Справа № 185/9111/14-ц
Провадження № 2/185/3702/14
У Х В А Л А

08 грудня 2014 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Боженко Л.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1М звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на легковий автомобіль ВYD S-6l, д.н. АЕ 3399ЕТ, власником якого є ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заявленої вимоги позивач зазначає, що невжиття заходів для забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заявлену вимогу, суд вважає за необхідне прийняти міри до забезпечення позову та задовольнити заяву повністю з наступних підстав.

Відповідно положень 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, при цьому в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Та ж норма цивільно-процесуального законодавства встановлює, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а отже встановлює обов'язок для особи, яка звертається до суду із заявою про забезпечення позову, довести необхідність вчинення судом таких процесуальних дій.

На підставі ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, позивачем був пред'явлений позов, який був уточнений, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. У забезпечення позову представник позивача просить суд накласти арешт на легковий автомобіль НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглянувши заявлену вимогу та доводи позивача, суд вважає за доцільним прийняти заходи для забезпечення позову у виді накладення арешту на вказане рухоме майно.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Накласти арешт на легковий автомобіль НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію ухвали суду направити особам, які беруть участь у справі та на адресу Павлоградського ВРЕР ДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області (51400, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 10).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.В.Боженко

м. Павлоград Дніпропетровської області

Cуддя: Л. В. Боженко