У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С.,
Василевича В.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" на
рішення Острозького районного суду
Рівненської області від 9 січня 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача Лукашина Є.В.,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Острозького районного суду
від 9 січня 2014 року в позові ПАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення 14
862 грн. 55 коп. заборгованості за
договором кредиту відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ПАТ КБ
"ПриватБанк" вказує, що рішення суду є
незаконним, винесеним з порушенням
норм процесуального та матеріального
права, за недоведеністю обставин, що
мають значення та невідповідності
висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що відповідач підтвердив
свою згоду на те, що підписана заява
разом з Умовами надання банківських
послуг, Правилами користування
платіжною карткою складає між ним та
банком Договір, що підтверджується
його підписом у заяві.

Покликається на те, що сторонами при
укладенні кредитного договору були
досягнуті усі істотні умови договору
та зобов'язання за кредитним договором
повинні виконуватись належним чином
відповідно до його умов та вимог
закону.

Вважає, що банк звернувся до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права у межах строку позовної давності,
встановленої за домовленістю сторін у
договорі.

Зазначає, що сторони досягли згоди та
уклали кредитний договір в якому
передбачили, що по закінченню строку
дії відповідна карта продовжується
банком на новий строк, якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії)
не поступило письмової заяви держателя
про закриття картрахунку, а від так і
продовжується строк дії кредитного
договору.

На даний час, термін дії кредитного
договору продовжено, оскільки заява
від відповідача про закриття
картрахунку до банку не надходила.
Відповідач починаючи з 14.11.2005 року
користується грошима банку повною
мірою, тобто правовідносини боржника з
банком тривають по сьогоднішній день.

Стверджує, що судом не додержано правил
ст. 5, ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60 та ст. 213 ЦПК
України щодо принципу рівності сторін
перед законом і судом, змагальності
сторін, диспозитивності цивільного
судочинства, обов'язку сторони довести
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
законності та обґрунтованості рішення.

З наведених підстав підстав просить
скасувати оскаржуване рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" задовольнити
в повному обсязі, судові витрати
покласти на відповідача.
Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив з доведеності та
обґрунтованості позову, однак з
урахуванням пропущення строку
позовної давності в задоволенні позову
відмовив.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи та ґрунтується на
вимогах закону.

Встановлено, що 14 листопада 2005 року ПАТ
КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_1 кредит у
розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого
ліміту на платіжну картку типу «Visa Master»
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 3 % в місяць з
розрахунку 360 днів у році. Позичальник
зобов'язався погашати зазначений
кредит, проценти по ньому щомісячними
платежами в розмірі 7% від
заборгованості, але не менше 50 грн. і не
більше залишку заборгованості до 25
числа місяця, наступного за звітним. За
несвоєчасне виконання боргових
зобов'язань в місяць позичальник
сплачує відсотки за користування
простроченим кредитом в подвійному
розмірі базової процентної
ставки.(а.с.6,32)

Сторонами погоджено, що договір
складається з заяви позичальника, Умов
надання банківських послуг, Правил
користування платіжною карткою і
тарифів. На виконання договору
позивачем на ім'я відповідача був
відкритий картковий рахунок та видано
платіжну карту із ПІН-кодом до неї.

Факт отримання кредиту та використання
кредитної картки відповідачем не
оспорюється.

Із матеріалів справи вбачається, що
24.09.2007року позичальник в черговий раз
розрахувався кредитною карткою в
магазині за придбання товару на суму 5
000грн. В подальшому свої зобов'язання по
поверненню кредитних коштів порушував,
в період з жовтня 2007року по листопад
2008року ним здійснено лише три платежі в
рахунок погашення боргу: 7.03.2008р. і
22.04.2008р., а останній платіж внесений 21
листопада 2008року в розмірі 1200грн.,
після чого жодного зарахування на
картковий рахунок відповідачем не
проводилося.

Залишок неповернутого тіла кредиту
станом на 21.11.2008р. після часткового
погашення боргу становив 3227,15грн., борг
за відсотками-419,42грн.(а.с.4-5)

Заперечуючи проти заявлених вимог,
відповідач 9.01.2014р. подав до суду першої
інстанції заяву про застосування
позовної давності. (а.с.42)

Відповідно до положень ч.1 ст.261 ЦК
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки (ст.257 ЦК України).

Умови та правила надання банківських
послуг не містять положень про зміну
тривалості позовної давності.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 267 цього ж
Кодексу позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п.5.2 та п.5.7 Умов та правил
надання банківських послуг у випадку
невиконання позичальником боргових
зобов'язань банк має право вимагати
дострокового їх виконання в цілому або
у визначеній банком частці.(а.с.11зв,13)

З врахуванням положень ст.257 ЦК України
про загальний трирічний термін
позовної давності перебіг позовної
давності для Банку минув ще в грудні 2011
року, оскільки з моменту виникнення
права на позов у ПАТ КБ "ПриватБанк"
минуло більше трьох років.

З позовом до суду ПАТ КБ "ПриватБанк"
звернулось лише 20 листопада 2013 року і
вимог про поновлення цих строків не
заявляло, тому суд обґрунтовано
відмовив у задоволенні позову у зв'язку
з пропуском строку позовної давності.

Звернення з вимогами про стягнення
боргу через 5 років після виникнення
права на позов свідчить про свідоме
недотримання банком вимог ст. 509
Цивільного кодексу України щодо
дотримання всіма сторонами у
зобов'язанні засад добросовісності,
розумності та справедливості, оскільки
за умови пред'явлення вимог з
дотриманням строків позовної давності
сума заборгованості відповідача як
слабшої сторони договору була б значно
меншою від заявленої станом на
листопад 2013 року.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
викладених у ньому висновків.

На підставі наведеного,ст.ст.257,261,267
Цивільного кодексу України, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 323-325
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Острозького районного суду
Рівненської області від 9 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді:
Бондаренко Н.В.

Малько О.С

Василевич В.С.