Справа № 308/9316/13-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Фазикош О.В., при
секретарі Рабош А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Ужгород цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення відповідачів,-
Представник позивача Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» звернувся до
Ужгородського міськрайонного суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення відповідачів.
Позовні вимоги мотивує тим, що 17.12.2012 р.
між Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» та ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» було укладено Договір
відступлення прав вимоги, відповідно
до якого ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
відступило ТОВ «Кредитні ініціативи»
права вимоги до кредитних договорів
укладених між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та фізичними особами.
Відповідно до договору та чинного
законодавства покупець набув усі права
вимоги по відступленим кредитним
договорам включаючи сплату суми
основного боргу, відсотків, комісій,
нарахованих штрафних санкцій. Згідно
вищезазначеного договору відбулося
відступлення права вимоги за кредитним
договором №02-08/596-Ф від 09.04.2008 року, що
було укладено між Акціонерним
комерційним промислово-інвестиційним
банком, який змінив своє найменування
на Публічне акціонерне товариство
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
фізичною особою - громадянином(кою)
України яким (якою) - ОСОБА_2, на користь
ТОВ «Кредитні ініціативи». Таким чином,
на даний час усі права кредитора за
вищевказаним Кредитним договором
належать ТОВ «Кредитні ініціативи».
09.04.2008 року Закрите акціонерне
товариство «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
фізична особа - громадянин(ка) України
яким(якою) є - ОСОБА_2 уклали Кредитний
договір № 02-08/596-Ф. Відповідно до умов
вищевказаного кредитного договору,
банк зобов'язується надати Боржнику
зобов'язується повернути наданий
кредит і сплатити проценти за
користування в сумі, строки та на
умовах, що передбачені Кредитним
договором. Банк свої зобов'язання за
кредитним договором виконав в повному
обсязі, надавши Боржнику кредит у сумі
неналежно виконує взяті на себе
зобов'язання, чим грубо порушує істотні
умови кредитного договору в результаті
чого станом на 28.02.2013 року має
прострочену заборгованість: за
З метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за Кредитним
договором № 02-08/596-Ф від 09.04.2008 року
Акціонерний комерційний промислово-
інвестиційний банк та фізичні особи -
громадянки України якими є - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, уклали 09.04.2008 року Іпотечний
договір, відповідно до якого останні
передали банку в іпотеку наступне
майно, а саме: трьохкімнатну квартиру,
загальною площею 69,9 кв. м., житлова
площа 40,70 кв. м., яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки
належить Іпотекодавцям на праві
приватної власності на підставі
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого Чопською
міською радою 25.07.2007 року на підставі
розпорядження Чопського міського
голови 12.07.2007 року за № 182. Право
власності зареєстроване в
Ужгородському районному підприємстві
(бюро) технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна 11.08.2007 року за
реєстраційним номером 19694390 номер
запису 1443 в книзі 7. Сторони оцінили
вищезазначений предмет іпотеки на день
укладення Іпотечного договору в 100 000,00
Відповідно до умов Іпотечного
договору, а саме п. 5.1. Іпотекодержатель
набуває право стягнення на предмет
іпотеки у будь-якому з наступних
випадків: - у випадку невиконання
боржником основного зобов'язання; у
випадку невиконання або неналежного
виконання Іпотекодавцем умов
Іпотечного договору;
у інших випадках, передбачених
законодавством. У разі порушення
боржником основного Кредитного
договору та/або порушення
Іпотекодавцем умов Іпотечного
договору, Іпотекодержатель надсилає
Іпотекодавцю та/або Боржнику письмову
вимогу про усунення порушення
Основного зобов'язання за Кредитним
договором та/або зобов'язань,
передбачених Іпотечним договором, у
тридцятиденний строк, та попередження
про звернення стягнення на Предмет
іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо
протягом встановленого строку вимога
Іпотекодержателя залишається без
задоволення, Іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
Предмет іпотеки відповідно до умов
Іпотечного договору. Звернення
стягнення на предмет іпотеки може бути
здійснено Іпотекодержателем на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно із
договором про задоволення вимог
Іпотекодержателя, шляхом позасудового
врегулювання, яким вважатиметься
застереження, що міститиметься в
Іпотечному договорі або на підставі
окремого договору, який може бути
укладений між Іпотекодавцем та
Іпотекодержателем з урахуванням вимог
чинного законодавства України. На
виконання умов Кредитного договору та
Іпотечного договору відповідачу та
боржнику було направлено вимогу, а
саме: повідомлення про усунення
порушень та попередження про звернення
стягнення на предмет іпотеки, але на
дату подання позовної заяви вимога не
виконана. Таким чином, зважаючи на
невиконання боржником зобов'язання
стосовно умов повернення кредиту,
позивач вправі вимагати стягнення
заборгованості по кредиту, за
відсотками, за пенею з останнього, за
рахунок предмету іпотеки.
На виконання умов Кредитного договору
та Іпотечного договору Відповідачу та
Боржнику було направлено Вимогу, а
саме: Повідомлення про усунення
порушень та попередження про звернення
стягнення на Предмет іпотеки, але на
дату подання позовної заяви Вимога не
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у
разі порушення іпотекодавцем
обов'язків, встановлених іпотечним
договором, іпотекодержатель має право
вимагати дострокового виконання
основного зобов'язання, а в разі його
невиконання - звернути стягнення на
На підставі вищенаведеного позивач
просить: на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, Юридична
Бровари, бул. Незалежності, 14), в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 02-08/596-Ф від 09.04.2008 року, яка
грн. звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме на трьохкімнатну
квартиру, загальною площею 69,9 кв.м.,
житлова площа 40,70 кв.м., яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки
належить Іпотекодавцям на праві
приватної власності на підставі
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого Чопською
міською радою 25.07.2007 року на підставі
розпорядження Чопського міського
голови 12.07.2007 року за № 182. Право
власності зареєстроване в
Ужгородському районному підприємстві
(бюро) технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна 11.08.2007 року за
реєстраційним номером 19694390 номер
запису 1443 в книзі 7, шляхом проведення
прилюдних торгів згідно ЗУ «Про
виконавче провадження», за початковою
ціною встановленою на рівні не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна,
визначеною на підставі оцінки
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна, під час проведення
виконавчих дій. Виселити без надання
іншого житла Відповідачів зі зняттям з
реєстраційного обліку з житлового
приміщення, а саме: з трьохкімнатної
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Стягнути солідарно з
відповідачів на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» - витрати по сплаті
судового збору у сумі - 951,82 грн.
В судове засідання представник
позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» не
з'явився, надав заяву в якій просить
розглянути позовну заяву без його
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі відповідно до
викладених у позовній заяві підстав,
проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
повторно не з'явилася, про час та місце
розгляду справи повідомлялася в
порядку ст.76 ЦПК України, про причини
неявки суд не повідомила, клопотань про
відкладення справи до суду не
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
повторно не з'явилася, про час та місце
розгляду справи повідомлялася в
порядку ст.76 ЦПК України, про причини
неявки суд не повідомила, клопотань про
відкладення справи до суду не
надходило, у зв'язку з чим суд згідно ч.
1 ст. 224 ЦПК України ухвалив
провести заочний розгляд справи.
Згідно до ч.1 ст.157 ЦПК України суд
розглядає справи протягом розумного
строку, але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 169 ЦПК України
передбачено, що у разі повторної неявки
в судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Враховуючи, що представник позивача не
заперечував проти прийняття заочного
рішення, суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов до
наступного висновку.

Так, відповідно до наявного в
матеріалах Договору відступлення прав
вимоги, встановлено, що 17.12.2012 р. між
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» та ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» було укладено такий про наступне
ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
відступило ТОВ «Кредитні ініціативи»
права вимоги до кредитних договорів
укладених між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та фізичними особами.

Згідно вищевказаного договору
відбулося відступлення права вимоги за
кредитним договором 02-08/596-Ф від 09.04.2008
року, що було укладено між ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
фізичною особою - ОСОБА_2, на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи».

Таким чином, на даний час усі права
кредитора за вищевказаним договором
належить ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

09.04.2008 року Закрите акціонерне
товариство «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
фізична особа - громадянин(ка) України
яким(якою) є - ОСОБА_2 уклали Кредитний
договір № 02-08/596-Ф. Відповідно до умов
вищевказаного кредитного договору,
банк зобов'язується надати Боржнику
кредит у сумі 75000,00 гри., а Боржник
зобов'язується повернути наданий
кредит і сплатити проценти за
користування в сумі, строки та на
умовах, що передбачені Кредитним
договором.

В свою чергу, боржник неналежно виконує
взяті на себе зобов'язання, чим грубо
порушує істотні умови кредитного
договору в результаті чого станом на
28.02.2013 року має прострочену
заборгованість: за кредитом - 65331,01 грн.;
по відсотках - 18381,37 грн.

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за Кредитним
договором № 02-08/596-Ф від 09.04.2008 року
Акціонерний комерційний промислово-
інвестиційний банк та фізичні особи -
громадянки України якими є - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, уклали 09.04.2008 року Іпотечний
договір, відповідно до якого останні
передали банку в іпотеку наступне
майно, а саме: трьохкімнатну квартиру,
загальною площею 69,9 кв. м., житлова
площа 40,70 кв. м., яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки
належить Іпотекодавцям на праві
приватної власності на підставі
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого Чопською
міською радою 25.07.2007 року на підставі
розпорядження Чопського міського
голови 12.07.2007 року за № 182. Право
власності зареєстроване в
Ужгородському районному підприємстві
(бюро) технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна 11.08.2007 року за
реєстраційним номером 19694390 номер
запису 1443 в книзі 7. Сторони оцінили
вищезазначений предмет іпотеки на день
укладення Іпотечного договору в 100 000,00
грн.

Відповідно до умов Іпотечного
договору, а саме п. 5.1. Іпотекодержатель
набуває право стягнення на предмет
іпотеки у будь-якому з наступних
випадків: - у випадку невиконання
боржником основного зобов'язання; у
випадку невиконання або неналежного
виконання Іпотекодавцем умов
Іпотечного договору; у інших випадках,
передбачених законодавством. У разі
порушення боржником основного
Кредитного договору та/або порушення
Іпотекодавцем умов Іпотечного
договору, Іпотекодержатель надсилає
Іпотекодавцю та/або Боржнику письмову
вимогу про усунення порушення
Основного зобов'язання за Кредитним
договором та/або зобов'язань,
передбачених Іпотечним договором, у
тридцятиденний строк, та попередження
про звернення стягнення на Предмет
іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо
протягом встановленого строку вимога
Іпотекодержателя залишається без
задоволення, Іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
Предмет іпотеки відповідно до умов
Іпотечного договору. Звернення
стягнення на предмет іпотеки може бути
здійснено Іпотекодержателем на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно із
договором про задоволення вимог
Іпотекодержателя, шляхом позасудового
врегулювання, яким вважатиметься
застереження, що міститиметься в
Іпотечному договорі або на підставі
окремого договору, який може бути
укладений між Іпотекодавцем та
Іпотекодержателем з урахуванням вимог
чинного законодавства України. На
виконання умов Кредитного договору та
Іпотечного договору відповідачу та
боржнику було направлено вимогу, а
саме: повідомлення про усунення
порушень та попередження про звернення
стягнення на предмет іпотеки, але на
дату подання позовної заяви вимога не
виконана. Таким чином, зважаючи на
невиконання боржником зобов'язання
стосовно умов повернення кредиту,
позивач вправі вимагати стягнення
заборгованості по кредиту, за
відсотками, за пенею з останнього, за
рахунок предмету іпотеки.

Згідно п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в яких
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 ЦК
України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, а зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України.

Відповідно до умов Іпотечного
договору, а саме п. 5.1. Іпотеко держатель
набуває право стягнення на предмет
іпотеки у будь-якому з наступних
випадків: - у випадку невиконання
Боржником основного зобов'язання; у
випадку невиконання або неналежного
виконання Іпотекодавцем умов
Іпотечного договору; у інших випадках,
передбачених законодавством.

У разі порушення Боржником основного
Кредитного договору та/або порушення
Іпотекодавцем умов Іпотечного
договору, Іпотекодержатель надсилає
Іпотекодавцю та/або Боржнику письмову
вимогу про усунення порушення
Основного зобов'язання за Кредитним
договором та/або зобов'язань,
передбачених Іпотечним договором, у
тридцятиденний строк, та попередження
про звернення стягнення на Предмет
іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо
протягом встановленого строку вимога
Іпотекодержателя залишається без
задоволення, Іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
Предмет іпотеки відповідно до умов
Іпотечного договору.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
може бути здійснено Іпотекодержателем
на підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно із
договором про задоволення вимог
Іпотекодержателя, шляхом позасудового
врегулювання, яким вважатиметься
застереження, що міститиметься в
Іпотечному договорі або на підставі
окремого договору, який може бути
укладений між Іпотекодавцем та
Іпотекодержателем з урахуванням вимог
чинного законодавства України.

Таким чином, зважаючи на невиконання
Боржником зобов'язання стосовно умов
повернення кредиту, Позивач вправі
вимагати стягнення заборгованості по
кредиту, за відсотками, за пенею з
останнього, за рахунок предмету
іпотеки.

Відповідно до ч.6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку»,
у разі порушення Боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у
разі порушення іпотекодавцем
обов'язків, встановлених іпотечним
договором, іпотекодержатель має право
вимагати дострокового виконання
основного зобов'язання, а в разі його
невиконання - звернути стягнення на
предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 ЗУ «Про іпотеку».

Враховуючи те що заборгованість за
кредитним договором досі залишається
не виплаченою та невиконання
Відповідачами основного зобов'язання,
у Позивача є законне право вимагати
через суд звернення стягнення предмет
іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за Кредитним Договором.

Відповідно до статті 39 Закону України
«Про іпотеку» у разі задовлення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішення суду
зазначаються : загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період його реалізації,
якщо такі необхідні; спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів або застосування
процедури продажу, встановленою
статтею 38 цього Закону; пріоритет та
розмір вимог інших кредиторів, які
підлягають задоволенню з вартості
предмета іпотеки; початкова ціна
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації.

Відповідно до роз»яснень, даних у
постанові пленуму Вищого
спеціалізованого суду України № 5
від 30 березня 2012 року, то при вирішенні
спору про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд має дати оцінку
співмірності суми заборгованості за
кредитом та вартості іпотечного майна,
якщо допущене боржником або
іпотекодавцем, якщо він є відмінним від
боржника, порушення основного
зобов'язання чи іпотечного договору не
завдає збитків іпотекодержателю і не
змінює обсяг його прав, врахувати
загальні засади цивільного
законодавства -справедливість,
добросовісність та розумність (пункт 6
частини першої статті 3 ЦК). А
резолютивна частини рішення суду в
разі задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як статті 39 Закону
України «Про іпотеку», так і положенням
пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК.
Зокрема, у ньому в обов'язковому
порядку має зазначатись: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; спосіб
реалізації предмета іпотеки -шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу шляхом
надання права іпотекодержателю на
продаж предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації (при цьому суд
може за значити, що початкова ціна
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій ( п.42), та
у п.18.8.-18.13. договору іпотеки.

Сума боргу є співмірною з вартістю
предмета іпотеки та є такою, що при
порушенні її сплати по основному
зобов'язанню та при відмові у зверненні
стягнення на іпотечне майно по
іпотечному договору, може завдати
збитків іпотекодержателю чи змінити
обсяг його прав, що суперечить вимогам
ч.3 ст.39 Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи вищенаведене, суд вважає
позовні вимоги позивача в цій частині є
обґрунтованими та такими що підлягають
до задоволення.

Разом з тим, в частині позовних вимог
про виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення, яке є
предметом іпотеки суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 47
Конституції України позбавити
громадянина житла можна лише на
підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 109 Житлового
кодексу виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку. Звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення, всі громадяни, що мешкають
у ньому, зобовязані на письмову вимогу
кредитора або нового власника цього
жилого приміщення добровільно
звільнити його протягом одного місяця
з дня отримання цієї вимоги. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Громадянам, відповідно до Житлового
кодексу, яких виселяють з жилих
приміщень, одночасно надається інше
постійне жиле приміщення, за винятком
виселення громадян при зверненні
стягнення на жилі приміщення, що були
придбані ними за рахунок кредиту
(позики) банку чи іншої особи,
повернення якого забезпечене іпотекою
і відповідного жилого приміщення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України
«Про іпотеку», звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у' встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Окрім того, відповідно до Договору
іпотеки, Іпотекодавець запевняє та
гарантує що предмет іпотеки не є
об'єктом речових прав будь-якої третьої
особи, відсутні жодні інші права та
вимоги третіх осіб на предмет іпотеки
та не існує ніяких дій з боку фізичних
осіб, що можуть привести до невиконання
або неналежного виконання
Іпотекодавцем зобов'язань за договором
іпотеки.

Відповідно до п. 43 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України № 5 від 30
березня 2012 року: «При розгляді
позову іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке.

Згідно з частиною четвертою статті 9,
статті 109 Житлового кодексу України,
статей 39-40 Закону України «Про іпотеку»
виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення, яке є
предметом іпотеки, проводиться в
порядку, встановленому законом. При
цьому суд за заявою іпотекодержателя
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
наявності підстав, передбачених
законом, ухвалює рішення про виселення
мешканців цього житлового будинку чи
житлового приміщення.

При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами
строк.».

На виконання умов Кредитного договору
та Іпотечного договору відповідачу та
боржнику було направлено вимогу, а
саме: повідомлення про усунення
порушень та попередження про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні належні та допустимі докази
про таке повідомлення відповідачів по
справі, та відмови добровільно
звільнити житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, з огляду на
наведене суд відмовляє у задоволенні
вимоги про виселення відповідачів із
спірної квартири, оскільки вважає, що
вона є передчасною.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, та
керуючись ст.ст. 12, 33, 38, 39, 40 Закону
України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК
Української РСР, ст.ст. 6, 11, 525, 526,
Цивільного кодексу України, з
урахуванням Постанови № 5 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60,
62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 293, 294
ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення відповідачів -
задовольнити частково.

На користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (, п/р 2001 в
ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, Юридична
адреса: 07400, Київська область, м.
Бровари, бул. Незалежності, 14), в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 02-08/596-Ф від 09.04.2008 року, яка
станом на 28.02.2013 року становить 83712,38
грн. звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме на трьохкімнатну
квартиру, загальною площею 69,9 кв.м.,
житлова площа 40,70 кв.м., яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки
належить Іпотекодавцям на праві
приватної власності на підставі
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого Чопською
міською радою 25.07.2007 року на підставі
розпорядження Чопського міського
голови 12.07.2007 року за № 182. Право
власності зареєстроване в
Ужгородському районному підприємстві
(бюро) технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна 11.08.2007 року за
реєстраційним номером 19694390 номер
запису 1443 в книзі 7, шляхом проведення
прилюдних торгів згідно ЗУ «Про
виконавче провадження», за початковою
ціною встановленою на рівні не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна,
визначеною на підставі оцінки
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна, під час проведення
виконавчих дій.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, мешканки
АДРЕСА_1 та ОСОБА_3, мешканки АДРЕСА_1

на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» - витрати по сплаті
судового збору у сумі - 837,12 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів після
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

О.В. Фазикош