газової мережі
житлового будинку відповідача
допущено не було (а.с. 27-28).

Правомірність підключення до мережі
газопостачання будинка АДРЕСА_3
підтвердив у судовому засіданні й
представник ПАТ «Херсонгаз» ОСОБА_4

Позивачем, всуперечь вимог ст.60 ЦПК
України, не надано жодних доказів того,
що дії відповідача ОСОБА_5 були
незаконними та цими діями їй заподіяно
матеріальну шкоду.

Крім того, позивачем не надано й
належних доказів на підтвердження
витрат на оплату виконаних робіт та
використаних матеріалів при
будівництві зовнішнього газопроводу
від буд. АДРЕСА_2 до її будинку, а з
квитанції до прибуткового касового
ордеру № 67 (а.с.13) неможливо встановити,
за яке саме газопостачання (внутрішнє
чи зовнішнє) будинку № АДРЕСА_1 ОСОБА_1
сплачено 2189 грн.

З огляду на вищенаведене, вимоги про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1
матеріальної шкоди, спричинення та
стягнення якої позивач мотивує
підключенням відповідача до її
власної газової мережі, задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212, 215 - 218
ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про
стягнення матеріальної шкоди та
судових витрат - залишити без
задоволення у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя:
Г. В. Подіновська