інстанції Саган В.М.Провадження №
22-ц/780/1164/14 Доповідач у 2
інстанції Волохов Л.А.Категорія 29
УХВАЛА

Іменем України

20 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О.,
Мельника Я.С.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 16 квітня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимог позивач
обґрунтовував тим, що 10.02.2012 року
приблизно о 09-30 год., відповідач,
керуючи автомобілем «Seat Toledo» д/н
НОМЕР_1, на Харківській площі м. Києва не
дотримався безпечної дистанції,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «Skoda Fabia Classik» д/н НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок
чого, автомобіль «Skoda Fabia Classik» д/н
НОМЕР_2 здійснив зіткнення з
автомобілем «Mersedes-Benz Vito» д/н НОМЕР_3 під
керуванням позивача, що призвело до
пошкодження транспортних засобів,
внаслідок порушення відповідачем п. 13.1
Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_3 вказував, що вищевказаними
діями відповідач спричинив механічні
пошкодження заднього бампера та кришки
багажника його автомобілю, про що
свідчить довідка ВДАІ Дарницького РУ
ГУ МВС України в м. Києві та протокол
огляду колісного транспортного засобу
від 04.04.2012 року ЗАТ УППЗ
«Експерт-Сервіс». Постановою
Дарницького районного суду м Києва від
05.03.2012 року у справі № 3-1822/2012 року, яка
на даний час набрала законної сили,
відповідача визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпПА та піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в розмірі двадцяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян. Відповідно до калькуляції
вартості відновлювального ремонту від
06.04.2012 року № 7031 наданого ЗАТ УППЗ
«Експерт-Сервіс» вартість ремонту
складає 19 819, 50 грн. Крім того, позивач не
одноразово їздив у експертну установу,
розшукував (відвідував) страхову
компанію витрачаючи на це грошові
кошти, загальна сума яких складає 500
грн. Оскільки транспортний засіб
відповідача, у розумінні п. 1.7. Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV являвся
забезпеченим транспортним засобом,
позивач 13.02.2012 звернувся до ПрАТ «АСК
«Інтер Транс Поліс» із заявою
здійснити виплату страхового
відшкодування, проте вказана страхова
компанія страхове відшкодування не
виплатила.

Позивач також посилався на те, що йому
заподіяно моральну шкоду, оскільки
протягом тривалого часу у зв'язку з
пошкодженням автомобіля останньому
довелося самостійно шукати гроші для
ремонту автомобіля, що спричинило
погіршення його матеріального
становища. Розмір заподіяної моральної
шкоди оцінюється позивачем в 10 000
(десять тисяч) гривень. Ціна враховує в
себе усі душевні страждання, які
довелося перенести останньому,
зокрема: порушення звичайного способу
життя, негативного впливу на стан
здоров'я, в душевних стражданнях,
приниженні його честі та гідності з
боку відповідача, спричиненні
побутових негараздів, а також
моральних страждань пов'язаних з
дорожньо - трапспортною пригодою.

У зв'язку з вищенаведеним позивач
просив стягнути на його користь з
відповідача матеріальну шкоду, яка
складається з вартості
відновлювального ремонту в сумі 19 819
грн. 50 коп. та витрат на відвідування
експертної установи та страхової
компанії в сумі 500 грн., а також 10 000 грн.
моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 16 квітня 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер - невідомий) на
користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - невідомий)
матеріальні збитки, які складаються з
вартості відновлювального ремонту в
сумі 19 819 (дев'ятнадцять тисяч вісімсот
дев'ятнадцять) грн. 50 коп., витрат на
відвідування експертної установи та
страхової компанії в сумі 500 (п'ятсот)
грн., витрат на правову допомогу в сумі
800 (вісімсот) грн., а також моральну
шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.
та судовий збір в розмірі 311 (триста
одинадцять) грн. 50 коп., а всього 31 431
(тридцять одна тисяча чотириста
тридцять одна) грн.

Не погоджуючись з вказаним заочним
рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій, просив скасувати
рішення суду першої інстанції з
підстав неповного з'ясування судом
обставин, які мають значення для
справи, неправильного застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволені
позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, дослідивши
матеріали цивільної справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року „Про судове рішення у
цивільній справі" зазначено, що рішення
є законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив
справу згідно з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин відповідно до
статті 8 ЦПК, а також правильно
витлумачив ці норми. Обґрунтованим
визнається рішення, ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
зазначеним вимогам закону.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що
10.02.2012 року приблизно о 09-30 год., водій
ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Seat Toledo»
д/н НОМЕР_1, на Харківській площі м.
Києва здійснив зіткнення з автомобілем
«Skoda Fabia Classik» д/н НОМЕР_2 під керуванням
водія ОСОБА_4, внаслідок чого
автомобіль «Skoda Fabia Classik» д/н НОМЕР_2
здійснив зіткнення з автомобілем
«Mersedes-Benz Vito» д/н НОМЕР_3 під керуванням
водія ОСОБА_3, що призвело до
пошкодження транспортних засобів,
внаслідок порушення відповідачем п. 13.1
Правил дорожнього руху України.

Згідно постанови Дарницького
районного суду м. Києва від 05.03.2012 року у
справі № 3-1822/2012 року, яка на даний час
набрала законної сили та якою
відповідача визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в розмірі двадцяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян (а.с 7).

Зі змісту довідки ВДАІ Дарницького РУ
ГУ МВС України в м. Києві та протоколу
огляду колісного транспортного засобу
від 04.04.2012 року ЗАТ УППЗ
«Експерт-Сервіс» вбачається, що
вищевказаними діями відповідач
спричинив механічні пошкодження
заднього бампера та кришки багажника
автомобілю позивача (а.с. 6).

Відповідно до калькуляції вартості
відновлювального ремонту від 06.04.2012
року № 7031 наданого ЗАТ УППЗ
«Експерт-Сервіс» вартість ремонту
складає 19 819, 50 грн. (а.с.8-9).

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що позивач не одноразово
їздив у експертну установу, розшукував
страхову компанію витрачаючи на це
грошові кошти, загальна сума яких
складає 500 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
13.02.2012 року позивач звернувся до ПрАТ
«АСК «Інтер Транс Поліс» із заявою
здійснити виплату страхового
відшкодування, оскільки транспортний
засіб відповідача, у розумінні п. 1.7.
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV
являвся забезпеченим транспортним
засобом (а.с. 10).

Суд першої інстанції, вірно
встановивши характер спірних
правовідносин та застосувавши до них
положення ст. 1166 ЦК України та ст. 1187 ЦК
України прийшов до обґрунтованого
висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні
вищезазначеного ДТП доведена, між
діями відповідача, що виразились в
порушенні правил дорожнього руху,
оскільки останній не дотримався
безпечної дистанції, і завданням
ОСОБА_3 шкоди існує
причинно-наслідковий зв'язок, за
рахунок ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
підлягають відшкодуванню матеріальні
збитки, пов'язані із пошкодженням
автомобіля, в розмірі 19 819 грн. 50 коп., що
становлять вартість відновлювального
ремонту, та 500 грн. 00 коп. витрат на
відвідування експертної установи та
страхової компанії.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 1,
2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з
оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про стягнення з відповідача
на користь позивача понесені ним
витрати на правову допомогу в розмірі
800 грн., оскільки вказане
підтверджується відповідною угодою
про надання правової допомоги та
ордером серії КМ № 005368.

Що стосується стягнення з відповідача
на користь позивача моральної шкоди в
розмірі 10 000 грн., то колегія суддів
також погоджується з висновком суду
першої інстанції, оскільки відповідно
до вимог ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.зважаючи на наступне.

Згідно з п. 5 згаданої Постанови Пленума
Верховного Суду України відповідно до
загальних засад цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою та протиправним діянням
заподіювача, вини останнього в її
заподіянні.

При вирішенні даної категорії спорів,
суд зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або витрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення

При цьому, моральна шкода полягає в
тому числі у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.9 постанови від 31 березня 1995
року №4 «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Статті 10, 60 ЦПК України визначають, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків встановлених статтею 61 ЦПК
України, частина перша якої передбачає,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи, що позивачем було
обґрунтовано доведено заподіяння
відповідачем матеріальної та
моральної шкоди у спосіб, зазначений у
позовній заяві, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги ОСОБА_2

Інших доводів, які б спростували
законність і обґрунтованість
ухваленого судом рішення, апеляційна
скарга ОСОБА_2 не містить.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції
повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи, правильно
встановлено правові відносини сторін,
дана належна правова оцінка доказам у
справі, висновки місцевого суду
відповідають фактичним обставинам
справи, рішення суду відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 16 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: