Справа № 131/294/13-ц
У Х В А ЛА

29 січня 2014 р.

Іллінецький районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина
С.В.

при секретарі Бойко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Іллінці заяву
представника відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про визнання недійсним
договорів дарування житлового будинку
та земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені суду знаходиться наведена
вище цивільна справа.

Представник відповідача ОСОБА_2
звернувся до суду з заявою про
забезпечення позову, в якій просить
забезпечити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
визнання недійсним договорів
дарування житлового будинку та
земельних ділянок, які знаходяться за
адресою АДРЕСА_1, з надвірними
спорудами, а саме шляхом накладення
арешту на житловий будинок за
наведеною вище адресою та на земельну
ділянку площею 0,0474 га, кадастровий
номер :05:005:0159 та земельну ділянка
площею 0,1000 га, кадастровий номер
:05:005:0158.

Заява мотивована тим, що існують
достатньо серйозні підстави і
побоювання відносно того, що зазначене
майно може бути перепродане і тим самим
унеможливить в подальшому виконання
судового рішення.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2, своє клопотання
підтримав, просив його задовольнити з
підстав, що в ньому наведено. Зазначив,
що невжиття заходів забезпечення
позову негативно вплине на законні
інтереси його довірителя.

Представник позивача ОСОБА_5, та
позивач ОСОБА_3 в задоволенні вказаного
клопотання просили відмовити, оскільки
заявлення клопотань про забезпечення
позову в цивільному процесі, це
прерогатива виключно позивача,
оскільки в суді розглядається справа
за його позовом, а тому забезпечувати
позов за клопотанням відповідача, за
позовними вимогами позивача є
недопустимим.

Суд, дослідивши доводи клопотання
представника відповідача, дослідивши
матеріали цивільної справи, заслухавши
пояснення представника відповідача,
представника позивача та позивача
зважає на наступне.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов
може забезпечуватись зокрема, шляхом
накладенням арешту на майно, що
належить відповідачеві і знаходиться у
нього або в інших осіб.

Згідно преамбули Постанови пленуму
Верховного суду України № 9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову»: забезпечення
позову - це сукупність процесуальних
дій, які гарантують виконання рішення
суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 Постанови пленуму Верховного суду
України № 9 від 22.12.2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» наведено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

З аналізу наведених вище норм
Цивільного процесуального кодексу
України а також роз'яснень Постанови
пленуму Верховного суду України
вбачається, що суд може забезпечити
позов, у випадку реальної загрози
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову.

З вказаного слідує, що в даній
цивільній справі прерогатива
звернення до суду з клопотанням про
забезпечення позову належить стороні
позивача, оскільки суд розглядає
вказану цивільну справу саме за його
позовними вимогами і забезпечувати
позов позивача, шляхом накладення за
клопотанням відповідача арешту на
майно третіх осіб, не ґрунтується на
вимогах Цивільного процесуального
кодексу України.

А тому в задоволенні клопотання слід
відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 151,
ст.152, ст. 153, 209, 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на житловий будинку та земельні
ділянки, які знаходяться за адресою
АДРЕСА_1, з надвірними спорудами, а саме
на земельну ділянку площею, 0,0474 га,
кадастровий номер :05:005:0159 та
земельну ділянку площею 0,1000 га,
кадастровий номер :05:005:0158 -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції, подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя