Справа № 686/991/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2014

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:

головуючого судді Сарбея О.Ф.,

секретаря Беднарської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

встановив:

17 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, мотивувавши його тим,
що він 15.09.2011 року позичив відповідачу
ОСОБА_2 40 000 грн., що підтверджується
борговою розпискою від 15.09.2011 року.
Відповідачка зобов'язувалась
повернути позичені кошти до кінця 2013
року, проте і досі не виконала взятих на
себе зобов'язань.

У зв'язку з наведеним позивач просить
суд стягнути з відповідача борг у сумі
40 000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав
вимоги позову.

Відповідача ОСОБА_2 в судовому
засіданні заперечила проти
задоволення позовних вимог, вказавши,
що у позивача ОСОБА_1 вона грошей не
позичала, хоча і визнала, що розписка
від 15.09.2011 року написана нею власноруч.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наданні докази, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість вимог позивача.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановленні судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 22.03.2013 року (набрало законної
сили 02.04.2013 року) встановлено, що
позивач ОСОБА_1 15.09.2011 року передав у
борг відповідачу ОСОБА_2 гроші в сумі 40
000 грн., які відповідач зобов'язувалась
повернути до кінця 2013 року. Факт
наявності боргового документу
(оригіналу розписки) у позивача
свідчить про позику грошей
відповідачкою ОСОБА_2 саме у позивача
ОСОБА_1 у розмірі 40 000 грн.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідачем ОСОБА_2 не доведено факту
неотримання нею коштів від позивача
ОСОБА_1, а тому договір позики від 15.09.2011
року є дійсний та породжує відповідні
правові наслідки.

Згідно зазначеного договору позики від
15.09.2011 року ОСОБА_2 зобов'язувалась
повернути кошти у сумі 40 000 грн. до кінця
2013 року, тобто з 01.01.2014 року у позивача
ОСОБА_1 виникло право на звернення до
суду з позовом про стягнення боргу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
підтвердила той факт, що вона борг у
сумі 40 000 грн. не повернула.

У зв'язку з наведеним, суд приходить до
обґрунтованого висновку про
задоволення вимоги ОСОБА_1 про
стягнення боргу в сумі 40 000 грн. з ОСОБА_2

Судові витрати по справі становлять:
судовий збір - 400 грн. і стягуються з
відповідача в дохід держави відповідно
до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 526, 1046 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 61,
88, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг в сумі 40 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 400
грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня його проголошення
до апеляційного суду Хмельницької
області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя