Справа № 153/2185/13-ц Провадження №
22-ц/772/531/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Любинецька-Онілова А.
Г.Категорія: 51 Доповідач: Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Жданкіна В.В.

Суддів: Медяного В.М., Ковальчука О.В.

При секретарі: Агєєвій Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Ямпільському районі, ПАТ
«Укртрансгаз» про встановлення факту
нещасного випадку (каліцтва) на
виробництві відшкодування шкоди та
скасування акту проведення
розслідування нещасного випадку, за
апеляційною скаргою представника
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» - Омельченка О.І. на
рішення Ямпільського районного суду
Вінницької області від 24 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В
И Л А :

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 заявив
позов до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Ямпільському районі
Вінницької області, Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
про встановлення факту нещасного
випадку (каліцтва) на виробництві,
відшкодування шкоди та скасування акту
проведення розслідування нещасного
випадку. Зазначив, що 14 листопада 1995
року він був прийнятий на роботу
оператором Томашпільської
газово-розподільної станції по
четвертому розряду де пропрацював до 11
травня 1998 року і був звільнений з
роботи за власним бажанням у зв'язку з
захворюванням на підставі ст. 38 КЗпП
України. 30.08.1997 року згідно
затвердженого 01.07.1997 року начальником
Гайсинського УМГ Герас Р.А. та
підписаного начальником ЛЕС Д.В.
Савченком графіку роботи операторів
Томашпільської ГРС на серпень місяць
1997 року він знаходився на чергуванні на
своєму робочому місці в будинку
операторів Томашпільської ГРС і
виконував покладені на нього
функціональні посадові обов'язки.
Цього ж дня, 30.08.1997 року о 22.35 годині
вечора, перебуваючи згідно графіка на
чергуванні і виконуючи покладені на
нього посадові обов'язки оператора
Томашпільської ГРС при спробі зайти у
підвальне приміщення, з ним стався
нещасний випадок, а саме спіткнувшись
він впав головою вниз з висоти біля 1,5м.,
і вдарився головою об нижчу бетонну
сходинку, внаслідок чого отримав
закриту черепно-мозкову травму голови,
забій головного мозку, рвану рану
голови, субдуральну гематому. 31.08.1997
року о 6 год. 15 хв., він був доставлений в
травматологічне відділення
Томашпільської ЦРЛ і одразу ж
стаціонарно був госпіталізований і
далі для подальшої госпіталізації і
лікування був доставлений в
нейрохірургічне відділення ЦРЛ ім..
Ющенка в м. Вінниця, де переніс важку
операцію (трепанацію черепа) і тривалий
час лікувався. В результаті отриманих
на робочому місці травм та тривалого
після цього лікування, Томашпільським
МСЕК йому була встановлена ІІ група
інвалідності, довічно. Згідно рішення
виконавчого комітету Томашпільської
районної ради народних депутатів
Вінницької області №64 від 30.09.1994 року,
квартири №№ 1, 2 (будинок оператора)
Томашпільської ГРС, що розташований по
вул. Пестеля смт. Томашпіль, де він
здійснював чергування і де з ним стався
нещасний випадок, віднесено до
службових приміщень на підставі
клопотання Гайсинського лінійного
виробничого управління магістральних
газопроводів. Позивач зазначає, що
нещодавно від фахівців в галузі
цивільного і страхового права йому
стало відомо, що відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Ямпільському районі,
який обслуговує Томашпільський район
Вінницької області, має йому виплатити
компенсацію за настання нещасного
випадку на виробництві, але для цього
необхідно підтвердити факт настання
нещасного випадку на виробництві.

Ямпільський районний суд
Вінницької області 24.12.2013 року позов
задовольнив частково.

Встановив факт, що 30 серпня 1997 року
о 22 годині 35 хвилин під час чергування в
будинку операторів Томашпільської
газово-розподільної станції смт.
Томашпіль Вінницької області під час
виконання трудових обов'язків
оператора Томашпільської ГРС із
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, стався нещасний
випадок пов'язаний із виробництвом, у
результаті якого ОСОБА_2 отримав травму
у вигляді важкої закритої
черепно-мозкової травми голови, забій
головного мозку середнього ступеня
важкості, рвану рану голови,
субдуральну гематому голови.

Визнав недійсним та скасував акт
про нещасний випадок невиробничого
характеру щодо ОСОБА_2, за формою Н-5,
затверджений 30 вересня 2013 року
начальником Управління Гайсинського
лінійного виробничого управління
магістральних газопроводів Філії УМГ
«Черкаситрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз»
Кришталь В.Д.

Стягнув із Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» судовий збір
у сумі 229 (двісті двадцять дев'ять)
гривень 40 копійок в дохід держави.

В задоволенні іншої частини позову
- відмовити.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Укртрансгаз» просить рішення
скасувати як незаконне і ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог повністю.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задоволити з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права.

Обґрунтованим визнається рішення,
коли висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

У рішенні суду обов'язково повинні
бути зазначені судом факти і
відповідні їм правовідносини.

Проте зазначені вимоги закону
залишилися поза увагою суду.

Суд вважав доведеними ті обставини,
на які позивач посилається як на
підставу своїх позовних вимог про
встановлення факту нещасного випадку
на виробництві та скасування акту про
нещасний випадок невиробничого
характеру щодо ОСОБА_2, за формою Н-5,
затверджений 30 вересня 2013 року. Суд
вважає доведеним достовірними,
належними та допустимими доказами той
факт, що дійсно 30.08.1997 року о 22 годині 35
хвилин в смт. Томашпіль Вінницької
області на території Томашпільської
ГРС під час виконання трудових
обов'язків із позивачем стався
нещасний випадок пов'язаний із
виробництвом, у результаті якого він
отримав травму у вигляді закритої
черепно-мозкової травми. Суд вважав
необґрунтованими і такими, що не
підтверджені жодним доказом доводи
представника відповідача ПАТ
«Укртрансгаз» та наведені ним мотиви
із яких він вважає отриману позивачем
травму невиробничого характеру. Той
факт, що 30.08.1997 року позивач чергував
вдома підтверджений дослідженими
письмовими доказами і свідчить про
виконання ним своїх трудових
обов'язків.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
Публічне акціонерне товариство
«Укртрансгаз» заперечувало проти
позову. Службове житло не є робочим
місцем. Оператори газорозподільних
станцій повинні проживати близько від
дільниці. Робоче місце - це є
газорозподільна станція. Оператори
чергують вдома без права відлучатися,
крім випадку виклику на роботу. Однак
час чергування вдома включається до
робочого часу не цілком, а тільки в
одній четвертій часу. Вказує, що підвал
знаходиться в житловій квартирі
будинку, який є будинком операторів. Це
місце не є спеціально обладнане і тому
не може бути визнане робочим місцем.
Представник відповідача також
зазначив, що нічим не підтверджується
та обставина, що позивач спускався у
підвал у зв'язку із виробничою
необхідністю. В ході розслідування
цього випадку були допитані свідки та
складено відповідний акт комісією, всі
документи є. Спрацювання сигналізації
не було. В той час до газопостачання
були підключені лише 40 будинків,
цукровий завод підключений не був, а
тому замерзання редуктора не було.
Також зазначив, що в ході перевірки
прокуратурою скарги позивача було
встановлено, що він спускався в підвал
будинку за ліхтарем, а в ході судового
розгляду позивач зазначає, що йшов у
підвал за бідоном.

Суд також не звернув увагу на
слідуючі обставини справи.

Відповідно до скарги позивача на
адресу прокурора Томашпільського
району Вінницької області щодо
встановлення даного нещасного випадку,
як такого, що пов'язаний з виробництвом
та відповідно до протесту прокурора
Томашпільського району від 28.08.2000р.
(наданий до матеріалів справи) на акт
розслідування причин побутової травми,
що сталася із оператором ГРС ОСОБА_2,
нещасний випадок стався з останнім в
«вечірній час, коли в житловому будинку
було виключено електроенергію і так, як
ліхтар знаходився в підвальному
приміщенні житлового будинку, ОСОБА_2
вимушений був спуститися в підвал і
взяти ліхтар на випадок будь-якої
поломки на ГРС. Спускаючись в підвал
ОСОБА_2 оступився і впав отримавши при
цьому травму».

При цьому слід зазначити, що в
скарзі від 2000р. на адресу прокуратури
Томашпільського району факт
спрацювання будь-якої сигналізації
відсутній.

11.12.2013р. в судовому засіданні
Ямпільського районного суду гр. ОСОБА_2
та свідки стверджують, що ОСОБА_2
спускався в підвал житлового будинку з
метою взяти 40-літровий бідон, щоб в
подальшому наповнити його гарячою
водою та доставити на ГРС «Томашпіль» з
метою усунення перемерзання
регулятора природного газу.

Зазначені ствердження ОСОБА_2 та
свідків не відповідають дійсності:
нещасний випадок стався з позивачем
30.08.97р., тобто в літню пору року.

Відповідно до довідки Томашпільської
дільниці Немирівського міжрайонного
управління газового господарства від
13.12.2013р. №100 в серпні місяці 1997 р.
газифікація с.м.т. Томашпіль лише
розпочиналася і до системи
газопостачання було підключено лише 40
(сорок) будинків громадсько-житлової
забудови. Споживання газу на той період
було мінімальним. Томашпільський
цукровий завод не був підключений до
газових мереж.

Твердження позивача щодо причин та
обставин нещасного випадку, які були
заявлені в судовому засіданні
протирічать матеріалам скарги,
направленої позивачем в 2000р. на адресу
прокуратури Томашпільського району .

Коли позивач поліз у погріб, то не
виконував трудові обов'язки, а проводив
дії із власної ініціативи і у власних
інтересах.

Згідно робочої інструкції, в
обов'язки оператора ГРС під час
чергування вдома входить лише одне -
прибути на робоче місце, на ГРС.

Колегія суддів вважає, що суд в
рішенні не вказав, який причинний
зв'язок між діями ОСОБА_2 і наслідками,
що настали, а тому прийшов до
передчасного висновку, про визнання
факту нещасного випадку, пов'язаного з
виробництвом.

Позивач не надав переконливих
доказів в підтвердження своїх вимог.

З огляду на викладене ухвалене
судом рішенні являється незаконним і
необґрунтованим, а доводи апеляційної
скарги підставні і тому підлягають до
задоволення.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р
І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» - Омельченка О.І.
задоволити.

Рішення Ямпільського районного суду
Вінницької області від 24.12.2013р.
скасувати і ухвалити нове: в
задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: