Справа № 219/8531/2013-ц
Артемівський міськрайонний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2014

Артемівський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого - судді Шевченко Л.В.

за участю секретаря - Івашко К.В.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Артемівськ
цивільну справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» до ОСОБА_1, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - ТОВ «Артемівське АТП
11406», ПАТ «Артемівське АТП 11406»

про відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, в порядку регресу в сумі 3966,28
грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «ВУСО»
звернулось до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_1, у якій просить
стягнути 3966,28 грн. В обґрунтування
позову позивач посилається на те, що
між Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «ВУСО» і ВАТ
«Артемівське автотранспортне
підприємство 11406» було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно- правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, за яким страховик зобов'язався
відшкодовувати шкоду заподіяну
страхувальником життю здоров'ю та
майну потерпілих при експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.
Враховуючи приписи ст.ст. 1166 ЦК України,
абз. «ґ» п.п.38.1.1. п.38.1 ст.38 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» просить задовольнити позов та
стягнути з ОСОБА_1 шкоду, завдану ДТП, в
сумі 3966,28 грн.

Представник позивача Петрова О.В. в
судове засідання не з'явилася. В листі
від 25.11.2013 року просила подальший
розгляд справи здійснювати за
відсутності представника позивача, не
заперечувала проти заочного розгляду
справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надіслав телефонограму, у
якій проти позову заперечував, просив
розглянути без його участі. В судовому
засіданні 23.01.2014 року вважав, що він не
повинен нести відповідальність,
оскільки страхувальником є інша особа -
ВАТ «Артемівське АТП 11406». Просив
відмовити в позові.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, ТОВ
«Артемівське АТП 11406» в судове
засідання не з'явилося, але повідомила
суд, що не є правонаступником ВАТ
«Артемівське АТП 11406 і не може бути
залучена до справи.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ПАТ «Артемівське АТП 11406» в судове
засідання не з'явилося, до суду
повернулося повідомлення з позначкою
«із закінченням строку зберігання».

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши правовідносини, що склалися
між сторонами, оцінивши наявні у справі
докази, встановив наступне.

Між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія «ВУСО»
і ВАТ «Артемівське автотранспортне
підприємство 11406» було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно- правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/ 3817064 від 02.07.2011 р. (надалі -
Поліс), за яким страховик зобов'язався
відшкодовувати шкоду заподіяну
страхувальником життю здоров'ю та
майну потерпілих при експлуатації
забезпеченого транспортного засобу, а
саме: автомобіля ЛАЗ 695, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 (арк.с.7).

Позивач в позові вказує, що 11.09.2011
року у м. Артемівськ сталася
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП), за участю забезпеченого
транспортного засобу, під керуванням
відповідача - ОСОБА_1 та автомобіля Нуndai
Getz, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, під управлінням ОСОБА_3. В
результаті дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено автомобіль
Нуndai Getz, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2. Власником пошкодженого
автомобіля є гр-н ОСОБА_3 Факт настання
зазначеного ДТП підтверджується
довідкою ДАЇ. Тоді як, у довідці за
фактом дорожньо-транспортної пригоди
вказується, що 10.09.2011 року в 11.10
зареєстровано ДТП.

Постановою Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 20.12.2011 року ОСОБА_1 було визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення за ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обовязкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони даною особою.

ПАТ СК «ВУСО» звернулося з приводу
проведення товарознавчої експертизи
05.12.2011 року, товариством Експерт-Авто
зроблено обстеження, при якому були
присутні ОСОБА_4 - власник колесного
транспортного засобу, ОСОБА_5 -
представник 2-го учасника ДТП, та ОСОБА_6
- представник СК «ВУСО». В акті
автотоварознавчого обстеження №
1641-051211-у від 06.12.2011 року вказується, що
сертифікат оцінки є невід'ємною
частиною зазначеного акту (звіту).
Разом з тим, до вказаного акту ( арк.с15)
не доданий сертифікат № 9614/10 від 18.05.2010
року, відповідно до якого діяв оцінювач
ОСОБА_7, яким визначено вартість
матеріального збитку в сумі 4783,54 грн.
(арк.с.25).

Огляд транспортного засобу
здійснено 05.12.2011 року, про що свідчить
протокол (арк. с. 28), тоді як ДТП було
11.09.2011 року, тобто майже через 3 місяці
після ДТП. Також у протоколі та акті
вказується, що від учасника ДТП - 2
сторони був присутній ОСОБА_5, однак
невідомо від якого підприємства він
був довіреною особою, оскільки
страхувальником згідно полісу №
АА/3817064 від 01.07.2011 року є ВАТ
«Артемівське автотранспортне
підприємство 11406», а у довідці про ДТП
вказується, що автобус ЛАЗ 695 номерний
знак НОМЕР_1 належить ТОВ «ДЕМИ».

В страховому акті № 1073-24 від 30.03.2012
року вказується, що він складений
згідно Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АА/381704 від
01.09.2011 року, тоді як відповідальність за
цим страховим полісом застраховано
01.07.2011 року строком на три місяці, тобто
до 01.10.2011 року. (арк.с.34). Крім того,
вказується, що кваліфікація події
проводилась на підставі звіту ПАТ СК
«ВУСО» № 563476 від 02.03.2012 року, але до
матеріалів справи не надано.

Позивач посилається на ст. 29 Закону
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», якою визначено, що в зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки. Разом з тим, з матеріалів
справи не вбачається, з яких підстав
ОСОБА_3 відшкодовано суму 3966,28 грн., якщо
актом встановлено шкоду в сумі 4783,54
грн., тобто розрахунку суми позову не
надано.

Згідно пункту 22.1. статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» N 1961-ІУ від 01.07.2004 р. (надалі -
Закон) саме у редакції яка діяла на
момент настання ДТП, при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідач в судовому засіданні
пояснив, що він працював водієм у ВАТ
«Автотранспортне підприємство 11406» і
повідомив своє керівництво про ДТП. В
свою чергу, керівник підприємства його
впевнив у тому, що в них є страховий
поліс і вони врегулюють питання зі
страховою компанією.

Згідно ст.ст. 33, 34 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (чинній на час ДТП) учасники
дорожньо-транспортної пригоди
зобов'язані: 33.1.1. терміново повідомити
про дорожньо-транспортну пригоду
відповідні органи Міністерства
внутрішніх справ України; 33.1.2. вжити
заходів для невідкладного, але не
пізніше трьох робочих днів,
повідомлення страховика, з яким було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, або, у випадках,
передбачених цим Законом, МТСБУ про
настання дорожньо-транспортної
пригоди. Якщо зазначені особи з
поважних причин не мали змоги виконати
зазначені дії, вони мають підтвердити
це документально; 33.1.3. проінформувати
один одного про себе, своє місце
проживання, назву та місцезнаходження
страховика та надати відомості про
відповідні страхові поліси; 33.1.4. вжити
всіх можливих заходів з метою
запобігання чи зменшення подальшої
шкоди. 33.2. Учасники
дорожньо-транспортної пригоди
зобов'язані зберегти транспортний
засіб чи пошкоджене майно в такому
стані, в якому воно знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, до тих
пір, доки їх не огляне призначений
страховиком аварійний комісар або
експерт. 33.3. Під час оформлення
відповідних документів про
дорожньо-транспортну пригоду
працівники органів Міністерства
внутрішніх справ України встановлюють
та фіксують необхідні відомості щодо
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
учасників цієї пригоди. 34.1. Страховик
терміново, але не пізніше трьох робочих
днів (враховуючи день отримання
письмового повідомлення про страховий
випадок), зобов'язаний направити
аварійного комісара або експерта на
місце настання страхового випадку
та/або до місцезнаходження
пошкодженого майна для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків. 34.2. Якщо у визначений
строк аварійний комісар або експерт не
з'явився, потерпілий має право
самостійно обрати аварійного комісара
або експерта для визначення розміру
шкоди. У такому випадку страховик
зобов'язаний відшкодувати потерпілому
витрати на проведення експертизи.

Заяву на виплату страхового
відшкодування ОСОБА_3 подано 01.12.2011
року.

Згідно підпункту 38.1. ст.38 Закону
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов: 38.1.1. до страхувальника
або водія забезпеченого
транспортного засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду: а)
якщо він керував транспортним засобом
у стані сп'яніння під впливом алкоголю,
наркотичних, психотоксичних чи інших
одурманюючих речовин; б) якщо він
керував транспортним засобом без
права на керування транспортним
засобом відповідної категорії; в) якщо
він після дорожньо-транспортної
пригоди самовільно залишив місце
пригоди чи ухилився від проведення в
установленому порядку перевірки,
констатуючої дію алкогольних напоїв,
наркотичних чи інших одурманюючих
речовин, чи споживав ці речовини після
дорожньо-транспортної пригоди до
відповідної констатуючої перевірки;
г) якщо дорожньо-транспортна пригода
визначена в установленому порядку
безпосереднім наслідком
невідповідності технічного стану та
обладнання транспортного засобу
існуючим вимогам Правил дорожнього
руху; ґ) якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін
відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Однак позивачем, не надано належних
та допустимих доказів в обгрунтування
позовних вимог, не надано доказів, що
ОСОБА_3 було збережено транспортний
засіб з 09.10.2011 року по 05.12.2011 року у тому
виді, як було встановлено протоколом №
АН 1 № 608073. Не надано копію рішення про
виплату відшкодування та розрахунок
суми. За таких обставин, суд приходить
до висновку про безпідставність
заявлених позовних вимог про
відшкодування шкоди в порядку регресу,
тому в позові ПАТ СК «ВУСО» слід
відмовити.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 27 Закону України «Про
страхування», ст. 33, Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст. 993, 1191 ЦК України, ст. ст. 3,
4, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
ТОВ «Артемівське АТП 11406», ПАТ
«Артемівське АТП 11406» про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, в порядку регресу в сумі 3966,28
грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Артемівський міськрайонний суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя
Л.В.Шевченко