Справа № 453/2-61/11
Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/783/1375/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді- Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я.,Левика А.Я.

секретар -Глинський О.А.

з участю позивача ОСОБА_2, представника
третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою КозичаТараса
Івановича на рішення Сколівського
районного суду Львівської області від
17 травня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_3
про виділення частки будинку, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сколівського районного
суду Львівської області від 17 травня 2013
року позов ОСОБА_2. задоволено частково.
З врахуванням виправленої описки у
рішенні ухвалою 13.12. 2013 року виділено
співвласникам 2/3 часток будинку
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 певні приміщення у
житловому будинку АДРЕСА_1 загальною
площею 99, 5 м кв , що на 1,6 м кв більше
належної ідеальної частки із
зазначенням площі приміщень та
цифрових їх позначень на поверховому
плані . Співвласнику 1/3 ідеальної
частини будинку ОСОБА_4 виділено
приміщення на загальну площу 47, 4 м кв.
що на 1,6 м кв менше належної йому
ідеальної частки . Надано у спільне
користування ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3
приміщення у будинку загальною площею
46, 2 м кв, вирішено питання судових
витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 у користь
ОСОБА_4 1 615 грн. витрат пов»язаних з
оплатою судової будівельно-технічної
експертизи. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 148,40 грн. судового збору,
40 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи, а
разом 188, 40 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду,
таке в апеляційному порядку оскаржив
ОСОБА_4. Просить рішення скасувати,
справу передати на повторний розгляд
до суду першої інстанції. Апеляційну
скаргу мотивує тим, що
будівельно-технічною експертизою не
вирішено усіх питань. Суд не врахував,
що приміщення під літ. 1-6 є спільним, бо
згідно плану значиться кухнею. Суд не
врахував протиправності дій позивача
та понесені витрати відповідачем на
відновлювальні роботи на відвернення
наслідків виходу з ладу системи
опалення. Не враховано, що приміщення
під літ 1-5 та 1-6 є в аварійному стані. За
таких обставин просить рішення суду
переглянути та вирішити питання по
суті вимог в тому числі вирішити
питання проведення технічної
експертизи щодо відновлювальних
робіт, припинити розгляд питання щодо
розподілу будинку.

ОСОБА_2 подав заперечення на
апеляційну скаргу, просить врахувати,
що відповідач ухвалу про призначення
експертизи не оскаржував, висновок
експертизи не спростовував, така
проведена на прохання відповідача і
доручена Львівському інституту
судових експертиз та оплачена
відповідачем. Рішення суду про
відшкодування моральної шкоди з
відповідача на користь позивача
виконано не повній мірі, звинувачення
відповідача в руйнуванні будинку
позивачем безпідставні, відповідач
продовжує проводити
ремонтно-будівельні роботи в будинку
без згоди інших співвласників. Просить
апеляційну скаргу відповідача
відхилити. Аналогічну позицію висловив
як представник третьої особи ОСОБА_3

Заслухавши суддю - доповідача
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечення,
пояснення учасників, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення частково.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов»язана довести ті обставини на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 212 ЦПК
України, суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об»єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України - рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції таким вимогам не
відповідає.

Згідно вимог ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивача, суд керувався вимогами ст. 355
ЦК /поняття і види права спільної
власності /, 356 ЦК/ право спільної
часткової власності/, ст. 358 ЦК
/здійснення права спільної часткової
власності /, ст. 364 ЦК / виділ частки із
майна , що є у спільній частковій
власності / та ст. 367 ЦК / поділ майна,
що є спільній частковій власності / та
роз»ясненнями, що у п.п.2, 7 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7
від 04.10.1991 року «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок».

Суд вірно встановив, що з врахуванням
наявних у справі правовстановлюючих
документів сторони у справі та третя
особа є співвласниками в рівних
частинах по 1/3 будинку АДРЕСА_1. / а.с. 7,8/
/

Суд першої інстанції встановив і цю
обставину ствердили сторони при
розгляді справи в суді апеляційної
інстанції, що між ними тривалий час
існує спір і не досягнуто в
позасудовому порядку згоди щодо
розподілу будинку в натурі відповідно
до їхніх часток. Звернення саме з такою
вимогою до суду - про поділ будинку -
ствердив позивач ОСОБА_2 при розгляді
справи за апеляційною скаргою,
незважаючи на те, що в позовній заяві
вимога сформульована про виділення
частки будинку. ОСОБА_2 підтвердив, що
його звернення до суду з позовом мало
на меті вирішити питання поділу
будинку з врахуванням того, що спору
між ним та третьою особою ОСОБА_3 -
співвласником 1/3 ідеальної частки
немає, тому питання поділу будинку
поставлене з врахуванням їх прав на 2/3
ідеальні частки будинку та 1/3
ідеальної частки будинку за
відповідачем у справі - ОСОБА_4. Саме
тому погодився на проведення у справі
будівельно - технічної експертизи,
оплата за яку в повному обсязі
проведена відповідачем у справі.

Таким чином, незважаючи на
формулювання позовних вимог позивача,
що у заяві від 10.09.2009 року та у так
званому клопотанні про розширення
позовних вимог від 14.07.2010 року, щодо
проведення відповідачем
відновлювальних робіт та попередньо
такі погоджувати з позивачем та заяві
від 04.07.2011 року щодо пропозиції
варіанту реального поділу будинку /
а.с. 36 , 44/ - колегія суддів встановила,
що спір виник з приводу реального
поділу будинку між сторонами як
співвласниками по 1/3 його ідеальної
частини з врахуванням права на таку ж
ідеальну частину у будинку у третьої
особи у справі.

Вирішуючи про часткове задоволення
позову, суд ухвалив рішення з
врахуванням винесеної ухвали про
виправлення описки від 13.12.2013 року про
виділення співвласникам 2/3 частин
будинку ОСОБА_2 та третій особі ОСОБА_3
приміщень на загальну площу 99, 5 м.кв, що
на 1.6 м кв перевищує площу, що
відповідає цій ідеальній частці та
вказав дані про ці приміщення, а
відповідачу приміщення із зазначенням
площ та позначень на плані загальною
площею 47, 4 м кв що на 1,6 м кв менше від
площі приміщень - відповідних 1/3
ідеальній частці відповідача, без
вирішення питання грошової
компенсації .

Суд ухвалив про надання у спільне
користування усім трьом
співвласникам шість приміщень будинку,
площею 13, 1 м кв, 17 м кв, 3,4 м кв, 9,5 м кв, 3,8
м кв, 3,5 м кв загальною площею 46, 2 м кв .

Таке рішення ухвалено з врахуванням
висновку № 2917 судової
будівельно-технічної експертизи від
27.06.2012 року Львівського НДІ судових
експертиз /а.с. 66- 68/.

Цим висновком встановлено
неможливість поділу будинку між
співвласниками 1/3 та 2/3 його ідеальних
частин і про це зазначив у суд у
мотивувальній частині свого рішення.

Незважаючи на висновок експертизи про
неможливість реального поділу будинку
між співвласниками у визначених
позивачем частках та пропозицію
експертом 2-х варіантів встановлення
порядку користування будинком між
співвласниками - суд ухвалив рішення
про реальний поділ частини будинку та
із залишенням у спільному користуванні
усіх співвласників його ідеальних
частин іншої частини будинку.

Таке рішення суду не узгоджується з
нормам, на які послався суд у своєму
рішення, в тому числі деякі з них
неправильно застосовано.

Поза увагою суду залишились
роз»яснення п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991
р. із змінами внесеними постановами
ПВСУ № 13 від 25.12.92, № 15 від 25.05.98 - за яким
при вирішенні справ про виділ в
натурі часток жилого будинку, що є
спільною частковою власністю судам
належить мати на увазі, що виходячи зі
змісту ст. 115 ЦК /норма ЦК УРСР, якою
врегульовувались питання виділення
частки із спільного майна/ - це
можливо, якщо кожній зі сторін може
бути виділено відокремлену частину
будинку із самостійним виходом /
квартиру/. Виділ також може мати місце
за наявності технічної можливості
переобладнання приміщення в
ізольовані квартири.

Якщо виділ частки будинку в натурі
неможливий суд вправі за заявленим про
це позовом встановити порядок
користування відособленими
приміщеннями / квартирами, кімнатами/
такого будинку, про що в даному
випадку позивачем вимог не заявлено.

Пославшись на п. 7 цієї ж Постанови, суд
неправильно її застосував, оскільки за
її змістом така не суперечить п. 6 і
регламентує , що у спорах про поділ
будинку в натурі учасниками спільної
часткової власності на будинок може
бути виділено відокремлену частину
будинку , яка відповідає розміру їх
часток у праві власності.

Не маючи доказів можливості реального
поділу будинку за наявності висновку
про відсутність можливості такого
поділу, суд задовольнив вимоги
позивача у зазначений у рішенні спосіб
.

Крім того, судом грубо порушено норми
процесуального права та вирішено
питання встановлення спільного
користування ряду приміщеннями за
відсутності такої вимоги.

Суд вирішив про права і обов»язки
ОСОБА_3, який є співвласником 1/3
ідеальної частини будинку та в
порушення вимог ст.33 ЦПК України не
вирішив питання його залучення в
якості відповідача за погодженням із
позивачем або в якості співвідповідача
за відсутності такої згоди та не
звернув увагу на те, що будь-яких
позовних вимог самим ОСОБА_3 як
співвласником 1/3 частин будинку не
заявлялось.

Таке порушення судом першої інстанції
норм ЦПК є самостійною безумовною
підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин, колегія
суддів приходить до висновку про
скасування рішення суду з ухваленнями
нового рішення у справі про відмову у
позові в цілому, оскільки інші вимоги
позивача в тому числі заявлені ним у
перелічених вище заявах і які
стосуються розподілу за
запропонованим ним варіантом
підсобних та допоміжних приміщень - не
знайшли підтвердження. Аналогічні
висновки суду апеляційної інстанції
щодо вимог про розподіл меблів
будинку між трьома співвласниками та
вимоги про зобов»язання відповідача
облаштувати окремий заїзд на
прибудинкову територію. Такі вимоги
позивачем не обгрунтовані та не
доведені .

Ухвалюючи нове рішення у справі,
суд у відповідності до вимог ч.5 ст. 88
ЦПК України вирішує питання розподілу
судових витрат.

За таких обставин понесені
відповідачем витрати по оплаті
висновку судової будівельно -
технічної експертизи, про що ствердив
позивач у запереченнях на апеляційну
скаргу та при розгляді справи в суді
апеляційної інстанції в сумі 3230 гр., що
також підтверджено матеріалами справи
- підлягають стягненню з позивача на
користь відповідача .

Керуючись ст.ст. 303, 304, ,п.2 ч. 1 ст. 307, п. 3,4
ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 314,316 ,317. ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Сколівського районного
суду Львівської області від 17 травня 2013
року скасувати та ухвалити у справі
нове рішення, яким в позові ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_3 про
виділення частки будинку проведення
відновлювальних робіт відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 судові витрати в сумі 3230 гривен
оплати за проведення експертизи.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскарженим
до суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з часу набрання рішенням
законної сили.

Головуючий

Судді