Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - Леміш О.М при секретарі - Химинець О.Я з участю а позивача - ОСОБА_1С представника відповідача - ОСОБА_2І

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ТзОВ "Комплекс Закарпаття" про стягнення боргу по заробітній платі стягнення компенсації, моральної шкоди та витрат на правову допомогу , -

Встановив:

ОСОБА_3С звернувся до суду з позовом до ТзОВ "Комплекс Закарпаття" про стягнення боргу по заробітній платі стягнення компенсації, моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

Свій позов позивач мотивував тим, що він працював в готельно-туристичному комплексі "ІНТУРИСТ- ЗАКАРПАТТЯ" та в зв"язку із зміною назви 31.05.2013 р. на підставі п.5 ст.36 КзПП України згідно до наказу № 17-к його перевели в ТзОВ "КОМПЛЕКС- ЗАКАРПАТТЯ".

За період травня 2013 р. за 19 робочих днів належну суму до виплати в розмірі 918,51 грн. позивачу не виплатили (довідка №64 від 02.04.2014 р.)

Працював у ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "КОМПЛЕКС "ЗАКАРПАТТЯ" з 01.06.2013 року по 14 березня 2014 року.

14 березня 2014 р. звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін . На день звільнення позивача, відповідачем нарахована але не виплачена заробітна плата 6639,06 грн. (в.т. числі не виплачено компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки, що становить 749,17 грн.)

ТзОВ "КОМПЛЕКС-ЗАКАРПАТТЯ" 10.07.2014 р. частково виплачено 1531,96 грн. Таким чином, борг по заробітній платі станом на 01.08.2014 р. становить 6025,61 грн..

Відмову виплатити кошти, які слід було виплатити на день звільнення з роботи, відповідач обґрунтував відсутністю грошових коштів. Окрім того сума заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати з боку відповідача становить 3650 гривень 94 копійки (за період заборгованості з дня звільнення по 01 серпня 2014 р. включно).

Також із за того, що відповідач не виплачував за вище вказаний період та не виплачує заробітну плату позивачу, останньому постійно доводиться докладати додаткові зусилля для організації життя, що заподіює величезні моральні страждання, весь час він переживає із цього приводу і унаслідок чого він і його сім'я позбавлені нормального життєвого спілкування з тими, що оточують близькими людьми, він був змушений позичати гроші у близьких та знайомих для покупки медикаментів, для погашення комунальних та інших платежів, а також для забезпечення себе життєво необхідним.

До початку розгляду справи по суті, позивачем до суду подана позовна заява про зменшення позовних вимог, він просив стягнути на його користь суму в розмірі 8455,19 грн . враховуючи моральну шкоду та правові витрати. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав та просив суд такі задовільнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила та зазначила, що борг перед позивачем погашено, просила відмовити в задоволенні позову.

Так, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи всебічно та повно оцінивши докази, та об'єктивно і безпосередньо дослідивши їх, суд вважає, що позов з зменшеними позовними вимогами із наведених у ньому мотивів є обгрунтованим та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3С працював в готельно-туристичному комплексі "ІНТУРИСТ- ЗАКАРПАТТЯ" та в зв"язку із зміною назви 31.05.2013 р. на підставі п.5 ст.36 КзПП України згідно до наказу № 17-к його перевели в ТзОВ "КОМПЛЕКС- ЗАКАРПАТТЯ".

За період травня 2013 р. за 19 робочих днів належну суму до виплати в розмірі 918,51 грн. позивачу не виплатили (довідка №64 від 02.04.2014 р.)

Працював у ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "КОМПЛЕКС "ЗАКАРПАТТЯ" з 01.06.2013 року по 14 березня 2014 року.

14 березня 2014 р. звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін .

На день звільнення позивача, відповідачем нарахована але не виплачена заробітна плата 6639,06 грн. (в.т. числі не виплачено компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки, що становить 749,17 грн.)

ТзОВ "КОМПЛЕКС-ЗАКАРПАТТЯ" 10.07.2014 р. частково виплачено 1531,96 грн.

Таким чином, борг по заробітній платі станом на 01.08.2014 р. становить 6025,61 грн..

Відмову виплатити кошти, які слід було виплатити на день звільнення з роботи, відповідач обгрунтував відсутністю грошових коштів. Окрім того сума заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати з боку відповідача становить 3650 гривень 94 копійки (за період заборгованості з дня звільнення по 01 серпня 2014 р. включно).

Разом з тим, відповідачем на користь позивача сплачено 5721,36 грн , у зв"язку з чим позивачем зменшено позовні вимоги, а тому борг становить 304,25 грн.

У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу, звільненому ним працівникові усіх сум, які повинні бути йому виплачені на день його звільнення, згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КзПП України, роботодавець повинен виплатити цьому працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно із вимогами п.п. 5,8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 КзПП України, власник або уповноважений ним орган зобов 'язаний у день звільнення працівника видати працівникові належно оформлену ним трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу.

Нормою ч. 1 ст. 83 КзПП України встановлено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.

Згідно з вимогами ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день його звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені ні пізніше наступного дня після пред 'явлення звільненим працівником вимог про розрахунки.

Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки на день фактичного розрахунку.

Також із за того, що відповідач не виплачував за вище вказаний період та не виплачує заробітну плату позивачу, останньому постійно доводиться докладати додаткові зусилля для організації життя, що заподіює величезні моральні страждання, весь час він переживає із цього приводу і унаслідок чого він і його сім'я позбавлені нормального життєвого спілкування з тими, що оточують близькими людьми, він був змушений позичати гроші у близьких та знайомих для покупки медикаментів, для погашення комунальних та інших платежів, а також для забезпечення себе життєво необхідним.

Відповідно до ст. 23 ЦК України Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається, судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості

їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У судовому засіданні встановлено, що з вини відповідача було заподіяно позивачу моральна шкода, яка полягає у постійних стресах, суперечках в сім"ї, а також в погіршенні стану здоров'я, психологічних розладах, погіршенню сонливості та нормальної життєдіяльності. Наведені фактори порушують уставлений спосіб життя позивача і зумовлюють відчуття дискомфорту, а це в свою чергу завдає йому моральних страждань.

Все це, зокрема призвело до втрат немайнового характеру, враховуючи вимушеність змін у життєвих та виробничих стосунках.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3С завдану з його вини моральну шкоду, яку суд оцінює у 2000,00 грн.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України колена сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Що стосується вимоги позивача щодо стягнення на його користь суми коштів витрачених на правову допомогу в розмірі 1500 грн. суд вважає за необхідне відмовити в даній частині позову , враховуючи вимоги ст. 60 ЦпКУ , а саме відсутність доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209,212, 214, 215,218, ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ТзОВ "Комплекс Закарпаття" про стягнення боргу по заробітній платі стягнення компенсації, моральної шкоди та витрат на правову допомогу - задоволити частково.

Стягнути із відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "КОМПЛЕКС "ЗАКАРПАТТЯ" на користь ОСОБА_3 :

· нараховану але не виплачену заробітну плату та компенсацію за невикористані дні основної щорічної відпустки у сумі 304,25 грн.;

· середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 3650,94 грн.;

· моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн.;

Стягнути з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "КОМПЛЕКС "ЗАКАРПАТТЯ" на користь держави суму судового збору в розмірі 243,60 грн.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.М Леміш