Справа № 539/445/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Яценко
В. В.

при секретарі - Білик Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лубнах цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

04 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_2 про
зобов'язання вчинити дії.

В своїй заяві позивач зазначав, що
він є власником 1/2 частини
квартириАДРЕСА_1. Власницею іншої
половини квартири є відповідачка -
ОСОБА_2. Свої частини квартири вони
успадкували, позивач після смерті в
ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері, а
відповідачка після смерті в
ІНФОРМАЦІЯ_2 її батька, який був рідним
братом позивача. Ще за життя брата
комунальними організаціями міста були
подані позовні заяви до суду про
стягнення боргу за комунальні послуги,
які так і не були оплачені, бо брат
позивача тяжко хворів останні роки, і
його пенсії по інвалідності на оплату
комунальних послуг не вистачало. Після
смерті ОСОБА_3 представники
комунальних організацій звернулись до
позивача щодо погашення боргів, бо він
проживав разом з братом і доглядав за
ним. Розуміючи, що ці борги все рівно
треба буде сплачувати, позивач сплатив
більшу їх частину самостійно. Також
позивач просить врахувати, що останні 20
років його брат не спілкувався ні з
своєю донькою, ні зі своєю колишньою
дружиною. Донька всі ці роки ні разу не
приходила до батька ні в лікарню, ні
додому. Всього ним протягом серпня 2011
року сплачено 9500 гривень, про що надані
відповідні квитанції.

Вважає, що оскільки відповідачка
успадкувала 1/2 частину квартири - вона
повинна тепер відшкодувати йому 1/2
частину заборгованості за комунальні
послуги по цій же квартирі.

Крім того, при оформленні в 2013 році
права власності в порядку спадкування
позивачем були сплачені певні кошти, в
тому числі 500 гривень за експертну
оцінку спадкового майна, тобто
квартири АДРЕСА_1. В подальшому на
підставі того ж висновку експерта свою
частину квартири успадкувала і
відповідачка, а тому вона повинна
відшкодувати йому половину вартості
такої експертизи.

Оскільки при зустрічах та телефонних
розмовах мати відповідачки - ОСОБА_4 -
відмовилась сплачувати будь-які кошти -
позивач змушений звернутись за
захистом своїх законних прав до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої вимоги підтримав в повному обсязі,
прохав їх задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_5 позовні вимоги не
визнав в повному обсязі, пояснив, що
жодних правових підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1
немає.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши матеріали справи,
перебуваючи в межах позовних вимог та
дотримуючись принципів змагальності
сторін й диспозитивності цивільного
судочинства, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню
не підлягають.

Згідно положень ст.214 Цивільного
процесуального кодексу України під час
ухвалення рішення суд вирішує низку
питань, серед яких - чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин та яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

В ході судового розгляду даної справи
встановлено та об'єктивно підтверджено
її матеріалами, що Власницею квартири
АДРЕСА_1 була ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
Свідоцтвом НОМЕР_1 (а.с.7).

Після її смерті спадщину прийняли два
спадкоємці - її рідні сини - ОСОБА_1 та
ОСОБА_3. При чому останній залишився
проживати у вказаній квартирі, а ОСОБА_1
подав відповідну заяву до державної
нотаріальної контори, проте не
отримував свідоцтво про право на
спадщину до листопада 2013 року, тобто
понад шість років (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 теж помер, що
підтверджується Свідоцтвом НОМЕР_2
(а.с.8).

Протягом 2007 - 2011 років по вказаній
квартирі зростала заборгованість за
комунальні послуги, і 08, 09, 18 та 19 серпня
2011 року позивач - ОСОБА_1 - погасив
значну частину цієї заборгованості,
про що свідчать надані ним квитанції
(а.с.9 - 13).

Суд приходить до висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог, оскільки
згідно ст.11 Цивільного кодексу України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
законодавства, а також їз дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно ст.14 Цивільного кодексу України
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Позивачем не наведено жодного
нормативного акту чи вимоги закону,
якою б на відповідачку покладався
обов'язок по сплаті коштів за
комунальні послуги, які були
нараховані спадкодавцю при його житті,
і за якими самі комунальні
підприємства не пред'являли претензій
ні до неї особисто, ні в державну
нотаріальну контору, як то передбачено
ст.1281 Цивільного кодексу України.

Крім того суд враховує, що сам позивач
не являвся спадкоємцем після смерті
свого рідного брата, оскільки
відповідачка як рідна донька
спадкодавця відносилась до першої
черги спадкоємців, тому будь-яких
підстав для погашення заборгованості
за свого брата у позивача не було.

Про існування доньки у свого рідного
брата позивач знав, що він не
заперечував і в судовому засіданні.
Характер відносин між батьком та
донькою до справи ніякого відношення
не має, оскільки ОСОБА_3 заповіт не
складався, його донька права
спадкування не позбавлялась.

Крім того, суд також враховує, що за
твердженнями самого позивача весь цей
час і документи, і ключі від
успадкованої квартири перебували і
перебувають у нього, в даний час з його
дозволу в квартирі мешкають інші особи,
що фактично свідчить про те, що
відповідачка жодного дня не
користувалась і не могла користуватись
успадкованим майном. Спір про
витребування оригіналу
правовстановлюючого документа двічі
передавався на розгляд Лубенського
міськрайонного суду.

Що стосується вимоги позивача про
стягнення 1/2 частини вартості
проведеної експертизи, суд приходить
до наступних висновків :

Як визнав сам позивач, висновок
експерта він замовляв на вимогу
державного нотаріуса, і саме йому він
передав вказаний висновок.
Відповідачка на руки такий висновок не
отримувала, жодних незаконних дій для
його отримання не вчиняла. Натомість
сам позивач впродовж двох років
утримував оригінал
правовстановлюючого документа на
спадкову квартиру, тим самим
унеможливлюючи оформлення свідоцтва
про право на спадщину відповідачкою.

Дії державного нотаріуса з приводу
використання висновку експерта і для
оформлення спадщини відповідачкою
ОСОБА_1 не оскаржував.

За таких обставин правові підстави для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1
відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. . 10, 15, 60, 88, 212-214, 256 ЦПК України ст.
ст.14,1281 Цивільного кодексу України суд
-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовні вимоги ОСОБА_1
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Яценко В. В.