РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

Справа №668/16331/13-ц

Пров. №2/668/305/14

27.02.2014 року Суворовський районний суд м.
Херсона в складі:

Головуючого судді - Гонтар Д.О.

при секретарі - Решетніковій В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом, про стягнення
боргу за договорами позики мотивуючи
тим, що 27.11.2011 року позивачка позичила
ОСОБА_3 85000 грн., строком до 31.12.2012 року,
що підтверджується розпискою. В зв'язку
з чим просила суд стягнути з ОСОБА_2
борг в сумі 85000 грн. та судові витрати у
розмірі 229,40 грн.

Представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином
повідомлений про день та час розгляду
справи, в судове засідання не з'явився.

Суд вважає можливим за згодою
представника позивача розглянути
справу у заочному порядку, що
передбачено ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та надані сторонами
докази, прийшов до наступного, як
встановлено і підтверджується
наявними у справі доказами, відповідно
до розписки від 27.11.2011 року ОСОБА_2
отримав від ОСОБА_1 85000 грн., строком
повернення 31.12.2012 року, відповідно до
розписки від 27.11.2011 року.

Відповідно до ст.1212 ч.1 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
потерпілого без достатньої правової
підстави ( безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно набуте, згодом відпала.

По закінченню строку відповідач
суми позики не повернув. На
сьогоднішній день зобов'язання не
виконанні.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ст.625 ЦК України -
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками. Договір позики укладається у
письмовій формі. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Договір позики укладений між
сторонами у письмовій формі містять
усі зазначені у ст. 1046 ЦК України умови,
зокрема про отримання виробу із
зобов'язанням його повернути.

Судом також встановлено, що
відповідач у строки, передбачені п.2 ч.1
ст 1049 ЦК України, не повернув борг і
таких доказів, щодо виконання
зобов'язань, останній не надав суду.

Відповідно ст.526 ЦК України -
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно ст.527 ЦК України -
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто.

Відповідно ст.530 ЦК України - якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України -
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За таких обставин на користь
позивача з відповідача підлягає
стягненню не повернута сума боргу у
розмірі 85000 грн.

Судовий збір у розмірі 229,40 грн.
сплачені позивачем відповідно до
квитанції № 92 від 27.11.2013 року.

Відповідно до ст.88 ЦПК України -
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищевказане, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10, 11,15, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
інд. номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_2, інд. номер НОМЕР_2)
заборгованість в розмірі - 85000,00 грн.
(вісімдесят п'ять тисяч грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
інд. номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_2, інд. номер НОМЕР_2) судові
витрати в сумі 229,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана позивачем протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

СуддяД. О. Гонтар