АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/42/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 41 Клочко О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Скіць М. І. РІШЕННЯ
22 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Скіць М. І. суддів
Захарова А. Ф. , Качан О. В. при
секретарі Яремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду
м.Черкаси від 25 вересня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
треті особи без самостійних вимог:
ОСОБА_8, комунальне підприємство
«Придніпровська служба утримання
будинків» Черкаської міської ради, ВАТ
«Черкасигаз», ПАТ «Черкасиобленерго»,
КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», КП
«Черкасиводоканал», КП «Черкаська
служба чистоти» про встановлення
порядку користування квартирою та
розподіл особових рахунків по оплаті
квартирної плати і комунальних послуг,
в с т а н о в и л а :
В квітні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що відповідно до
свідоцтва на право власності від 10
червня 2004 року вона являється
власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1,
що також підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №4098599 від 9 липня 2004 року та
технічним паспортом на квартиру.
ОСОБА_7 є рідною дочкою її померлого
чоловіка від першого шлюбу.
Від шлюбу з ОСОБА_9 у них спільних дітей
В трикімнатній квартирі, що належить їй
та відповідачці на праві спільної
часткової власності, окрім них,
проживає чоловік відповідачки - ОСОБА_8.
Відповідно до даних технічного
паспорту на квартиру загальна житлова
площа квартири становить 68,9 кв.м., яка
складається з трьох житлових кімнат
площею 17,7 кв.м., 9,8 кв.м. та 15,1 кв.м.
Між ними не визначений порядок
користування квартирою та дійти згоди
в цьому питанні у добровільному
порядку вони не можуть, оскільки
відповідачка та її чоловік постійно
чинять їй перешкоди у користуванні її
власністю, замінили замки, вчиняють
У зв'язку з цим вона змушена проживати у
Просила суд визначити порядок
користування квартирою, розділити
особові рахунки по оплаті послуг за
комунальні послуги та зобов»язати
комунальне підприємство
«Придніпровська служба утримання
будинків» Черкаської міської ради, ВАТ
«Черкасигаз», ПАТ «Черкасиобленерго»,
КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», КП
«Черкасиводоканал», КП «Черкаська
служба чистоти» відкрити на її ім.»я
окремі особові рахунки по оплаті
Рішенням Придніпровського районного
суду м.Черкаси від 25 вересня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Так згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності, тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Крім того, за змістом рішення суду
повинно бути мотивовано із зазначенням
встановлених судом обставин, які мають
значення для справи, їх юридичної
оцінки, а також визначених відповідно
до них правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог місцевий
суд вірно послався на приписи 358 ЦК
України, однак неправильно витлумачив
норму закону і дійшов помилкового
висновку, що виділення в користування
відповідачки та її чоловіка ОСОБА_8
кімнати, площею 9.8 м.кв. суттєво
порушить їх житлові права.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі свідоцтва на право власності
на нерухоме майно від 10 червня 2004 року
позивачу і відповідачу по справі
належить на праві власності по ?
частини квартири АДРЕСА_1, що також
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №4098599 від 9 липня 2004 року та
технічним паспортом на квартиру ( а.с.
6-11).

Спірна квартира має загальну площу 68,9
кв.м., житлову - 42,6 кв.м. та складається з
3 ізольованих кімнат площею 9.8 кв.м., 15,1
кв.м. та 17,7 кв.м. та підсобних приміщень
- кухні, ванни, комори, вбудованої шафи,
коридора і санвузла ( а.с. 8-9).

Відповідно, виходячи з вказаної
житлової площі та розміру часток
кожного зі співвласників, позивачу і
відповідачу належить по 21,3 м2 житлової
площі квартири.

З пояснення сторін по справі
вбачається, що на момент розгляду
справи всі нежитлові приміщення
знаходяться у загальному користуванні
осіб, що проживають в квартирі і спору
про їх використання немає, кімнатою
площею 15,1 м2 користується позивач, а
кімнатою площею 9.8 м2 користується
відповідач зі своїм чоловіком. Кімната
в квартирі площею 17,7 м2 з балконом
знаходиться у спільному користуванні
всіх мешканців квартири.

Стаття 41 Конституції України та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася 17
липня 1997 року відповідно до Закону
України «Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 pоку, Першого протоколу та
протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції»
закріплено принцип непорушності права
приватної власності, який означає
право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріпляє
право власника володіти, користуватися
і розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
Закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 321 ЦК
України).

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їхнього порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Стаття 12 ЦК України передбачає, що
особа вільно, на власний розсуд, обирає
способи захисту цивільного права.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способи захисту цивільних
прав та інтересів визначені ч. 2 цієї
статті.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції помилково дійшов висновку
про відмову в задоволенні позову з
підстав, зазначених позивачем, із
посиланням на рівень середньої
забезпеченості громадян житловою
площею в м. Черкаси.

Відповідно до частин 1,2 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків,випадків, встановлених
цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК
України, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відомості про те, що ОСОБА_6 зверталася
до ОСОБА_7 з пропозицією домовитись про
порядок користування квартирою в
матеріалах справи відсутні.

Відомостей про те, що ОСОБА_7 порушено
права ОСОБА_6 матеріали справи також не
містять.

Отже, ОСОБА_6 не доведено за допомогою
належних і допустимих доказів,
визначених чинним законодавством
підстав для задоволення позовних
вимог.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги щодо
невідповідності висновків суду
обставинам справи знайшли своє
підтвердження в суді апеляційної
інстанції, однак не дають підстав для
задоволення позовних вимог, оскільки
чинне законодавство, зокрема ст. 358 ЦК
України передбачає можливість лише
надання співвласнику у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності, а в інших випадках закон
надає співвласникам можливість
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю.

Згідно вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування або зміни
постановленого судом першої інстанції
рішення є невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення справи, постановлення
рішення із порушенням вимог
матеріального або процесуального
права.

За таких обставин, ухвалене у справі
судове рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в позові з підстав невідповідності
висновків суду обставинам справи та
неправильного застосування норм
матеріального права.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України , колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного
суду м.Черкаси від 25 вересня 2013 року по
даній справі скасувати і ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
треті особи без самостійних вимог:
ОСОБА_8, комунальне підприємство
«Придніпровська служба утримання
будинків» Черкаської міської ради, ВАТ
«Черкасигаз», ПАТ «Черкасиобленерго»,
КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», КП
«Черкасиводоканал», КП «Черкаська
служба чистоти» про встановлення
порядку користування квартирою та
розподіл особових рахунків по оплаті
квартирної плати і комунальних послуг -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :