РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2014 року

м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької
області у складі: головуючого судді
Петренко Л.В., при секретарі Фещенко Д.А.

за участі

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості в порядку
регресу,

встановив:

У січні місяці 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому
просив стягнути на його користь в
порядку регресу з ОСОБА_2 грошові кошти
в сумі 2346,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що 12.12.2008 року Токмацьким
районним судом Запорізької області
видано судовий наказ про стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на
користь Запорізької обласної спілки
«Довіра» в особі Токмацької філії № 7
суми заборгованості на підставі
кредитного договору № 176 від 30.11.2006 року
та договору поруки від 30.11.2006 року, в
розмірі 25281,00 грн. та судовий збір у
розмірі 126,41 грн. і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового розгляду цивільної справи у
розмірі 15,00 грн., а всього стягнуто 25 422,41
грн.

Ухвалою Токмацького районного суду
Запорізької області від 27 червня 2013
року вищевказаний судовий наказ від 12
грудня 2008 року, виданий Токмацьким
районним судом в частині стягнення з
нього, ОСОБА_1, заборгованості на
підставі кредитного договору № 176 від
30.11.2006 року та договору поруки від 30.11.2006
року, скасований. За період знаходження
вказаного судового наказу на
примусовому виконанні, починаючи з
липня 2012 року з пенсії були проведені
утримання заборгованості на користь
Запорізької обласної спілки «Довіра» в
особі Токмацької філії № 7 в розмірі 2
346,72 грн.

Вважає, що оскільки договір № 176 від
30.11.2006 року укладав саме ОСОБА_2, як
позичальник, знічить і кредитні
грошові кошти отримані саме ним,
ОСОБА_2. тобто саме ОСОБА_2
розпоряджався грошовими коштами
отриманими внаслідок укладення
кредитного договору.

Він ніякого відношення до вказаного
кредитного договору . а також до
договору поруки від 30.11.2013 року не має,
ніколи ніяких документів з цього
приводу не підписував, але незважаючи
на це, внаслідок невиконання ОСОБА_2
своїх зобов'язань за кредитним
договором, частково відшкодував шкоду
Запорізькій обласній спілці «Довіра» в
особі Токмацької філії № 7. Завдану
саме відповідачем.

Крім того, позивач зазначає, що
звернутися з позовом до кредитної
спілки про стягнення безпідставно
отриманих грошових коштів, не може,
оскільки кредитна спілка «Довіра» на
той час на законних підставах
зверталася до виконавчої служби для
примусового виконання судового наказу,
який на той час не був скасований, а
тому вважає, що відшкодувати понесені
витрати, які зазнав внаслідок
утримання з пенсії, повинен саме ОСОБА_2
в порядку регресу, оскільки з його вини,
з нього було утримано вказані грошові
кошти.

В судовому засідання позивач позовні
вимоги підтримав, з підстав викладених
в позові, та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог та просив відмовити в
позові.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
цивільної справи, суд встановив
наступні фактичні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30 листопада 2006
року між Запорізькою обласною
кредитною спілкою «Довіра» в особі
Токмацької філії № 7 та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір. Згідно з умовами
договору спілка надала позичальнику
кредит в розмірі 4300 гривень на
придбання побутової техніки, на 18
місяців, тобто до 30.05.2008 року (а.с. 8).

В забезпечення виконання умов
кредитного договору 30 листопада 2006
року було укладено договір поруки за
яким поручителі, ОСОБА_3 та ОСОБА_1
поручилися перед спілкою за виконання
позичальником ОСОБА_2 умов кредитного
договору, по своєчасному та повному
поверненню кредиту, процентів за
користування кредитом та можливих
штрафів (а.с. 9).

12 грудня 2008 року за заявою Запорізької
обласної кредитної спілки «Довіра»
Токмацької філії № 7 видано судовий
наказ № 2-н/481/08 про стягнення солідарно
з боржників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1
заборгованості на підставі кредитного
договору № 176 від 30.11.2006 року та
договору поруки від 30.11.2006 року в
розмірі 25 281 грн. та судовий збір у
розмірі 126,41 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового розгляду цивільної справи у
розмірі 15 гривень, разом 141,41 грн., а
всього 25422 грн. 41 коп. на користь
Запорізької обласної кредитної спілки
«Довіра» Токмацької філії № 7 (а.с. 6).

Ухвалою Токмацького районного суду
Запорізької області від 27 червня 2013
року судовий наказ від 12.12.2008 року
виданий Токмацьким районним судом
Запорізької області в частині
стягнення з боржника ОСОБА_1
заборгованості на підставі кредитного
договору № 176 від 30.11.2006 року та
договору поруки від 30.11.2006 року в
розмірі 25 281 грн. та судовий збір в
розмірі 126,41 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового розгляду цивільної справи у
розмірі 15 гривень, разом 141грн. 41 коп., а
всього стягнути 25422 грн. 41 коп. на
користь Запорізької обласної
кредитної спілка «Довіра» Токмацької
філії № 7 - скасовано (а.с. 7).

За період знаходження судового наказу
на примусовому виконанні, починаючи з
липня 2012 року з пенсії були проведені
утримання заборгованості на користь
Запорізької обласної спілки «Довіра» в
особі Токмацької філії № 7 в розмірі 2346
грн. 72 коп., що підтверджується звітом
про здійснення відрахування та виплати
Управління пенсійного фонду України в
м. Токмак та Токмацькому районі (а.с. 10).

Позивач просить стягнути на його
користь в порядку регресу з
відповідача грошові кошти в сумі 2 346
грн. 72 коп.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
ЦПК України, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною першою статті 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.

З доданих до суду документів
вибачається, що згідно судового наказу
№ 2-н-481/08 від 12.12.2008 року виданого
Токмацьким районним судом Запорізької
області відділом державної виконавчої
служби Токмацького міськрайонного
управління юстиції було частково
здійснено примусове стягнення з
боржника суми заборгованості на
підставі кредитного договору та
договору поруки, але вказаний судовий
наказ в частині стягнення з боржника
ОСОБА_1 заборгованості на підставі
кредитного договору № 176 від 30.11.2006 року
та договору поруки від 30.11.2006 року в
розмірі 25 281 грн. та судовий збір в
розмірі 126,41 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового розгляду цивільної справи у
розмірі 15 гривень, разом 141грн. 41 коп., а
всього стягнути 25422 грн. 41 коп. на
користь Запорізької обласної
кредитної спілка «Довіра» Токмацької
філії № 7 - скасовано.

Позивач вважає, що у зв'язку з тим, що
судовий наказ в частині стягнення з
нього заборгованості скасований, то
проведені утримання, за період
знаходження судового наказу на
примусовому виконанні, в розмірі 2346
грн. 72 коп., повинен відшкодувати ОСОБА_2
в порядку регресу.

Проте суд з такими доводами позивача не
може погодитися, оскільки при
скасуванні судового наказу повинно
вирішуватися питання про поворот
виконання судового наказу.

У разі повороту виконання позивач
зобов'язаний повернути відповідачеві
безпідставно стягнене з нього за
скасованим рішенням.

Питання про поворот виконання судових
рішень, які вже виконані, виникає у
випадку їх скасування або зміни судом
апеляційної чи касаційної інстанції.
Під поворотом виконання слід розуміти
повернення позивачем відповідачеві
всього одержаного ним за скасованим
(зміненим) рішенням.

Коли питання про поворот виконання
рішення не було вирішено судом при
новому розгляді справи, то за заявою
відповідача це питання розглядається
судом, у якому перебуває справа.

Відповідно до п. 23. Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження» на
судові накази поширюються положення
статей 369 - 373, 377, 378, 379, 380 ЦПК щодо
вирішення процесуальних питань,
пов'язаних із виконанням судового
наказу.

Зазначені процесуальні питання
вирішуються в порядку, визначеному
цими статтями.

Відповідно до положень ст. 380 ЦПК
України, питання про поворот виконання
вирішує суд апеляційної чи касаційної
інстанції, якщо, скасувавши рішення,
він закриває провадження у справі,
залишає позов без розгляду, відмовляє в
позові повністю або задовольняє
позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання
скасовано і справу повернено на новий
розгляд, а при новому розгляді справи в
позові відмовлено або позовні вимоги
задоволено в меншому розмірі, або
провадження у справі закрито чи заяву
залишено без розгляду, суд, ухвалюючи
рішення, повинен зобов'язати позивача
повернути відповідачеві безпідставно
стягнене з нього за скасованим
рішенням.

У разі неможливості повернути майно в
рішенні або ухвалі суду передбачається
відшкодування вартості цього майна в
розмірі грошових коштів, одержаних від
його реалізації.

За судовим рішенням про поворот
виконання видається виконавчий лист у
порядку, встановленому цим Кодексом.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог і заперечень проти них, суд
приходить до висновку, що обраний
спосіб не є таким, що спричинятиме
поновлення порушених прав, а тому суд
не має правових підстав для
задоволення відповідних позовних
вимог.

В даному випадку позивач обрав не
належний спосіб захисту своїх прав.

Так, встановивши, що предмет позову не
відповідає встановленим законом
способам захисту прав, суд повинен
відмовити в позові.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про
стягнення з ОСОБА_2 в порядку регресу
грошових коштів в сумі 2 346,72 грн. не
підлягають задоволенню, оскільки
позивачем застосований неналежний
спосіб захисту порушеного права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України,
суд -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в
порядку регресу відмови.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Токмацький районний суд Запорізької
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя /підпис/

з оригіналом згідно

Суддя