АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/131/14 Справа № 2-2567/11
Головуючий у 1 й інстанції - Шевцова
Т.В. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного

суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Каратаєвої Л.О.,
Козлова С.П.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на заочне рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 листопада 2011 року по цивільній справі
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н
О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
заочне рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 листопада 2011 року та постановити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ТОВ "ОТП Факторинг
Україна" (а.с.172-176).

Заочним рішенням Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 листопада 2011 року задоволено позовні
вимоги ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості.

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3
на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна"
заборгованість по кредитному договору
№ML-301/879/2007 станом на 21.06.2010 року в сумі 480
533,76 грн., де заборгованість за кредитом
складає 51 383,84 доларів США, що в
гривневому еквіваленті становить 406543,80
грн., відсотки за кредитом складають 7
524,13 доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 59 530,16 грн., пеня
складає 1827,60 доларів США, що в
гривневому еквіваленті становить 14 459,79
грн., а також понесені судові витрати в
сумі 1820 грн., а всього 482 353,76 грн.
(а.с.145-146).

Як на підстави апеляційній скарги,
ОСОБА_2 посилається на те, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, а також неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
17 грудня 2007 року між ЗАТ "ОТП Банк" та
ОСОБА_2 укладений договір про надання
кредиту №ML-301/879/2007 відповідно умов
якого позичальник отримав 52 000 доларів
США зі сплатою плаваючої процентної
ставки та строком користування до
17.12.2027 року.

З умовами договору погодився
позичальник, підписавши цей договір.

Отримання кредитних коштів
підтверджено валютним меморіальним
ордером №275 від 17.12.2007 року, відповідно
якого ОСОБА_2 отримав 52 000 доларів США,
що в гривневому еквіваленті складає
262600 грн.

Виконання зобов'язань по кредитному
договору також забезпечувались
договором поруки № SR-301/562/2007 від 17
грудня 2007 року, укладений з поручителем
ОСОБА_3, який був підписаний сторонами а
також іпотечним договором від 17.12.2007
року, згідно з яким в іпотеку було
передано нерухоме майно - квартира, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Заборгованість по кредиту відповідно
до розрахунку станом на 21.06.2010 року
складає 480 533,76 грн., де залишок
заборгованості за кредитом 51 383,84
доларів США, що в гривневому
еквіваленті складає 406543,80 грн., сума
відсотків 7 524,13 доларів США, що в
гривневому еквіваленті складає 59 530,16
грн., сума пені 1827,60 доларів США, що в
гривневому еквіваленті складає 14 459,79
грн.

Відповідно договору купівлі-продажу
кредитного портфелю від 12.11.2010 року,
правонаступником ПАТ "ОТП Банк" є
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна".

Згідно з доказами, наданими позивачем
до апеляційного суду, 16 червня 2010 року
Державною виконавчою службою
Дніпропетровського міського
управління юстиції відкрите
виконавче провадження про примусове
виконання виконавчого напису приват
ного нотаріуса № 4102 від 11.05.2010 року про
реаліза цію на користь банку
заставленого майна в рахунок стягнення
боргу ОСОБА_2, у сумі 476368,43 грн. (а.с.160-161)
.

Доказів про погашення заборгованості
відповідачем або за рахунок реалізації
заставленого майна сторонами суду не
надано.

Таким чином, звернення позивача до суду
з позовом до відповідача про стяг нення
заборгованості за кредитним договором
не суперечить вимогам законодавства.

За таких обставин, в силу діючого
законодавства, а саме: 526, 527, 553, 554, 610, 1049,
1054, 1050 ЦК з урахуванням того, що
позичальники не виконали умови
кредитного договору, забезпеченого
договором поруки, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог позивача і
правомірно стягнув солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь ТОВ "ОТП Факторинг
Україна" заборгованість по кредитному
договору №ML-301/879/2007 станом на 21.06.2010
року в сумі 480 533,76 грн., а також понесені
судові витрати в сумі 1820 грн., а всього
482 353,76 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 жодним
чином не спростовує факт наявності
заборгованості за кредитом, її суму, не
надає суду будь-яких доказів, які б
підтверджували факт повного чи
часткового виконання ним своїх
зобов'язань по договору.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Приведений позивачем розрахунок
заборгованості по кредитному договору
відповідає саме наявним фактичним
обставинам та матеріалам справи,
підстав вважати його неналежним не
вбачається, жодних спростувань його
правомірності не приведено.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

Посилання ОСОБА_2 на те, що
заборгованості не існує, оскільки в
травні 2011 року позивач реалізував своє
право на захист порушених прав,
звернувшись до виконавчої служби із
виконавчим написом не можуть бути
прийняти до уваги, оскільки доказів про
погашення заборгованості відповідачем
або за рахунок реалізації заставленого
майна суду не надано. В суді
апеляційній інстанції представник
позивача пояснив, що майно не
реалізоване.

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи не спростовують висновків
місцевого суду, зводяться до
переоцінки доказів і незгоди із
висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 листопада 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Судді: