АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/559/2014
р Головуючий в І
інстанції: Коваль В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 26 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Полікарпової
О.М.Суддів:Базіль Л.В. Прокопчук Л.П.При
секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Великоолександрівського
районного суду Херсонської області від
30 грудня 2013 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа:
відділ у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Великоолександрівського РВ УМВС в
Херсонській області про позбавлення
права користування житловим будинком,
зняття з реєстрації та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання
житлового будинку об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, визнання
права власності на ? частину житлового
будинку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що їй на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 27.12.2012 року належить
житловий будинок, який розташований по
АДРЕСА_1 З відповідачем вона перебувала
у зареєстрованому шлюбі з 13.12.1995 р. по
01.04.2010 р., спірний будинок було придбано
за гроші її батьків, свідоцтво про
право власності на нього вона отримала
на своє ім'я вже після розірвання
шлюбу, а тому вважає, що будинок є її
особистою приватною власністю. З 06.04.2010
р. відповідач виселився з її будинку,
внаслідок чого втратив право на
проживання в ньому, згідно зі ст. 71-72
Житлового Кодексу, оскільки більше 6-ти
місяців не проживає в будинку. Право
відповідача на проживання у її будинку
та його реєстрація в ньому порушує її
право власності. Також позивачка
просила зняти ОСОБА_5 з реєстрації
вказаною адресою.

ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним
позовом про визнання будинку спільною
сумісною власністю подружжя і визнання
за ним права власності на ? його
частину, посилаючись на те, що цей
будинок вони з позивачкою придбали під
час подружнього життя, за сумісні кошти
за договором купівлі-продажу від 25.12.1997
року, укладеним на товарній біржі «
Ізумруд» у м. Херсоні, а 27.12.2012 року
ОСОБА_6 зареєструвала його на себе, про
що йому стало відомо у травні 2013 року,
після її звернення до суду із заявою
про позбавлення його права
користування будинком.

Рішенням Великоолександрівського
районного суду Херсонської області від
30 грудня 2013 року позов ОСОБА_6
задоволено. Позбавлено ОСОБА_5 права
користування житловим будинком, який
розташовано по АДРЕСА_1

Зобов'язано відділ у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Великоолександрівського
РВ УМВС Херсонської області зняти з
реєстрації ОСОБА_5 за вказаною адресою.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5
щодо визнання житлового будинку
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя та визнання за ним
права власності на ? частину будинку
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5
подав на нього апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволені позову ОСОБА_6 і
задовольнити його позовні вимоги.
Апелянт посилається на неправильну
оцінку судом доказів по справі,
порушення норм матеріального і
процесуального права.

У запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_6 її вимоги не визнала, вважає, що
судом дано належну оцінку доказам по
справі та ухвалено законне рішення.

Під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції ОСОБА_5
відмовився від оскарження судового
рішення в тій частині, якою залишено
без задоволення його вимоги про
визнання за ним права на ? частину
спірного будинку. Ухвалою суду від
26.02.2014 року апеляційне провадження в
цій частині закрито.

Судова колегія, заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Відмовляючи ОСОБА_5 у задоволенні
зустрічного позову про визнання
спірного будинку спільною власністю
подружжя, суд, посилаючись на пояснення
свідків, прийшов до висновку, що його
придбано за кошти батьків ОСОБА_6, а
тому будинок є особистою власністю
позивачки. Крім того, на даний час не
скасовано свідоцтво на право власності
на будинок, видане на ОСОБА_6, яке, на
думку суду, є перешкодою у визнанні
цього будинку спільною власністю
подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Достовірні та безспірні докази, які б
підтверджували факт придбання будинку
за кошти, які належали батькам
позивачки відсутні.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга в цій частині
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно договору купівлі-продажу від
25.12.1997 року ОСОБА_6 придбала на товарній
біржі у ОСОБА_7 житловий будинок по
АДРЕСА_1 Договір, згідно Закону України
«Про товарну біржу» не підлягав
нотаріальному посвідченню, а
зареєстрований, у відповідності до
вимог ст.15 зазначеного Закону, в
журналі реєстрації біржових угод та в
БТІ (а.с.31). В цей період сторони
перебували у шлюбі, який було укладено
13.12.1995 року (а.с.32).

Колегія суддів вважає, що на даний
час підстав для визнання будинку по
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю
подружжя немає.

З договору купівлі-продажу від
25.12.1997 року вбачається, що ОСОБА_6
придбала домоволодіння за АДРЕСА_1, яке
складається з будинку літ.А, житловою
площею 32,6 кв.м, сараїв літ. Б, В, Г,
туалету літ. Д, споруд. У технічному
паспорті, виготовленому у 1992 році
загальна площа житлового будинку
складає 50,7 кв.м.

На підставі рішення
Новодмитрівської сільської ради
Херсонської області від 28.11.2012 року № 67
ОСОБА_6 видано правовстановлюючий
документ на зазначене домоволодіння,
де загальна площа житлового будинку
вже складає 85,6 кв.м, житлова - 45,5 кв.м і
до складу якого окремо входять кухня
літ.Б, сараї літ.В,Г,Д,Е, туалет літ.Є,
споруди 1-4, мостіння (а.с.6,34).

Таким чином, об'єкт нерухомості, який
придбано під час подружнього життя
суттєво реконструйовано, майже в 2 рази
збільшено його площу. Даних про те, чи
на законних підставах проведено
добудови та перебудови у спірному
будинку в справі немає.

З інформації, наданої до суду
Новодмитрівською сільською радою
Великоолександрівського району
Херсонської області вбачається, що
надаючи ОСОБА_6 дозвіл на виготовлення
правовстановлюючих документів на
спірний житловий будинок, законність
його реконструкції сільською радою не
перевірялась, ОСОБА_6 не долучалися до
її заяви дозвіл про початок
будівельних робіт, будівельний
паспорт, декларація про закінчення
будівництва, акт прийому в
експлуатацію збудованих прилеглих
будівель, виданий державною
архітектурно-будівельною інспекцією.
На даний час з цих підстав ОСОБА_5
оскаржується в судовому порядку
свідоцтво про право власності на
будинок.

Крім того, в суді першої інстанції
не було предметом дослідження участь
сторін у новому будівництві, за чиї
кошти, коли і ким воно проводилося, з
урахуванням того, що об'єкт, який
придбано за договором купівлі-продажу
суттєво відрізняється від того, який
на даний час є предметом спору.

За викладених обставин колегія
суддів вважає, що спір про визнання
права спільної сумісної власності на
жилий будинок по АДРЕСА_1 є
передчасним.

Колегія суддів вважає, що рішення
суду про визнання ОСОБА_5 таким, що
втратив право на користування жилим
будинком не ґрунтується на законі.

Задовольняючи позов в цій частині,
суд першої інстанції, посилаючись на
ст.71, 72 Житлового Кодексу, виходив з
того, що відповідач без поважних
причин не проживає у спірному будинку
понад 6 місяців.

Проте суд не звернув увагу, що
норми ст. 71, 72 ЖК не поширюються на спори
щодо житла, яке є приватною власністю.

Крім того, позивачка не
заперечувала, що у 2010 році шлюбні
відносини між ними припинилися, між
ними постійно виникали сварки і вона
вигнала його з будинку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Великоолександрівського
районного суду Херсонської області від
30 грудня 2013 року в частині позбавлення
ОСОБА_5 права користування жилим
будинком, який розташований по АДРЕСА_1
та зобов'язання відділу у справах
громадянства, імміграції, реєстрації
фізичних осіб зняти його з реєстрації
за вказаною адресою, стягнення з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судових
витрат в сумі 114, 70 грн. скасувати і
ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_6 у
задоволенні цих вимог.

В частині відмови ОСОБА_5 у задоволенні
позовних вимог про визнання житлового
будинку об'єктом спільної сумісної
власності подружжя рішення суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: