Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р.
місто
Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси
у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Вовкович І.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду № 22 в
м.Одесі цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" в
особі філії - Одеського обласного
управління АТ "Ощадбанк" до Першого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, третя особа -
ОСОБА_1, про звільнення майна з-під
арешту та скасування постанови, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом до відповідача про
звільнення з під арешту належної
третій особі квартири АДРЕСА_1, що був
накладений постановою від 02.11.2009 року
державного виконавця Першого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, скасувавши вказану
постанову, обґрунтовуючи вимоги тим, що
вказана квартира є предметом договору
іпотеки, укладеного між позивачем та
третьою особою в забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором.

У судове засідання сторони подали
заяви про розгляд справи за їх
відсутності, при цьому позивач позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа,
яка бере участь у справі, може заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

На примусовому виконанні Першого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції перебувало
виконавче провадження В-6/652 про
стягнення з третьої особи суми боргу в
розмірі 23913,05 гривень за судовим
наказом.

У ході виконавчого провадження
державним виконавцем 02.11.2009 року було
винесено постанову про накладення
арешту на майно боржника із забороною
здійснювати його відчуження.

Разом з тим, зазначена квартира
являється предметом договору іпотеки,
укладеного між позивачем та третьою
особою в забезпечення кредитного
договору від 18.05.2007 року (а.с.5-10).

Згідно з вимогами ст.ст.З, 4, 12, 17, 33
Закону України «Про іпотеку» з моменту
державної реєстрації обтяження
нерухомого майна іпотекою
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких не зареєстровані у встановленому
порядку або зареєстровані після
державної реєстрації іпотеки. Якщо
пріоритет окремого права чи вимоги на
нерухоме майно виникає відповідно до
закону, таке право чи вимога має
пріоритет у разі виникнення та
реєстрації до моменту державної
реєстрації іпотеки.

У відповідності до ст.ст.14, 22, 23, 27, 28, 37-40
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
зареєстроване обтяження рухомого
майна має вищий пріоритет над
обтяженнями, зареєстрованими пізніше.
Крім того, відповідно до ч.3, 4 ст.54
Закону України «Про виконавче
провадження», для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Відповідно до ст.572 Цивільного кодексу
України в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Отже, державна реєстрація обтяжень
позивачем нерухомого майна, що
належить третій особі, проведена
раніше від винесення постанови
державного виконавця про накладення
арешту, тому банк має переважне право
перед іншими обтяжувачами на
задоволення своїх майнових інтересів
за рахунок майна боржника.

В силу ч.1, 2 ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження», особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

За встановлених обставин, суд вважає,
що вимоги позивача в частині зняття
арешту законні, обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

В частині скасування постанови
державного виконавця, вимоги не
підлягають задоволенню, оскільки такі
дії вчиняються державним виконавцем та
можуть бути оскаржені в іншому порядку.

З іншими вимогами позивач не звертався.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57 - 60, 64, 158, 169, 197, 209,
212 - 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позов публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" в особі філії - Одеського
обласного управління АТ "Ощадбанк" -
задовольнити частково.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, що
був накладений постановою від 02.11.2009
року державного виконавця Першого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції за виконавчим
провадженням В-6/652, що належить на праві
власності ОСОБА_1.

В частині скасування постанови -
відмовити.

Копію рішення направити сторонам у
справі.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: