АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/ 487/14
Головуючий у 1-й інстанції -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів
Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі
Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 04 листопада 2013 року по справі

за позовом ОСОБА_1 до Приватного
підприємства «Ареал-2000», третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору ОСОБА_2 про
відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року ОСОБА_1 звернувся
із зазначеним позовом, посилаючись на
те, що 08 грудня 2008 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2) та Приватним підприємством
«Ареал-2000» (далі - ПП «Ареал-2000) було
укладено договір поставки чавуну пл.1
пл.2 у кількості 725 тон за ціною 1941,45 грн.
за одну тону на суму 1407555 грн. (далі -
Договір поставки)

На виконання зазначеного Договору
поставки ПП «Ареал-2000» виставило ФОП
ОСОБА_2 рахунок № 2 від 08 грудня 2008 року
на зазначену суму, який ФОП ОСОБА_2
оплатив шляхом внесення грошових
коштів у касу ПП «Ареал-2000». Договором
термін поставки був обумовлений до 30
грудня 2008 року, проте вказані умови ПП
«Ареал-2000» не виконало.

Між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 19 грудня
2008 року було укладено договір про
відступлення права вимоги за Договором
поставки чавуну, укладеним між ПП
«Ареал-2000 та ФОП ОСОБА_2

ОСОБА_1 05 січня 2009 року пред'явлено
ПП «Ареал-2000» вимогу про поставку
чавуну у кількості 725 тон за ціною 1941,45
грн. за одну тону на суму 1407555 грн., яку
відповідач залишив без задоволення,
поставки товару не здійснив, завдані
збитки не відшкодував.

Просив стягнути з ПП «Ареал-2000» на
його користь суму відшкодування
завданих збитків 1407555 грн. та судові
витрати.

Рішенням Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська від 29 червня
2011 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 05 вересня 2011 року, у
задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ (далі - ВССУ) від 04
квітня 2012 року касаційну скаргу ОСОБА_1
задоволено частково. Рішення
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 29 червня 2011 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05
вересня 2011 року скасовано, справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Заочним рішенням Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 04 листопада 2013 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить заочне рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч.1 ст. 513 ЦК України правочин
щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом
(ст.514 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 517 ЦК України
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення.

Як убачається з умов договору про
відступлення права вимоги від 19 грудня
2008 року, первісний кредитор - ФОП ОСОБА_2
передав новому кредитору - позивачу
ОСОБА_1 право вимоги, що належить
первісному кредиторові, на підставі
чого новий кредитор став кредитором за
договором поставки чавуну, укладеним
між первісним кредитором і приватним
підприємством «Ареал-2000», шляхом
прийняття боржником до виконання
замовлення первісного кредитора,
пред'явлення боржником первісному
кредитору до оплати рахунку №2 від 08
грудня 2008 року і оплати зазначеного
рахунку первісним кредитором за
прибутковим касовим ордером від 08
грудня 2008 року на суму 1407555,00 грн. (а.с.4)

На підтвердження прав нового
кредитора, а також обсягу і умов
зобов'язання, за яким до позивача
перейшло право вимоги за договором
поставки чавуну на загальну суму 1407555,00
грн., ОСОБА_1 надав суду рахунок ПП
«Ареал-2000» №2 від 08 грудня 2008 року та
Прибутковий касовий ордер ПП
«Ареал-2000» від 08 грудня 2008 року, а також
зазначив, що, договір поставки чавуну
був укладений сторонами у письмовій
формі шляхом здійснення листування між
ФОП ОСОБА_2 та ПП «Ареал-2000», що
підтверджується листом ФОП ОСОБА_2 від
08 грудня 2008 року (а.с.5,6,7).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
недоведеності позовних вимог та дійшов
висновку про відсутність обставин, які
б свідчили про існування між ФОП ОСОБА_2
та ПП «Ареал-2000» зобов'язальних
правовідносин, за якими ПП «Ареал-2000»
повинно поставити ФОП ОСОБА_2 чавун на
суму 1407555,00 грн., оскільки матеріали
справи не містять передбаченого ст.ст.
712, 662, 663, 628, 526, 207 ЦК України, та
укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ПП
«Ареал-2000» договору поставки чавуну,
скріпленого печаткою ПП «Ареал-2000», що
робить неможливим визначення
передбаченого ст.514 ЦК України обсягу
прав нового кредитора на умовах
зобов'язання, що існували на момент
переходу цих прав.

Такі висновки суду є обґрунтованими і
колегія суддів з ними погоджується,
відхиляючи доводи апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Положеннями ст.712 ЦК України
передбачено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст.ст.662, 663 ЦК України,
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором;
у строк, встановлений договором.

При цьому, частиною першою ст. 628 ЦК
України встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору (ст. 638 ЦК
України ).

Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Доводи апеляційної скарги, що суд
першої інстанції не взяв до уваги,
належним чином не дослідив та не дав
оцінки наданим позивачем на
підтвердження наявності договірних
відносин між ФОП ОСОБА_2 і ПП «Ареал-2000»
письмовим доказам, колегія суддів
вважає безпідставними.

Судом першої інстанції на виконання
ухвали ВССУ від 04 квітня 2012 року було
призначено судову почеркознавчу
експертизу та технічну експертизу
документів - рахунку №2 від 08 грудня 2008
року, прибуткового касового ордеру № 1
від 08 грудня 2008 року.

Висновок судового експерта Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз від 21 червня 2013 року
№1772/1773/13-32, яким було встановлено, що
підписи від імені ОСОБА_3 в графах
«Директор» у рахунку №2 від 08 грудня 2008
року на суму 1407555,00 грн. до договору №
21/05 від 25 травня 2007 року на суму 1407555,00 та
«Головний бухгалтер» у прибутковому
касовому ордері ПП «Ареал-2000» № 1 від 08
грудня 2008 року на суму 1407555,00 грн.
виконані ОСОБА_3, не спростовує по суті
правильного рішення суду.

Відповідно до ч.6 ст. 147 ЦПК України
висновок експерта для суду не є
обов'язковим і оцінюється судом за
правилами, встановленими статтею 212
цього Кодексу.

Судом досліджено та дано належну
оцінку зазначеним апелянтом доказам -
рахунку ПП «Ареал-2000» №2 від 08 грудня 2008
року та Прибутковому касовому ордеру
ПП «Ареал-2000» від 08 грудня 2008 року, який
не містить визначених вказаним
документом реквізитів, а саме в графі
«Підстава» відсутні реквізити
відповідного договору, який є
підставою для здійснення певної
бухгалтерської операції, що
безпосередньо передбачено п.3.10
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
НБУ N 637 від 15 грудня 2004 року, згідно
якого у касових ордерах зазначається
підстава для їх складання і
перелічуються додані до них документи.
Видача касових ордерів і видаткових
відомостей на руки особам, що вносять
або одержують готівку, забороняється.

Крім того, рахунок ПП «Ареал-2000» №2 від
08 грудня 2008 року, де постачальником
зазначено ПП «Ареал-2000», а платником ПП
«Снігур» на загальну суму 1407555,00 грн.,
стосується виконання договору № 21/05
від 25 травня 2007 року, у той час як
позивач посилається на договір від 08
грудня 2008 року.

Суд першої інстанції ухвалив
законне та обґрунтоване рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Заочне рішення Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 04 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді