Справа № 2-911/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року

Житомирський районний суд
Житомирської області у складі:

головуючого судді Баренко С.Г.,

за участю секретарів судового
засідання Лабенської Л.І., Забродської
Т.А., позивача, відповідачів,
представників останніх,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Страхової компанії «Вексель» (далі -
компанія), Моторного страхового бюро
України (далі - бюро) про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої в результаті ДТП та 3 відсотка
річних, -

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_2 та інших про відшкодування 94309,10
грн. матеріальних збитків і 10000 грн. на
відшкодування моральної шкоди. Вимоги
мотивовано тим, що 25.10.2009 о 19 год.20 хв. з
вини відповідача ОСОБА_3, який під час
виконання ним трудових обов'язків,
керував автомобілем Даймлер-Крайслер
(Мерседес Віто), сталася ДТП, у якій
було пошкоджено автомобіль
Фольксваген Пасат, що належить
відповідачу. Просив стягнути з ОСОБА_2,
як з власника автомобіля Мерседес
завдану майнову та моральну шкоду. У
подальшому уточнив позовні вимоги,
просив стягнути завдану шкоду у
солідарному порядку з усіх
відповідачів та 3 відсотка річних зі
страховиків.

У суді позов було підтримано ОСОБА_1 На
думку позивача вина ОСОБА_3 доведена
чисельними експертизами, які були
проведені у ході розслідування ДТП, а
також постановою суду. Позивач не мав
можливості уникнути зіткнення з
автомобілем Даймлер - Крайслер.
Наполягав, що ОСОБА_3 перебував у
трудових відносинах з ОСОБА_2 -
власником ПП «Бізнес-Сістемс-Інк Груп»,
автомобіль мав рекламу цієї фірми, а
тому останній відповідає за дії свого
працівника. Відповідачі - страхові
установи, незважаючи на страховий
випадок та вчасним зверненням
позивача наданням усіх необхідних
документів, з вигаданих причин жодних
виплат не здійснювали. Внаслідок
позбавлення його власності,
інфляційних витрат позивач зазнав
матеріальних та моральних витрат.
Просив позов задовольнити за рахунок
всіх винних.

ОСОБА_2 та його представник позов не
визнали. Стверджували, що під час даної
ДТП ОСОБА_3 не перебував у трудових
відносинах з його підприємством, що
підтверджується відсутністю
укладеного та належним чином
зареєстрованого у державній службі
зайнятості населення трудового
договору із ОСОБА_3, належним чином
виданого подорожнього листа,
відсутністю медичного огляду із його
фіксуванням у відповідному Журналі,
часом вчинення ДТП тощо. Не
заперечував, що за його згодою ОСОБА_3
володів автомобілем за проханням
останнього, з яким товаришував, колись
разом бажали займатися
підприємницькою діяльністю.
Відмовився від своїх непослідовних
свідчень, наданих суду у порядку ст. 62
ЦПК України.

ОСОБА_3 позов не визнав, наполягав, що
фактично перебував у трудових
відносинах із ОСОБА_2, на авто
"Даймлер-Крайслер" була реклама
«Бізнес-Сістемс-Інк Груп». Однак ОСОБА_2
не бажав належним чином оформити
трудові відносини. До цього автомобіль
потратив у ДТП, і ОСОБА_3 його
ремонтував. Вважає, що позов ОСОБА_1
підлягає до задоволення, але за рахунок
ОСОБА_2

Представник бюро не заперечувала, що
автомобіль ОСОБА_2 у встановленому
законом порядку застрахований
компанією. Втім пояснила, що на даний
час бюро не має повноважень на
здійснення виплат відшкодування шкоди
за договором обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
ТЗ замість компанії, оскільки остання
ліквідується, втім інформації про
визнання її банкрутом ще не має. Вважає,
що власник застрахованого ТЗ не
позбавлений права на отримання від
страхової компанії страхових виплат
після закінчення процедури ліквідації
страховика. У подальшому,належним
чином повідомлені представники
компанії і бюро до суду не
з"являлилися.

Беручи до уваги пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, судом
встановлені обставини, які пов'язані із
відшкодуванням шкоди. Суд розглядає
справу у межах позовних вимог.

25.10.2009 року о 19-20 год. на 8 км. +470 м.
автодороги Житомир-Сквира, в с.
Станишівка Житомирського району
відбулось зіткнення автомобіля ОСОБА_1
Фольксваген Пасат д/н НОМЕР_1 ( під
керуванням останнього), з автомобілем
Даймлер-Крайслер д/н НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3, власником якого є
ОСОБА_2,

Постановою від 23.11.2009 у порушенні
кримінальної справи щодо позивача
відмовлено за відсутністю в його діях
складу злочину, матеріали направлені
для прийняття рішення про притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності, оскільки самі дії
останнього були причиною ДТП (т. 1 а.с.4-6).
Ця постанова є чинною.

Постановою Корольовського районного
суду м. Житомира від 08.02.2010 також було
встановлено, що при зіткненні
автомобілів у даній ДТП ОСОБА_3 вчинив
правопорушення за ст. 124 КпАП України.
Провадження було закрито в зв'язку із
закінченням строків накладення
адміністративного стягнення, тобто не
з реабілітуючих підстав(т.1. а.с.62,
адмінсправа №2053)

Згідно із п.4 ст.61 ЦПК України постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для суду,
що розглядає справу про цивільно -
правові наслідки дій особи, стосовно
якої винесено постанову з питань чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Винуватість ОСОБА_3 доведена висновком
спеціаліста від 20.11.2009 за №3/417 ,
відповідно до якого причиною
виникнення аварійної обстановки і
даної ДТП є невідповідність дій водія
ОСОБА_3, вимогам п.п. 10.1, 10.3,104 ПДР України
(а.с. 57-60 матеріалів № 3132). Таки висновки
цілком узгоджуються із даними
судово-автотехнічної експертизи від
29.01.2014, відповідно до якої ДТП
зумовлена невідповідністю дій водія
ОСОБА_5 вимогам п.п. 10.1, 10.3, 104 ПДР. При
цьому технічної можливості уникнути
зіткнення ОСОБА_1 не мав (т.3 а.с. 195-199) та
іншими дослідженими матеріалами.

Відповідно до висновку експерта № 3/394
від 25.11.2009 рульове керування
автомобілем Даймлер-Крайслер д/н
НОМЕР_2 (Мерседес Бенц Вито), під
керуванням ОСОБА_3 мало несправності, з
причин аварійного пошкодження, втім не
було виявлено жодних технічних
несправностей, які б могли привести до
створення аварійної ситуації(а.с.78-84
відмовного матеріалу), що
підтверджують доводи ОСОБА_3 про
попередню дорожню пригоду із цим
автомобілем, однак не усувають його
вини у спірній ДТП.

Згідно із положеннями ст. 1188 ЦК України,
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме:

1. шкода, завдана одній особі, з
вини іншої особи, відшкодовується
винною особою;

2. за наявності вини лише особи,
якій завдано шкоди, вона їй не
відшкодовується;

3. за наявності вини всіх осіб,
діяльністю яких було завдано шкоди,
розмір відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди, тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання, або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

У роз'ясненнях за п.4 постанови Пленуму
ВСУ № 6 від 27.03.1992 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»
звернено увагу, що не вважається
володільцем джерела підвищеної
небезпеки і не несе відповідальності
за шкоду перед потерпілим особа, яка
управляє джерелом підвищеної
небезпеки в силу трудових відносин з
володільцем цього джерела. Наведене
кореспондується в і з положеннями ч.1
ст. 1172 ЦК України, з якими юридична
особа відшкодовує шкоду, завдану її
працівником під час виконання ним
своїх трудових обов'язків.

ОСОБА_3 керував автомобілем ОСОБА_2 за
довіреністю останнього (т.3 а.с. 158),
тобто на законних підставах.

З огляду на непослідовні свідчення
ОСОБА_2, показання свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_9, стосовно праці ОСОБА_3 у
приватному підприємстві судом
проводилася перевірка цих обставин(т.3
а.с.90 - 100), за наслідками якої було
доведено, що ОСОБА_3 з 04.01.2010 по 31.01.2012
працював у приватному підприємстві
«Бізнес-Сістемс-Інк Груп», керівником
якого є ОСОБА_2 на посаді технічного
директора. Таким чином твердження
ОСОБА_3, що саме під час ДТП він
працював у приватному підприємстві та
проводив випробування на технічний
стан автомобіля не знайшли свого
документального підтвердження в суді.

Автомобіль Даймлер-Крайслер
застраховано за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 06.02.2009,
укладеним між ОСОБА_2 та компанією (т.1
а.с. 7,72). Позивач вчасно проінформував
компанію про ДТП, надав первинні
документи та можливість оглянути
пошкоджений автомобіль (т.1 а.с. 48).
Страхове відшкодування компанія не
виплатила до тепер.

З листа Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України №8332/44-9 від 29.06.2010 вбачається, що
АСТ «Вексель» 18.05.2010 господарським
судом м. Києва визнано банкрутом (т.1 а.с.
114).

У пп. «ґ», п. 41.1. ст. 41 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що у разі
недостатності коштів та майна
страховика-учасника МТСБУ , що визнаний
банкрутом та/або ліквідований для
виконання його зобов'язань за
договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, відшкодування шкоди здійснює
МТСБУ.

Таким чином, підлягає стягненню саме з
бюро майнова шкода в межах лімітів
відповідальності страховика за
полісом від 06.02.2009 (25500 грн.) за мінусом
франшизи (510 грн.) у розмірі 24990 грн. та 3
процента річних за порушення грошового
зобов"язання (ст.625 ЦК України, п.21
Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 № 4
«Про деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки).

За висновком №255 від 14.12.2012 відновлення
автомобілю є недоцільним, майнові
збитки з причин пошкодження автомобіля
Фольксваген складають 92411грн. 64 коп. (т.3
а.с.141-153).

Різниця між загальним розміром шкоди
та страховим відшкодуванням становить
67421 грн. 64 коп. та підлягає стягненню з
ОСОБА_3

Внаслідок пошкодження транспортного
засобу позивач, не маючи можливості
його відремонтувати, був позбавлений
можливості використовувати власне
рухоме майно за призначенням,що
призвело до порушення звичайного
способу життя, дискомфорту,а також
хвилювань з причин пошкодження
приватного майна. Визначаючи розмір
моральної шкоди, що підлягає стягненню
з ОСОБА_3, суд враховує засади
виваженості, розумності,
справедливості сатисфакції, майновий
стан сторін, та оцінює її у грошовому
виразі в сумі 3000 грн.

У відповідності до роз"ясень,
викладених у п.9 Постанови Пленуму ВСУ
№6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» та у п.14.
Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 № 4
«Про деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», ухвалюючи
рішення про стягнення на користь
потерпілого відшкодування вартості
майна, що не може використовуватись
за призначенням, але має певну
цінність, суд одночасно повинен
обговорити питання про передачу цього
майна після відшкодування збитків
особі, відповідальній за шкоду.

Отже, після повного відшкодування
ОСОБА_3, завданої шкоди позивачу,
пошкоджений автомобіль ОСОБА_1
підлягає передачі відповідачу.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. До таких
витрат у відповідності з п.4 ч.4 ст. 79 ЦПК
України належать також витрати,
пов'язані з проведенням судових
експертиз, розмір яких у даній справі
становить 450 грн (т.1 а.с. 38).

З огляду на наведене, враховуючи
матеріали справи в їх сукупності,
загальні засади цивільного
законодавства, керуючись: ст.ст. 5, 16, 22,
23, 799, 802, 909, 1166, 1167, 1168, 1188, 1191 ЦК України,
ст.ст. 57, 60, 61, 79, 88, 130, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 67421
грн. 64 коп. майнової шкоди, 3000 грн.
моральної шкоди, 704 грн. 21 коп. судового
збору та 450 грн. 00 коп. витрат на
проведення експертизи, а разом 71575 грн.
85 коп.

Стягнути з Моторного страхового бюро
України на користь ОСОБА_1 24990 грн.
майнової шкоди, 3% річних в сумі 2998 грн. 80
коп. та 249 грн. 90 коп. судового збору, а
разом 28238 грн. 70 коп.

Після відшкодування відповідачами
майнової шкоди зобов'язати ОСОБА_1
передати ОСОБА_3 пошкоджений
автомобіль «Фольцваген Пассат» д/н
НОМЕР_1.

В решті вимог - відмовити.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Житомирської області через
Житомирський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
С.Г. Баренко