Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/364 /14
Головуючий у 1-й інстанції: Боровікова
Суддя-доповідач: Мануйлов Ю.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Мануйлова Ю.С.

Полякова О.З.

при секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 28 жовтня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного
акціонерного товариства «Міська
страхова компанія», третя особа -
ОСОБА_5, про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки ,-

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2012р. позивач ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа
Публічне акціонерне товариство
«Міська страхова компанія», про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, вказавши, що на
підставі довіреності від 13.08.2010 р.
позивачу належить автомобіль Опель
Омега н/з НОМЕР_1.

11.06.2011 р., о 5 год. 30 хв., відповідач
ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ н.з.
НОМЕР_2, в районі вул.Комсомольської у м.
Запоріжжя, не витримавши безпечної
дистанції, скоїв зіткнення з
автомобілем Opel Omega р.н. НОМЕР_1, яким
керував позивач ОСОБА_3

Постановою Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 22.06.2011 р.
відповідача визнано винним у скоєнні
правопорушення та накладено на нього
штраф у розмірі 340 грн.

Згідно Висновку експерта -
автотоварознавця №294 від 21.06.2011 р., сума
матеріального збитку, заподіяного
позивачу, становить 22879 грн. 25 коп.

Внаслідок пошкодження належного
позивачу автомобіля, йому заподіяно
також і моральну шкоду, яка полягає в
тому, що внаслідок пошкодження
належного йому автомобіля, він пережив
нервовий стрес, душевні страждання,
дискомфорт та хвилювання, в нього
погіршилося здоров'я, йому довелося
додавати додаткові зусилля до
відновлення нормальних життєвих
зв'язків. Моральну шкоду позивач оцінив
у 2000 грн.

Позивач просив суд стягнути на його
користь з відповідача матеріальну
шкоду у сумі 22879 грн. 25 коп., моральну
шкоду у сумі 2000 грн., витрати на
проведення експертизи - 150 грн, витрати
на правову допомогу у сумі 300 грн.

Під час розгляду справи після
залучення ухвалою суду до участі у
справі у якості співвідповідача ПАТ
«Міська страхова компанія» за
клопотанням представника позивача,
позивач позовні вимоги уточнив,
звернувшись до суду із уточненим
позовом до ОСОБА_4 та ПАТ «Міська
страхова компанія» про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, у якій просив суд стягнути
солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та ПАТ
«Міська страхова компанія» на користь
позивача зазначені у первісній
позовній заяві розміри матеріальної та
моральної шкоди, витрати на проведення
експертизи - 150 грн., судові витрати та
витрати, пов'язані з наданням правової
допомоги у сумі 3300 грн., при цьому у
судовому засіданні представник
позивача надала суду пояснення,
аналогічні викладеним у позовній заяві
та просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_4 у
судовому засіданні позовні вимоги
визнала частково, не заперечувала щодо
стягнення солідарно з відповідачів
матеріальної шкоди, завданої позивачу
внаслідок ДТП, при цьому заперечувала
щодо стягнення моральної шкоди як
недоведеної позивачем, а також вважала,
що витрати на правову допомогу у сумі
3300 грн. занадто завищені, просила суд
відмовити у стягненні моральної шкоди,
а також стягнути витрати на правову
допомогу у меншому розмірі, ніж просить
представник позивача.

Представник відповідача ПАТ «Міська
страхова компанія» та третя особа
ОСОБА_5, залучена ухвалою суду до участі
у справі на боці позивача як власника
автомобіля, до судового засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені у встановленому
законом порядку, про причини неявки суд
не повідомили, тому суд, керуючись ст.169
ЦПК України, вважав можливим
розглянути справу за відсутності
представника відповідача ПАТ «Міська
страхова компанія» та третьої особи
ОСОБА_5

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 28 жовтня 2013 року
позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Міська страхова компанія»
на користь ОСОБА_3 21 879 грн. 25 коп.
страхового відшкодування в порядку
компенсації майнової шкоди, заподіяної
в результаті ДТП та моральну шкоду у
сумі 1000 грн., судові витрати у сумі 218
грн. 80 коп., а усього у сумі 23098 грн. 05 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1000
грн. в порядку компенсації майнової
шкоди, заподіяної в результаті ДТП,
вартість проведеного
автотоварознавчого дослідження - 150
грн., судові витрати на надання
правової допомоги у сумі 1000 грн., судові
витрати у сумі 10 грн., а усього стягнуто
у сумі 2160 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким стягнути
солідарно з ОСОБА_4 та Публічного
акціонерного товариства «Міська
страхова компанія» матеріальну шкоду,
завдану джерелом підвищеної небезпеки
в розмірі

22 879 грн. 25 коп. ,

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в
розмірі 343 грн. 20 коп., витрати на
проведення експертизи в розмірі 150 грн.,
витрати на правову допомогу в розмірі
3300 гри., моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача,
пояснення учасників апеляційного
розгляду, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Частково задовольнивши позов, суд
першої інстанції виходив з наступного.

Як встановлено судом і таке
вбачається з матеріалів справи, 11.06.2011
року, о 5 год. 30 хв., відповідач ОСОБА_4,
керуючи автомобілем ВАЗ н.з. НОМЕР_2, в
районі вул. Комсомольської у м.
Запоріжжя, не витримавши безпечної
дистанції, скоїв зіткнення з
автомобілем Opel Omega р.н. НОМЕР_1, яким
керував позивач ОСОБА_3

Постановою Комунарського районного
суд м. Запоріжжя від 22.06.2011 р.
відповідача ОСОБА_4 визнано винним у
скоєнні правопорушення та накладено на
нього штраф у розмірі 340 грн.

Згідно з висновком експертного
товарознавчого дослідження визначення
величини матеріального збитку № 294 від
21.06.2011 року, заподіяного власнику
колісного транспортного засобу
внаслідок ДТП №294 від 21.06.2011 року, сума
матеріального збитку, заподіяного
власникові Opel Omega номерний знак НОМЕР_1,
становить 22879 грн. 25 коп.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

Відповідно до статті 21 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» на території України
забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів.

Згідно з п. 21.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при використанні
транспортного засобу в дорожньому русі
особа, яка керує ним, зобов'язана мати
при собі страховий поліс (сертифікат).

Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів №ВШ 4489405 від
14.09.2010р. цивільно-правова
відповідальність відповідача ОСОБА_6
на момент ДТП була застрахована ПАТ
«Міська страхова компанія».

Ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Оскільки позовні вимоги про
відшкодування майнової шкоди в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди заявлено безпосередньо до
особи, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки
(відповідач ОСОБА_4О.), суд залучив до
участі у справі як співвідповідача
страхову організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність відповідача ОСОБА_4 -
ПАТ «Міська страхова компанія».

Відповідно до п. 13 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4, враховуючи,
що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК
України, положення щодо захисту
права власності поширюються також на
осіб, які хоч і не є власниками, але
володіють майном на праві
господарського відання, оперативного
управління або на іншій підставі,
передбаченій законом чи договором
(речове право), такі особи також мають
право вимагати відшкодування шкоди,
завданої цьому майну. До таких осіб
належить і позивач як особа, яка
керувала транспортним засобом на
підставі документів, визначених
пунктом 2.1 Правил дорожнього руху
України (посвідчення водія на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії та
реєстраційного документа на
транспортний засіб).

У зв'язку з цим ухвалою суду до участі у
справі було залучено ОСОБА_5 - власника
автомобіля Opel Omega, - як третю особу, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні позивача,
оскільки рішення у справі може
вплинути на його права та обов'язки
щодо однієї зі сторін.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Необхідною умовою виникнення обов'язку
страховика за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності осіб, які на
відповідній правовій підставі
володіють транспортними засобами, є
настання страхового випадку (події,
внаслідок якої завдано шкоди третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована за договором).

Якщо факт завдання шкоди відповідно до
статті 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» є страховим випадком, то
потерпілий має право вимагати
відшкодування шкоди на підставі
загальних правил, встановлених ЦК
України.

Згідно зі ст. ст.1,6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Забезпечений транспортний засіб -
транспортний засіб, зазначений у
чинному договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, за умови його
експлуатації особами,
відповідальність яких застрахована.

Особи, відповідальність яких
застрахована,- страхувальник та інші
особи, які правомірно володіють
забезпеченим транспортним засобом.
Володіння забезпеченим транспортним
засобом вважається правомірним, якщо
інше не встановлено законом або
рішенням суду.

Дорожньо-транспортна пригода - подія,
що сталася під час руху транспортного
засобу, внаслідок якої загинули або
поранені люди чи завдані матеріальні
збитки.

У разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Представники сторін у судовому
засіданні пояснили суду, що у день ДТП
повідомили в установленому порядку
страхову компанію (ПАТ «Міська
страхова компанія») про страховий
випадок - ДТП. А позивач у день ДТП подав
страховій компанії заяву про страхове
відшкодування. Документи, які мали бути
додані до заяви про страхове
відшкодування, згідно з поясненнями
представника позивача були надані
позивачем страховій компанії у серпні
2011 року.

Доказів, які б спростовували
твердження сторін про повідомлення
страховика про страховий випадок, суду
не надано. Суду, незважаючи на вжиті
заходи, не надано відомостей про зміст
рішення страхової компанії за заявою
про страхове відшкодування, а також про
те, чи було фактично виплачене страхове
відшкодування позивачеві.

Згідно з п.19 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4 з
урахуванням змісту статті 979 ЦК України
та статті 16 Закону України «Про
страхування», у разі настання
страхового випадку страховик
зобов'язаний виплатити страхове
відшкодування, а інші умови договору
страхування є підставою для відмови у
виплаті лише в тому разі, якщо таке
порушення положень договору
страхувальником перешкодило
страховику переконатись, що ця подія є
страховим випадком.

При цьому суд взяв до уваги, що
страховим полісом передбачена
безумовна франшиза у розмірі 1000 грн.,
яка не підлягає відшкодуванню з боку
страхової компанії і виплачується
постраждалій особі безпосередньо
страхувальником.

Відповідно до ст.28 Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» до майнової шкоди, заподіяної
в результаті ДТП, яка підлягає
відшкодуванню потерпілому, належить
шкода, пов'язана, зокрема, з
пошкодженням транспортного засобу.

Як зазначено у п. 16 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4, оскільки
відповідно до статті 3 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язку щодо письмового
надання страховику, з яким укладено
відповідний договір, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. При
відшкодуванні страховиком шкоди,
завданої особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
така особа сплачує потерпілому різницю
між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Зважаючи на це, суд обґрунтовано
стягнув з ПАТ «Міська страхова
компанія» на користь ОСОБА_3 21 879 грн. 25
коп. страхового відшкодування в
порядку компенсації майнової шкоди,
заподіяної в результаті ДТП, а також
стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1000
грн. в порядку компенсації майнової
шкоди, заподіяної в результаті ДТП,

Тим самим, спростовуються доводи
апелянта про те, що матеріальну шкоду,
завдану джерелом підвищеної небезпеки
в розмірі 22 879 грн. 25 коп. необхідно
стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ПАТ
«Міська страхова компанія».

Відповідно ст.23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, ступені вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вона є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Відповідно ст.1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Оскільки внаслідок ДТП автомобіль
позивача зазнав технічних ушкоджень,
тобто має місце пошкодження належного
позивачу майна, суд вважав, що позивач
зазнав моральної шкоди, яка полягає у
тому, що позивача зазнав душевних
страждань та хвилювань, витрачав час та
грошові кошти на відновлення
автомобіля, а також враховуючи
вартість заподіяної позивачу майнової
шкоди, на користь позивача підлягає
стягненню з відповідача ПАТ «Міська
Страхова компанія» моральна шкода, яку
суд визначив з урахуванням вимог
розумності та справедливості у сумі 1000
грн.

З такими висновкамине можна погодитись
повністю з огляду на наступне.

Всупереч положенням ст.1167 ЦК
України, яка передбачає відшкодування
моральної шкоди особою, яка її завдала,
суд помилково стягнув моральну шкоду з
ПАТ «Міська Страхова компанія». Тому
моральна шкода у розмірі 1000 грн.
підлягає стягненню з ОСОБА_4

Зважаючи на це, колегія суддів
приходить висновку, що рішення суду в
частині стягнення моральної шкоди у
сумі 1000 грн. з ПАТ «Міська Страхова
компанія» підлягає скасуванню з
ухваленням в цій частині нового
рішення про стгянення моральної шкоди
у вказаній сумі з ОСОБА_4

Відповідно ст.88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Відповідно ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з проведенням
автотоварознавчого дослідження у сумі
150 грн.

Що стосується витрат на надання
позивачу правової допомоги у сумі 3300
грн., що підтверджується відповідними
квитанціями, наданими позивачем, суд
вважав, що зазначені витрати
підлягають стягненню з відповідача
ОСОБА_4 на користь позивача у сумі 1000
грн., яку суд визначив з урахуванням
ціни позову, кількості судових
засідань, а саме - двох, у яких справа
безпосередньо розглядалася по суті, а
не відкладалася у зв'язку з неявкою
відповідача - представника страхової
компанії та третьої особи, суд
правильно вважав, що в цій частині
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню та на користь позивача
необхідно стягнути витрати пов'язані з
наданням йому правової допомоги
адвокатом у сумі 1000 грн. При цьому
представник відповідача ОСОБА_4 у
судовому засіданні не заперечував
проти стягнення судових витрат по
надання правової допомоги саме з
відповідача ОСОБА_4

Зважаючи на це, не можуть бути прийняті
до уваги доводи апелянта про стягнення
на його користь втрати на надання йому
правової допомоги у сумі 3300 грн.

Крім того, будь-яких розрахунків на
підтвердження саме такого розміру
витрат на правову допомогу у
відповідності до Постанови Кабінету
Міністрів України від 27 квітня 2006 року
№ 590 «Про граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних справ та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави»
затверджено граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних справ, позивач не
надав.

Додатком до цієї постанови
встановлено, що розмір компенсації
витрат, пов'язаних із правовою
допомогою стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, якщо
компенсація сплачується іншою
стороною, не перевищує суму, що
обчислюється, виходячи з того, що
зазначеній особі виплачується 40%
розміру мінімальної заробітної плати
за годину її роботи.

В іншій частині рішення суду залишити
без зиін.

Керуючись ст.ст.307,309,314,316,317 ЦПК
України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 28 жовтня 2013 року у цій
справі в частині стягнення моральної
шкоди з Публічного акціонерного
товариства «Міська страхова компанія»
у сумі 1000 грн. скасувати і в цій частині
ухвалити нове рішення наступного
змісту: »Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 моральнук шкоду у сумі 1000 грн.».

В іншій частині рішення суду залишити
безь змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

судді: