Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Громова І.Б.
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 317/825/13-ц
Справа № 22ц-778/145/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Бабенко Т.І.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Фідобанк" на
рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 07.11.2013 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Фідобанк" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення грошових
коштів за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2012 року Публічне акціонерне
товариство "Ерсте банк"(на цей час
"Фідобанк" (далі-Банк) звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення несплачених грошових коштів,
зазначаючи, що за кредитним договором
№ 014/10614/3/20328 від 21.07.2008 року для
відповідача ОСОБА_1 була відкрита не
відновлювана кредитна лінія для
одержання в Банку 48 000 доларів США на
строк 20.07.2018 року зі сплатою 14,50% річних.
Про те свої зобов'язання, щодо
своєчасного повернення кредиту та
відсотків за користування кредитом на
виконує. У зв'язку з цим на 10.02.2012 року
виникла заборгованість за кредитним
договором у сумі 58 278,16 доларів США (465 636
грн. 67 коп.), яка складається з:
заборгованості за кредитом - 29 815,22
доларів США (238 220 грн. 63 коп.),
заборгованість за відсотками - 12 774,27
доларів США (102 065 грн. 14 коп.) та пеня - 15
688,67 долара США (125 350 грн. 90 коп.).
Відповідач ОСОБА_2 є поручителем
боржника. Посилаючись на викладене
Банк прохав солідарно стягнути з
відповідачів заборгованість.

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 07.11.2013 року
заявлені вимоги відхилені.

В апеляційній скарзі Банк просив
скасувати ухвалене рішення, так як на
його думку суд неправильно з'ясував
обставини справи та неправильно
визначився з нормами матеріального
права.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
колегія суддів судової палаті з
цивільних справ апеляційного суду
дійшла до висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК рішення суду
першої підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення у разі
неправильного застосування судом норм
матеріального права

З матеріалів справи видно, що за
договором кредиту № 014/10614/3/20328 від
21.07.2008 року для відповідача ОСОБА_1 була
відкрита не відновлювана кредитна
лінія для одержання в Банку коштів - 48 000
доларів США на строк до 20.07.2018 року зі
сплатою 14,50% річних (а.с.12).

Пунктом 1.1 та 5.2.3 Договору визначений
порядок повернення отриманих коштів в
тому числі й щомісячна сплата
процентів за користування кредитом
(а.с.12).

Боржник не виконував належним чином і в
строк відповідно до умов Договору свої
зобов'язання, в зв'язку з чим, на 10.02.2012
року виникла заборгованість у сумі 50
749,33 долара США, яка складається із:
заборгованості за кредитом - 29 815,22
долара США, заборгованість за
відсотками - 12 774,27 долара США та річна
пеня - 8159,84 долара США. Сума
заборгованості була уточнена
представником Банку у апеляційній
інстанції (розрахунок а.с. 6,7,8,9,10).

Наведені суми боргу вирахувані з
огляду на часткове погашення кредиту,
після реалізації предмета іпотеки та
спеціальних строків позовної давності
(а.с.7 п.41,а.с.8 п.48).

Особа яке бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмету спору на свій розсуд (ст.11 ЦПК).

За час розгляду справи у суді першої
інстанції, від відповідача ОСОБА_1 не
надійшло заперечень щодо обставин
спору, сум заборгованості чи з інших
питань правозастосування.

Він погодився на вирішення справи за
його відсутності у судовому засіданні
(а.с.178).

Статтею 99 Конституції України
встановлено, що грошовою одиницею
України є гривня. При цьому Основний
закон не встановлює заборони щодо
можливості використання в Україні
грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України
іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Тобто, за чинним законодавством
гривня має статус універсального
платіжного засобу, який без обмежень
приймається на всій території України,
однак обіг іноземної валюти
обумовлений вимогами спеціального
законодавства України.

Основним нормативним актом, який
регулює правовідносини у сфері
валютного регулювання та валютного
контролю, є Декрет Кабінету Міністрів
України "Про систему валютного
регулювання і валютного контролю"
(далі - Декрет КМУ).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

При цьому, статтею 2 Закону України "Про
банки і банківську діяльність"
установлено, що кошти - це гроші у
національній або іноземній валюті чи
їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього
Закону визначають операції банків із
розміщення залучення коштів від свого
імені, на власних умовах та на власний
ризик як кредитні операції незалежно
від виду валюти, яка використовується.
Вказані операції здійснюються на
підставі банківської ліцензії.

Згідно ст.5 Декрету КМУ операції з
валютними цінностями здійснюються на
підставі генеральних та
індивідуальних ліцензій НБУ. Операції
з валютними цінностями банки мають
право здійснювати на підставі
письмового дозволу (генеральна
ліцензія) на здійснення операцій з
валютними цінностями відповідно до
пункту 2 статті 5 цього ж Декрету.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції виходив із того, що Банк не
має спеціальної ліцензії на здійснення
операцій з валютними цінностями,

Натомість, до апеляційного суду
позивач надав відповідний дозвіл.

За ст.526 ЦК зобов'язання мають
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.

У ст.1050 ЦК йдеться, що боржник
зобов'язаний сплатити позивачу всі
нараховані і несплачені суми за
умовами договору.

При ухваленні рішення суд не врахував
наведені обставини справи про які,
зокрема, позивач згадує в апеляційній
скарзі.

З огляду на викладене, аргументи
апеляційної скарги з цього приводу є
переконливими і можуть бути прийняті
до уваги.

Що стосується вимог про примус
відповідача ОСОБА_2 до виконання
зобов'язань за договором поруки.

Цивільні обов'язки виконуються в межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства (ст.14 ЦК).

Судом з'ясовано, що за рішенням
Запорізького районного суду від 04.10.2013
року договір поруки укладений між
відповідачем ОСОБА_2 та Публічним
Акціонерним товариством "Ерсте банк"
(назва на той час) для забезпечення
виконання умов кредитного договору, за
яким вирішується спір щодо
заборгованості у цій справі, визнаний
недійсним (а.с.177).

Недійсний правочин не створює
юридичних наслідків (ст.216 ЦК).

В такому разі, відповідач ОСОБА_2 не має
зобов'язань перед Банком, а тому
заявлені вимоги в цій частині не
підлягають задоволенню.

Беручи до уваги наведене, районний суд
не правильно вирішив справу в частині
вимог заявлених до відповідача ОСОБА_1
й ухвалив не законне рішення, а тому
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Фідобанк"
задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 07.11.2013 року у
цій справі в частині відмови у
задоволені вимог до ОСОБА_1 скасувати й
ухвалити у цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Фідобанк"
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Фідобанк" заборгованість за кредитним
договором у розмірі - 50 749,33 доларів США.

Решту рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Фідобанк" судові витрати у сумі - 4 939
грн. 50 коп.

Рішення судової колегії може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий: Судді: