У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до публічного
акціонерного товариства «Банк Кіпру»
про визнання договору поруки
припиненим за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 28 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що 11 вересня 2009 року між
ним та публічним акціонерним
товариством «Банк Кіпру» (далі - ПАТ
«Банк Кіпру») укладено договір поруки
№ 22-2009/1 в забезпечення виконання
зобов'язань ТОВ
«Поверхность - ТВ» за кредитним
договором № 002-130/2006 від 18
вересня 2006 року та додаткової угоди № 10
від 11 вересня 2009 року.

Пунктом 5.2 договору поруки встановлено,
що кредитор повинен інформувати
поручителя про всі внесені зміни та
доповнення до кредитного договору.

26 березня 2010 року між банком та ОСОБА_4
укладено додаткову угоду № 1 до
договору поруки, якою змінено
відсоткову ставку за користування
кредитом та збільшено строк повернення
кредитних коштів до 11 грудня 2011
року.

24 червня 2011 року між сторонами укладено
додаткову угоду № 2 до договору поруки,
якою збільшено строк повернення
кредитних коштів до 11 грудня
2012 року.

21 жовтня 2011 року між банком та
позичальником укладено додаткову
угоду № 15 до кредитного договору, якою
змінено відсоткову ставку за кредитом.
Вважає, що збільшення відсоткової
ставки, про які банк його не повідомляв,
призвело до збільшення обсягу
відповідальності поручителя, а тому
просив суд визнати договір поруки №
22-2009/1 від 11 вересня 2009 року припиненим з
26 березня 2010 року.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 14 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
28 листопада 2013 року у задоволені
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
і ухвалити нове рішення про
задоволення позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й апеляційний суд, виходив з того, що
умовами договору поруки та додаткових
угод до нього передбачена можливість
зміни умов основного зобов'язання та
строків його виконання без додаткового
повідомлення поручителя, а тому дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
визнання поруки припиненою.

Крім того, суди, з урахуванням предмета
спору, вірно виходили з того, що
позивачем не пропущено шестимісячний
строк звернення до суду.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 14 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна Ю.Г.
Іваненко