У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Макарчука М.А., Писаної Т.О.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
державного підприємства «Південна
залізниця», Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Червонозаводському
районі м. Харкова, про визнання
недійсним актів про нещасний випадок
та визнання нещасного випадку таким, що
пов'язаний з виробництвом, за
касаційною скаргою державного
підприємства «Південна залізниця» на
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 20 травня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 24 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року позивач звернувся до
суду з позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що з 17 вересня 1985 року по
липень 2009 року працював машиністом
тепловоза локомотивного депо Основа
Південної залізниці. З 05 жовтня
2008 року по 02 березня 2009 року його
направлено у відрядження на курси
підготовки машиніста тепловозу. Після
закінчення навчання позивач прибув за
місцем роботи, але в зв'язку з
відсутністю роботи, до роботи не
приступив. З 11 березня по 20 березня 2009
року перебував на лікарняному. 24
березня 2009 року прибув на роботу, щоб
здати листок непрацездатності та для
вирішення питання щодо забезпечення
його роботою. В цей час під час
перебування на території депо з ним
трапився нещасний випадок, в
результаті якого він перебував на
лікуванні з 24 по 28 квітня 2009 року. На
його думку, підприємство було
зобов'язано скласти акт за формою Н1,
так як він отримав травму голови, коли
знаходився на території підприємства у
робочий час та у зв'язку з виробничою
необхідністю. Однак, за фактом
нещасного випадку підприємство склало
акти за формою НПВ та Н5, що позбавило
його права отримати страхові виплати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 20 травня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 24 жовтня 2013 року, позовні вимоги
задоволено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення та
ухвали судів першої та апеляційної
інстанцій та ухвалення нового рішення
у справі про відмову у задоволенні
позовних вимог, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій вірно
виходили з доведеності позовних вимог
на підставі ст. 60 ЦПК України та вірно
встановили, що ОСОБА_4 під час падіння
перебував на території підприємства
відповідача в зв'язку з виробничою
необхідністю. Крім того, судами вірно
взято до уваги висновок
судово-медичної експертизи про
відсутність у нього на момент падіння
захворювання на епілепсію, що могло
спровокувати раптове падіння, що
свідчить про наявність правових
підстав для визнання нещасного випадку
таким, що пов'язаний з виробництвом.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного
підприємства «Південна залізниця»
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 20 травня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 24 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Макарчук М.А. Писана Т.О.
Фаловська І.М.