________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1473/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі :

Головуючого судді - Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

представника прокуратури Київського
району м. Одеси - Салманової Х.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Орган
опіки та піклування Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2013 року позивач звернулась до суду
з позовом та просила ухвалити рішення,
яким позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також стягнути з
відповідача витрати на правову
допомогу у розмірі 1000 гривень.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона у
період з 31 березня 2006 року по 29 грудня
2009 року перебувала у шлюбних
відносинах з відповідачем. Від даного
шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився син
ОСОБА_5.

Позивач вказує на те, що на теперішній
час припинені будь-які відносини з
відповідачем, відповідач повністю
ухиляється від виховання та
матеріального забезпечення сина, не
цікавиться станом його здоров'я, всі
матеріальні витрати по догляду за
дитиною їй доводиться оплачувати
самостійно.

Вказані обставини і стали підставою
для звернення до суду з даним позовом.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду
сповіщені належним чином у порядку
ст.74, 76, 77 ЦПК України.

У судове засідання з`явилась
представник позивача, позовні вимоги
підтримав просив їх задовольнити у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце його
проведення сповіщався належним чином,
звернувся до суду з заявою, в якій
позовні вимоги визнав та просив
розглянути справу у його відсутність.

Представник третьої особи Органу опіки
та піклування Київської районної
адміністрації Одеської міської ради у
судове засідання не з'явився, однак,
надав висновок про доцільність
позбавлення відповідача батьківських
прав.

Представник прокуратури, що вступив у
справу на підставі ст. 45 ЦПК України на
боці малолітньої дитини, проти
задоволення позову не заперечував,
просив його задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, представника прокуратури
Київського району м.Одеси, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Правовідносини між сторонами
врегульовані Сімейним Кодексом
України.

У судовому засіданні встановлено, що
31.03.2006 року Другим відділом реєстрації
актів цивільного стану Приморського
районного управління юстиції було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис за № 110.

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народився син ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1, виданим
повторно Другим Приморським відділом
реєстрації актів цивільного стану
одеського міського управління юстиції,
де батьком дитини записаний
відповідач ОСОБА_3.

Однак,подружні стосунки між сторонами
не склались, в результаті чого 29 грудня
2009 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було
розірвано, про що Другим приморським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського управління
юстиції в Книзі реєстрації розірвань
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис за № 328.

Згодом ОСОБА_2 вийшла заміж за ОСОБА_7, в
результаті чого змінила прізвище на
«ОСОБА_2», що підтверджується копією
Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2.

Після розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 малолітній син ОСОБА_4 залишився
проживати разом з матір'ю за адресою
АДРЕСА_1, що зокрема підтверджуться
довідкою №958 від 06.08.2013 року.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 20 листопада 2009 року
стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь
ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 суму у
розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи
з дня подачі позову і до досягнення ним
повноліття.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 155 СК України встановлено, що
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
грунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності, а батьківські
права не можуть здійснюватися в
супереч інтересам дитини.

У відповідності до ст. 164 СК України
визначено, що підставами для
позбавлення батьківських прав є,
зокрема, ухилення від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини та
жорстоке поводження з дитиною.

Слід зазначити, що відповідач
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини так як
злісно ухиляється від сплати аліментів
на утримання неповнолітнього сина.

У відповідності до розрахунку
заборгованості по аліментам, виконаним
державним виконавцем другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Мельниченко А.В.
вбачається, що заборгованість ОСОБА_3
по сплаті аліментів станом на 31.07.2013
року становить 31 533,80 гривень.

Також у судовому засіданні представник
позивача пояснив, що батько дитини
долею сина, станом його здоров'я не
цікавиться, участі у його вихованні не
приймає, вказане підтверджують
письмові заяви свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11.

Згідно довідкам навчально-виховного
комплексу «Загальноосвітній
навчальний заклад І-ІІІ
ступеню-дошкільний навчальний заклад
«Інтелект» від 07.09.2012 року та від 13.08.2013
року за час навчання ОСОБА_4 його батько
ОСОБА_3 не приходив до даного закладу,
питаннями здоров'я та виховання дитини
не цікавився.

Відповідно до довідки Одеського
приватного навчально-виховного
комплексу «Загальноосвітня школа І
ступеня з поглибленим вивченням
іноземних мов - дошкільний навчальний
заклад «Мрія», який ОСОБА_4 відвідував з
01.09.2010 року по 30.05.2011 року, адміністрація
та співробітники дошкільного
навчального закладу з ОСОБА_3 не
знайомі.

Крім того, згідно відповіді
Комунальної установи «Дитяча міська
поліклініка № 4» від 22.10.2012 року, де з
народження на обліку перебуває ОСОБА_4,
за час нагляду за ним, догляд та
виховання, лікування під час
захворювання, відвідування
поліклініки для проведення медичних
оглядів та профілактичних щеплень,
здійснює мати - ОСОБА_2. Відомості щодо
участі батька - ОСОБА_3 у вихованні
дитини відсутні.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування
усиновлення та визнання його
недійсним обов'язковою є участь
органу опіки та піклування. Орган
опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження
умов проживання дитини, батьків, інших
осіб, які бажають проживати з дитиною,
брати участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи,

В матеріалах справи також міститься
висновок Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 14.02.2014 року за №213/01-11 про
доцільність позбавлення батьківських
прав гр. ОСОБА_3 у відношенні сина
ОСОБА_4.

Згідно вимог ст.157 СК України питання
виховання дітей вирішуються батьками
спільно.

Відповідно до ст. 164 СК України
підставами для позбавлення
батьківських прав батьків є: якщо мати,
батько не забрали дитину з полового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;
ухиляються від виконання своїх
обов'язків з виховання дитини; жорстоко
поводяться з дитиною; є хронічними
алкоголіками або наркоманами; вдаються
до будь-яких видів експлуатації дитини;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
зазначається, що особи можуть бути
позбавлені батьківських прав лише щодо
дитини, яка не досягла вісімнадцяти
років, і тільки з підстав, передбачених
ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Суд, оглянув матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, приходить
до висновку про те, що відповідач,
дійсно, ухиляється від участі у
вихованні та забезпеченні дитини.

Згідно ст. 7 СК України сімейні
відносини регулюються на засадах
справедливості, добросовісності та
розумності, відповідно до моральних
засад суспільства.

Норми Конвенції про права дитини,
говорять про те, що кожна дитина має
право на захист зі сторони держави від
всіх форм фізичного або психологічного
насильства, образи, відсутності
піклування або недбайливого ставлення,
грубого звернення або експлуатації.

При вирішенні даного спору велике
значення, на думку суду, мають не
матеріальні обставини, а почуття та
емоції. Тому неможливо прийняти
рішення суто механічно, лише
враховуючи розмір грошових коштів, які
витрачаються батьками на дитину. До
обставин, що мають істотне значення
відносяться умови, які кожен з батьків
може створити для виховання й
розвитку_дитини. Велике
значенняння_має кількість часу, який
кожен з батьків може та бажає приділити
дитині.

Відповідно до вимог Сімейного
законодавства України ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст.50 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
України мати, батько мають рівні
права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу
між батьками, проживання їх окремо
від дитини не впливає на обсяг їхніх
прав і не звільняє від обов'язків щодо
дитини.

При прийнятті рішення по справі судом
також береться до уваги, що
Європейський суд з прав людини (Справа
"Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у
своєму рішенні від 18.12.2008 року
наголошував, що право батьків і дітей
бути поряд один з одним становить
основоположну складову сімейного
життя і що заходи національних органів,
спрямовані перешкодити цьому, є
втручанням у права, гарантовані
статтею 8 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини.

Закон України "Про охорону дитинства"
від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає,
що кожна дитина має право на проживання
в сім'ї разом з батьками або в сім'ї
одного з них та на піклування батьків.

Крім того діти та батьки не повинні
розлучатися всупереч їх волі, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в інтересах
дитини і цього вимагає рішення суду, що
набрало законної сили (ст.114 наведеного
вище Закону).

Такі ж положення містяться у Конвенції
ООН про права дитини, де зазначено, що
дитині для повного та гармонійного
розвитку необхідно зростати в
сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9
Конвенції Держави-сторони дбають про
те, щоб дитина не розлучалася з
батьками всупереч їхньому бажанню, за
винятком випадків, коли компетентні
органи за судовим рішенням визначають
відповідно до застосовного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в інтересах дитини. Вирішення такого
питання може бути необхідним у тому чи
іншому випадку, коли, наприклад, батьки
жорстоко поводяться з дитиною чи не
піклуються про неї. При цьому всім
заінтересованим сторонам надається
можливість брати участь у вирішенні
такого питання та викладати свою
позицію.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що в судовому засіданні знайшли своє
підтвердження факти ухилення батька
від виконання своїх обов'язків по
вихованню сина, оскільки ОСОБА_3 не
проявляє до сина батьківської турботи,
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, абсолютно не
цікавився ані здоров'ям, ані подальшою
його долею.

Крім того згідно ст.79 ЦПК України до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать в тому числі судовий
збір та витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо
сторону на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат, з другої сторони стягуються
судові витрати на користь осіб, що їх
понесли, пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Враховуючи
викладене, необхідно оплату на користь
ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 229,41
гривень покласти на відповідача -
ОСОБА_3

Відповідно із ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Згідно з ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, входить до
предмету доказування по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_13
укладено про надання правової допомоги
від13.11.2013 року, та згідно квитанції №
5128/12 від 13.11.2013 року загальна сума
витрат на правову допомогу складає 1000
грн. і саме таку суму вони просять
врахувати під час вирішення питання
розподілу судових витрат.

Визначаючи розмір, що підлягає
стягненню, судом враховано, що
адвокатом ОСОБА_13 в даній справі було
проведено дії, необхідні для розгляду
справи, в тому числі складено та подано
позовну заяву, зібрано та долучено до
матеріалів справи докази на
підтвердження позиції по справі, а
також взято участь у судових
засіданнях.

Таким чином, з урахуванням
вищезазначеного, суд вважає, що
заявлений стороною позивача розмір
витрат на правову допомогу в сумі 1000
грн. відповідає вимогам Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах», а від
так, на думку суду, необхідно стягнути з
відповідача витрати на правову
допомогу у розмірі 1000 гривень, так як ця
сума є розумною та співмірною з
кількістю вчинених адвокатом
процесуальних дій та часу витраченого
для підготовки документів по справі і
участі в судових засіданнях.

Вказана сума судових витрат згідно ст.88
ЦПК України підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2.

З урахуванням вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 7,8,10, 11, 15, 130, 209, 212-215,
223-225 ЦПК України та ст. ст. 50, 166 , 180, 181
Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа
Орган опіки та піклування Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради про позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_2 витрати на правову
допомогу у розмірі 1000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_2 витрати по сплаті
судового збору у розмірі 229, 41 гривень.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Київський районний
суд м. Одеси.

Суддя
Куриленко О. М.