Справа №490/3031/13-ц 24.02.2014 24.02.2014 24.02.0201
Провадження №22-ц/784/652/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач апеляційного суду
Рішення

Іменем України

24 лютого 2014 року
місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В., Серебрякової
Т.В.,

з секретарем судового засідання
Романенко Ю.О.,

за участі представника відповідача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

переглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 рішення Центрального районного
суду міста Миколаєва від 16 травня 2013
року, ухваленого по цивільній справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

21 березня 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини.

В позовній заяві позивачка зазначала,
що вона та відповідач є батьками
малолітньої дитини ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її
повному матеріальному утриманні.
Відповідач проживає окремо від дитини
та у добровільному порядку не приймає
участі у матеріальному утриманні сина.

Посилаючись на зазначені обставини,
ОСОБА_5 просила стягнути з відповідача
ОСОБА_3 аліменти на її користь на
утримання малолітньої дитини в розмірі
1 200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп.
щомісячно і до досягнення сином
повноліття.

Рішенням Центрального районного суду
міста Миколаєва від 16
травня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь
ОСОБА_5 на утримання малолітньої дитини
- сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі в розмірі 960 (дев'ятсот
шістдесят) грн. 00 коп. щомісячно,
починаючи з 19 квітня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неможливість надавати допомогу дитині
в розмірі, визначеному судом першої
інстанції, просив рішення суду змінити
в частині стягнення аліментів на
утримання малолітньої дитини та
постановити нове рішення про стягнення
з нього аліментів на утримання дитини в
розмірі 1/6 частини від усіх видів
доходів щомісячно.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Ухвалюючи рішення та частково
задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_5, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
відповідно до вимог ст.180 СК України
відповідач зобов'язаний утримувати
свою малолітню дитину.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновок суду першої
інстанції щодо способу визначення
стягнення аліментів та вважає, що він
не відповідає фактичним обставинам
справи та вимогам закону, з огляду на
наступне.

Ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону
дитинства» від 26 квітня 2001 року (з
наступними змінами та доповненнями),
передбачає, що батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до вимог ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. Способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК
України).

За відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину, той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням
суду кошти (аліменти) на дитину
присуджуються у частці від заробітку
(доходу) її матері, батька (ст.183 СК
України) або у твердій грошовій сумі
(ст.184 СК України) і виплачуються
щомісячно.

Судом встановлено, що сторони є
батьками малолітньої дитини - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

ОСОБА_3 проживає окремо від дитини та у
добровільному порядку не приймає
участі у матеріальному утримані
останньої.

ОСОБА_5 не працює, згідно наказу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техноконтратк» за
№29/1 від 17 липня 2012 року, перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з
17 липня 2012 року до 13 травня 2015
року (а.с.5).

Відповідач є працездатною особою і має
задовільний стан здоров'я
(протилежного не встановлено). Згідно
довідки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Миколаївський
глиноземний завод» від 14 травня 2013
року, останній працює змінним
капітаном на підприємстві та отримує
заробітну плату, розмір якої за період
з листопада 2012 року по квітень 2013 року
становив 41 874 грн. 07 коп. (а.с.22).

При цьому, має обов'язок по утриманню
іншої малолітньої дитини - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_6, та з його заробітної
плати, на підставі рішення
Центрального районного суду міста
Миколаєва від 06 липня 2010 року,
утримуються суми на виплату аліментів
в розмірі ? частини від усіх видів його
доходів (а.с.22,23).

Доказів, які б свідчили про те, що
відповідач має нерегулярний, мінливий
дохід матеріали справи не містять.

За такого, висновок суду про те, що
розмір аліментів повинен бути
визначений за правилами ч.1 ст.184 СК
України не відповідає фактичним
обставинам справи, а тому рішення суду
в частині способу визначення
аліментів слід змінити.

При визначенні розміру аліментів,
колегія суддів враховує положення
ст.182 СК України, ч.1 ст.183 СК України,
а також матеріальне становище
позивача, стан здоров'я та матеріальне
становище відповідача, те, що він є
працездатною особою, має задовільний
стан здоров'я та іншу малолітню дитину
на своєму утриманні, та вважає, що
визначення способу стягнення
аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх
видів його заробітку (доходу) найбільш
повно відповідатиме охоронюваним
інтересам дитини та позбавить в
подальшому позивача (або відповідача)
необхідності звернення до суду з
вимогами про зміну розміру аліментів.

За таких обставин, рішення районного
суду в частині визначення способу
стягнення аліментів необхідно змінити
на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303,309,316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Центрального районного суду
міста Миколаєва від 16 травня 2013 року в
частині визначення способу стягнення
аліментів змінити.

Стягувати аліменти з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Миколаєва
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_5 на утримання сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6
частини з усіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 21
березня 2013 року і до повноліття дитини.

Рішення Центрального районного суду
міста Миколаєва від 16 травня 2013 року в
частині стягнення судових витрат
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий Судді: