Єдиний унікальний № 371/50/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року м.
Миронівка № 371/ 50 / 14-ц

Миронівський районний суд Київської
області в складі:

головуючого судді
Капшук Л.О.

при секретарі
Січкаренко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Миронівської районної
державної адміністрації Київської
області, відділу Держземагенства у
Миронівському районі Київської
області, Малобукринської сільської
ради Миронівського району Київської
області про визнання в порядку
спадкування права на одержання у
власність земельної ділянки,

У С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з вказаним
позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік
ОСОБА_3. Після його смерті залишилась
спадщина у виді земельної ділянки
площею 0,0527 га, призначеної для ведення
садівництва, розташованої на території
Малобукринської сільської ради
Миронівського району Київської
області, СТ «Здоров'я». Будучи
спадкоємцем померлого за законом, вона
спадщину прийняла. Державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку не був у встановленом у порядку
зареєстрований та виданий спадкодавцю.
Зазначена обставина перешкоджає
оформити спадщину у встановленому
порядку, а тому просила визнати за нею
право на одержання у власність
земельної ділянки в судовому порядку.

В судове засідання позивач та її
представник не з'явилися, представник
позивача подав до суду заяву, в якій
просить розгляд справи проводити у
його відсутності, позовні вимоги
підтримує.

Представник відповідача Миронівської
районної державної адміністрації
Київської області в судове засідання
не з'явився. В надісланій до суду заяві
голова адміністрації просить слухати
справу у відсутності представника
адміністрації.

Представник відповідача відділу
Держземагентства у Миронівському
районі Київської області в судове
засідання не з'явився, надіслав до суду
заяву, в якій просить слухати справу у
його відсутності.

Представник відповідача
Малобукриської сільської ради
Миронівського району Київської
області в судове засідання не з'явився.
В надісланій до суду заяві сільський
голова просить слухати справу у
відсутності представника сільської
ради, проти задоволення позову не
заперечує.

Суд, дослідивши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Частиною 1 статті 328 ЦК України
передбачено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом. Однією з таких
підстав є спадкування майна, в тому
числі за законом відповідно до статті
1217 ЦК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК
України, входять усі права та обов'язки,
що належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. Дане
зобов'язання встановлено
законодавством у зв'язку з тим, що право
власності на спадкове нерухоме майно
виникає у спадкоємця тільки з моменту
державної реєстрації цього майна.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим 05 липня 2005 року
відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Позивач є спадкоємцем померлого ОСОБА_3
за законом першої черги, оскільки
являється його дружиною. Вказана
обставина підтверджується свідоцтвом
про одруження серії НОМЕР_2, виданим 17
липня 1965 року в Палаці одружень м.
Києва.

Встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений
шестимісячний строк спадщину прийняла
шляхом звернення до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті чоловіка. Сини
померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від
прийняття спадщини відмовилися, про що
подали нотаріусу відповідні заяви.
Вказані обставини підтверджуються
матеріалами спадкової справи.

За життя ОСОБА_3 набув права на земельну
ділянку площею 0,0527 га, призначену для
садівництва, розташовану на території
Малобукриської сільської ради
Миронівського району Київської
області, СТ «Здоров'я». Земельна
ділянка за життя ОСОБА_3 була виділена в
натурі. Державний акт на земельну
ділянку був виготовлений, проте
власнику не видавався, реєстрація
права власності не мала місця.

Вказані обставини підтверджені
технічною документацією із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельні ділянки громадянам СТ
«Здоров»я» в межах Малобукринської
сільської ради Миронівського району
Київської області, довідкою начальника
архівного відділу Миронівської
районної державної адміністрації
Київської області № 01-29/16 від 22.02.2014, за
даними якої в документах архівного
відділу в додатку до розпорядження № 408
від 23.11.2004 під № 11 списку громадян СТ
«Здоров»я» значиться прізвище ОСОБА_3,
даними виготовленого державного акту
на право приватної власності на
земельну ділянку серії ЯА № 257174.

Пунктом 4.20 «Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 № 282/20595,
передбачено, що видача свідоцтва про
право на спадщину на земельну ділянку
нотаріусом проводиться на підставі
документів, оформлених відповідно до
ст. 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та Витягу з
Державного земельного кадастру.

У матеріалах справи міститься відмова
нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій,
що полягають у видачі свідоцтва про
право на спадщину на земельну ділянку.

Вказані обставини підтверджуються
листом завідувача десятої Київської
державної нотаріальної контори Довбах
Н.П. № 5816/02-14 від 30 грудня 2013 року та
матеріалами спадкової справи
померлого ОСОБА_3 № 1457.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають із моменту державної
реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну
ділянку та перехід права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
має місце за наявності наступних
юридичних фактів у їх сукупності:
ухвалення рішення компетентного
органу про передачу у власність
земельної ділянки спадкодавцю,
укладення спадкодавцем правочинів
щодо набуття права власності на
земельні ділянки; виготовлення
технічної документації на земельні
ділянки; визначення меж земельної
ділянки в натурі; погодження із
суміжними землевласниками та
землекористувачами; одержання у
встановленому порядку Державного акта
на землю; реєстрація права власності на
земельну ділянку.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» передбачено, що
відповідно до статті 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13
«Про судову практику розгляду
цивільних прав про спадкування»
роз'яснив, що в разі, якщо спадкодавець
не набув права власності на земельну
ділянку згідно зі ст. 125 Земельного
Кодексу, проте розпочав процедуру
приватизації земельної ділянки
відповідно до чинного законодавства
України, а органами місцевого
самоврядування відмовлено спадкоємцям
у завершенні процедури приватизації,
то спадкоємці мають право звертатися
до суду із позовами про визнання
відповідного права в порядку
спадкування - права на завершення
приватизації та одержання державного
акта про право власності на землю на
ім'я спадкоємця.

Померлий ОСОБА_3 розпочав процедуру
приватизації земельної ділянки
відповідно до чинного законодавства
України, проте помер, не завершивши її
та не отримавши правовстановлюючого
документа на земельну ділянку -
державного акту на право власності.

Право на завершення процедури
приватизації та отримання земельної
ділянки у власність, яке належало
померлому на момент відкриття
спадщини, не припинилося внаслідок
його смерті. Це право в порядку
спадкування перейшло до позивача, яка є
спадкоємцем померлого за законом.

У статті 16 Цивільного кодексу України
зазначено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16
даного Кодексу визнання права є одним
із способів захисту цивільних прав та
інтересів.

Оскільки спадкоємець не має змоги
оформити спадщину відповідно до вимог
законодавства у зв'язку із відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, питання визначення
належності права на майно має
вирішуватись у судовому порядку,
рішення суду буде юридичним документом
для оформлення спадкових прав.

На підставі викладеного, ст.ст. 328, 373, 1216,
1218, 1223, 1233, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 81,
125, 158 ЗК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 15,
57- 60, 64, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 294, 296 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 право на
одержання у власність земельної
ділянки площею 0,0527 га, розташованої на
території Малобукринської сільської
ради Миронівського району Київської
області, СТ «Здоров'я», призначеної для
ведення садівництва.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Миронівський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.О. Капшук