Справа № 185/1680/14-ц
Провадження № 2/185/1138/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 серпня 2014 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі : головуючого судді Боженко Л.В. при секретарі Полуциган О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, поділ спільного майна, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася через суд з вказаним позовом, посилається на те, що з 25 червня 2004 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2. Спочатку спільного життя сторони фактично перебували у шлюбних відносинах, вели спільне господарство та піклувалися один про одного як морально так і матеріально. Зареєстрували шлюб 08.10.2004року. 24.11.2006року у них народилася донька - ОСОБА_3. З початку вони проживали в кімнаті №11 гуртожитку, що належав шахті імені ОСОБА_4, а у вересні 2004 року вирішили придбати для потреб сім`ї квартиру. 10.09.2004року на підставі договору купівлі продажу придбали двокімнатну квартиру №31 по вулиці Комарова в будинку №7 м. Павлограда Дніпропетровської області. Договір був оформлений на відповідача. Гроші за квартиру у сумі 1250 грн. були сплачені продавцям частками, а саме 3975 грн. в момент підписання договору, 9 275 грн. за кредитні кошти, які отримані ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_6», а також за рахунок спільних грошей подружжя, тому позивач вважає, що квартира була придбана сторонами внаслідок їх спільної праці. 14.06.2013 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу сторони не дійшли взаємної згоди щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном подружжя. Тому позивач просить встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 25 червня 2004 року по 07 жовтня 2004 року, визнати спільним сумісним майном подружжя квартиру АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, залишивши іншу 1/2 частину спірної квартири за ОСОБА_2. Також просить стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 1003 грн. 60 коп.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_7 підтримали позов.

Відповідач та його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні позов не визнали, пославшись на письмові заперечення(а.с.30-31) та пояснення надані в судовому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитав свідків ОСОБА_9О, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_15, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, то майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ст.61 Сімейного кодексу України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Відповідно до ч.1 с. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У відповідності з ст.ст.234, 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо вони мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення особистих немайнових чи майнових прав.

Свідок ОСОБА_12 показала суду, що сторони проживали в гуртожитку шахті імені ОСОБА_4, там були речі ОСОБА_2 і що він уходив на роботу і повертався з неї в гуртожиток. Пояснила, що це її звісно тому, що вона була у гостях в кімнаті гуртожитку і в підтвердження розповила про обстановку в кімнаті. Також вона пояснила, що сторони разом вибирали квартиру, весілля відмічали в неї.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він працював на однієї шахти разом з ОСОБА_2 Особистим життям ОСОБА_2 не цікавився, пояснив, що відповідач мешкав в 2004 році з батьками, а тому, що у них був один графік він зустрічався з ОСОБА_2 біля вул.. Комарова ,11. Також пояснив, що відстань від будинку де мешкають батьки до гуртожитку 5 хвилин.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що вона, що знає ОСОБА_2 з 2002року. Вона була в гостях у сторін, яки мешкали в кімнаті гуртожитку шахті імені ОСОБА_4. В підтвердження цього розповила, що кімната знаходилась на другому поверху гуртожитку, та розповіла де у них в кімнаті стояв телевізор. Пояснила, що весь час коли вона приходила відповідач бував в кімнаті у гуртожитку на ньому був домашній одяг, а ОСОБА_12 його збирала на роботу. Неодноразово вони всі разом їздили к неї на дачу. Також вона показала, що сторони разом шукали квартиру, а зі слів ОСОБА_1 її звісно, що у ОСОБА_1 були гроші, тому як вона отримувала аліменти, також допомагали батьки.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він працював на однієї шахті разом з ОСОБА_2 Після роботи бачив як ОСОБА_2 йшов в сторону Комарова, 11, де жили його батьки. Зі слів відповідача йому звісно, що гроші на придбання квартири давали батьки. В гуртожитку ні коли не був.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що він знає позивача приблизно з 1999-2000 року тому, що також мешкав в гуртожитку шахти імені ОСОБА_4. Познайомився з відповідачем на 01 травня 2004 року, вони разом були у нього на дачі. Знає, що вони були не чужі люди, а жили разом вони чи ні, йому не відомо.

Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що вони з відповідачем друзі. Йому відомо, що ОСОБА_2 жив у батьків по вул.. комарова, 11- а. ОСОБА_2 розповідав, що для придбання квартири брав кредит в банку і допомогли батьки. Знайом з позивачем тому що бачив як відповідач з нею ходив.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона проживає в гуртожитку шахти імені ОСОБА_4 з 1998 року. Приблизно в цей же період почала проживати і позивач. ЇЇ звісно, що вони проживали як одна сімя тому, що вона бачила як ОСОБА_1 проводжала часто відповідача на роботу.

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що він є сином ОСОБА_1. В гуртожитку він проживав разом з мамою, а потім разом з ними став проживати ОСОБА_2. Мама готувала йому тор мозки на роботу. Пояснив, що тоді йому було 6 років. Відповідач брав йому путівку до табору.

Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що вона мати ОСОБА_1. Пояснила, що дочка разом з ОСОБА_2 почали проживати в гуртожитку. Потім вони в кредит придбали квартиру В звязку з тім, що на перший внесок не вистачало грошей, вона займала ім.

Вислухавши показання свідків суд вважає їх послідовними, правдивими. Стосовно пояснень свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_6 суд приймає до уваги те, що ці свідки не були присутні ні дома у батьків відповідача, ні в кімнаті гуртожитку, а тому про проживання сторін разом чи ні їм невідомо.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що з червня 2004 року позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2, з яким мешкала в кімнаті №11 гуртожитку, що належав шахті імені ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про одруження сторони уклали шлюб 08 жовтня 2004 року(а.с.5) 24.11.2006 року народилась дочка ОСОБА_16, що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.7). 14.06.2013 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірвано. (а.с.6). За період перебування в шлюбних відносинах сторони придбали 10.09.2004 року по договору купівлі продажу двокімнатну квартиру №31 по вулиці Комарова в будинку №7 м. Павлограда Дніпропетровської області. Продавцем в договорі купівлі - продажу оформлений ОСОБА_2.(а.с.8) і згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів зареєстровано на нього(а.с.9) Ринкова вартість вказаної квартирі визначена експертом ОСОБА_17 і складає 144 000-160 000грн.(а.с.13).

Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, то майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Відповідно до ч.1 с. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У відповідності з ст.ст. 234,256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо вони мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення особистих немайнових чи майнових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,60,88,209,212,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, поділ спільного майна, задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 25 червня 2004 року по 07 жовтня 2004 року.

Визнати спільним сумісним майном подружжя квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Залишити іншу 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 за ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1003 (одну тисячу три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.В.Боженко

Згідно з оригіналом: суддя

Суддя: ОСОБА_18