АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц - 791/349/2014
Головуючий в І інстанції: Соляник Н.І.
Доповідач: Бугрик В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця « 17» дня
колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.,

Суддів: Лісової Г.Є., Семиженка Г.В.

при секретарі: Мироненко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» на рішення
Новотроїцького районного суду
Херсонської області від 21 січня 2013
року за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором в сумі 3292,26
гривні.,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ПАТ «Дельта Банк» 06.12.2012 року
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2
про стягнення 3292,26 гривень, в
обґрунтування якого вказав, що 17.04.2008
року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комерційний Банк
«Дельта». Відповідно до п. 1.2 якого,
позивач відкрив відповідачу картковий
рахунок НОМЕР_1 в національній валюті
України - гривні, та надав відповідачу
платіжну картку та Пін-код до неї.
Обслуговування карти здійснювалося на
умовах викладених в тарифному пакеті
Visa Класичний, що є додатком 1 до
договору та Правилах здійснення
операцій за картковими рахунками.
Позивач надав відповідачу кредит
шляхом відкриття відновлювальної
відкличної кредитної лінії на суму 30000
грн., що передбачено п. 1.3 кредитного
договору, з лімітом кредитної лінії 1470
гривень. Відповідач в свою чергу,
відповідно до п.2. договору,
зобов'язувався щомісячно в строки,
визначені Правилами, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітний місяць. Станом на 08
жовтня 2012 року відповідач порушив
умови кредитного договору і має
прострочену заборгованість в сумі 3292,26
гривень, яка складається з тіла кредиту
3292,26, прострочене тіло кредиту -0 грн,
заборгованість за відсотками -0 грн.,
заборгованість за комісіями -0 грн.
Відповідач неодноразово був
повідомлений про виникнення
заборгованості по оплаті передбачених
кредитним договором платежів перед ТОВ
«Комерційний Банк «Дельта», однак на
даний час кредитна заборгованість не
погашена. Просить стягнути з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Дельта Банк» 3292,26 гривен
та судовий збір у сумі 214,6 грн.

Рішенням суду у задоволені позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, зазначає що суд
не врахував, що кредитна лінія
продовжується кожного року на умовах
тарифу та кредитного договору, а тому
застосування строку давності є
необґрунтованим.

Вислухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції
встановивши, що 17.04.2008 року банк надав
відповідачу грошові кошти в розмірі 1470
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну карту
відповідно до умов укладеного з ним
договору № 003-21097-170408 від 17.04.2008 року, які
позичальник мав повернути щомісячними
мінімальними платежами зі сплатою
процентів за користування кредитною
лінією та/або овердрафтом за ставками,
які зазначені в тарифах, відмовив у
задоволенні позовних вимог з підстав
пропуску позивачем позовної давності.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи
17 квітня 2008 року ОСОБА_2 уклав з
публічним акціонерним товариством
«Дельта Банк» договір № 003-21097-170408 на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки, за
яким отримав кредит у сумі 1470 грн. для
розрахунків за товари чи послуги,
зняття готівки та вчинення інших
операцій не заборонених законом. За
умовами договору позичальник
зобов'язувався щомісяця, в строки
визначені Правилами, здійснювати
погашення заборгованості у вигляді
обов'язкового мінімального платежу,
обумовленого тарифами на
обслуговування платіжної картки. Строк
дії договору визначено сторонами до
повного виконання зобов'язань за
договором. Відповідач з умовами
договору та тарифами на обслуговування
платіжної картки був ознайомлений,
зауважень не мав, про що зазначено на
самому договорі та тарифах до нього.

З наданого банком розрахунку
вбачається, що відповідач прострочував
повернення грошових коштів внаслідок
чого утворилася заборгованість по
кредиту станом на 08.10.2012 року в розмірі
3292,26 грн., з яких 3292,26 грн. тіло кредиту.
Останні зарахування на картку боржника
були здійснені у квітні 2010 року.

З позовом до суду про стягнення з
ОСОБА_2 неповернутого кредиту ПАТ
«Дельта Банк» звернулося 6 грудня 2012
року.

Відмовляючи у задоволенні позову
про стягнення заборгованості суд
виходив з того, що на момент подачі
позовної заяви сплив строк позовної
давності. Статтею 257 ЦК України
встановлено загальну позовну давність
тривалістю у три роки. Відповідно до
ч.ч.3 і 4 ст.267 ЦК України позовна
давність застосовується лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
рішення. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові.
Згідно ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Відповідач ОСОБА_2 під час
розгляду справи судом першої інстанції
позов визнав повністю, був згоден на
сплату заборгованості за кредитним
договором (а. с. 23).

Пункт 7 ч.11ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч.11 ст.11 зазначеного
Закону стосується позасудового
повернення споживчого кредиту, а тому
висновок суду про те, що позовна
давність про повернення споживчого
кредиту застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі не
відповідає обставинам справи та не
ґрунтується на законі.

За таких обставин рішення суду
першої інстанції як постановлене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 315 ЦПК України
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ДельтаБанк»
задовольнити.

Рішення Новотроїцького
районного суду Херсонської області
від 21 січня 2013 року по даній справі
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» 3292 грн.26 коп.
заборгованості за кредитним договором
та 214 грн.60 коп. понесених судових
витрат.

Рішення може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з моменту його
проголошення безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий

Судді