УХВАЛА

іменем україни

26 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Лесько А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визначення порядку користування
житловим будинком та земельною
ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_3 про припинення права
приватної часткової власності та
визнання права приватної власності
спільної часткової власності на
частину будинку за касаційними
скаргами ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Одеської області від
16 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 16 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що на підставі рішення
апеляційного суду Одеської області від
17 листопада 2010 року за нею визнано
право власності на 1/3 частину житлового
будинку та земельної ділянки, площею
0,0422 га по АДРЕСА_1. Інші 2/3 частки
спірного будинку належать ОСОБА_5 в
порядку спадкування. Відповідач
перешкоджає їй у володінні та
користуванні належною їй часткою у
спільному майні. Дійти спільної згоди з
відповідачем про порядок володіння та
користування будинком і земельною
ділянкою неможливо. З урахуванням
викладеного ОСОБА_3 просила суд
визначити порядок користування
спірним майном.

ОСОБА_5 звернулася до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_3 про
припинення права приватної часткової
власності та визнання права приватної
власності спільної часткової
власності на частину будинку,
посилаючись на те, що поділити спірний
будинок відповідно до належних
сторонам часток неможливо на дві
ізольовані самостійні квартири, що
підтверджено висновком експертизи.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 29 травня 2013 року позов ОСОБА_5
залишено без розгляду у зв'язку з
повторною неявкою позивача у судове
засідання.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 29 травня 2013 року позов ОСОБА_3
- задоволено. Визначено порядок
користування житловим будинком,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1,
виділивши в користування ОСОБА_3 36/100
часток житлового будинку
інвентаризаційною вартістю з
урахуванням долі мощень і огороджень -
41 655 грн, у тому числі по житловому
будинку: 1 - тамбур, площею 2,9 кв. м.
вартістю 2 146 грн, 2- веранду, площею 13,0
кв. м, вартістю 11 279 грн, 2-3 - кухню, площею
6,8 кв. м, вартістю 5 900 грн, 2-4
жилу, площею 10,0 кв. м. вартістю 10 198 грн.
Разом по загальній площі 32,7 кв. м
вартістю 29 523 грн. Частку у надвірних
будівлях загального користування
літньої кухні літ. «В», вбиральні літ.
«Г» вартістю 9 161 грн. Виділено в
користування ОСОБА_5 64/100 часток
житлового будинку інвентаризаційною
вартістю з урахуванням долі мощень і
огороджень 75 830 грн, у тому числі: по
житловому будинку: 1-1 коридор площею 3,70
кв. м та 1-5 - кухня площею 8,70 кв. м
вартістю 12 160 грн; 1-6 - коридор
площею 7,90 кв. м, вартістю 6 277 грн; 1-2 -
веранда площею 7,3 кв. м, вартістю 5 800 грн;
1-5-житлова площею 16,1 кв. м, вартістю
16 419 грн; 2-5- житлова площею 10,7 кв. м,
вартістю 10 913 грн. Разом по загальній
площі 54,4 кв. м, вартістю 51 569 грн, долю в
надвірних будовах загального
користування, літньої кухні літ.«В»,
убиральні літ. «Г» вартістю 18 320 грн.
Визначено порядок користування
земельною ділянкою, яка розташована по
АДРЕСА_1, площею 757 кв. м,
виділивши у користування ОСОБА_3
земельну ділянку площею 252,3 кв. м, у тому
числі в особисте користування земельну
ділянку площею 216,5 кв.м долю земельної
ділянки у загальному користуванні
площею 35,8 кв.м. Межа земельної ділянки,
яка виділяється в особисте
користування ОСОБА_3 із часткою 1/3
описується наступним чином: від правої
бокової межі на відстані 3,0 м від
зовнішньої стіни житлового будинку,
уздовж приміщень 1-3; 2-5 довжиною 5,05 м;
поворот ліворуч довжиною 3,0 м до
перетинання із зовнішньою стіною літ.
«А» і далі по осі міжквартирних
перегородок жилих 2-4 і 2-5, довжиною 5,06 м;
поворот праворуч довжиною 2,41
м (2,21+0,1х2); поворот ліворуч довжиною 4,71 м
(3,21 +0,5+1,0); поворот праворуч довжиною 3,2
м, уздовж приміщення 2-2 з відступом на 1,0
м; поворот праворуч по по похилій лінії
довжиною 1,65 м; поворот праворуч
довжиною 9,93 м (уздовж приміщень 2-2,2-3 з
відступом на 3,35 м); поворот праворуч по
похилій лінії довжиною 1,9 м; поворот
праворуч довжиною 2,8 м; уздовж
приміщення 2-3 з відступом на 2,4 м;
поворот ліворуч довжиною 4,1 м, уздовж
літ. «Г» з відступом на 1,0 м; поворот
ліворуч довжиною 3,52 м; уздовж задньої
стіни літ. «Г» з відступом на 1,0 м;
поворот праворуч довжиною 9,24 м, уздовж
лівої бокової межі з відступом на 1,0 м;
поворот праворуч довжиною 11,97 м,
паралельно будинку; поворот праворуч
довжиною 12,9 м уздовж правої бокової
межі, границя городу ОСОБА_3 з долею 1/3
описується в такий спосіб: по
границі задньої межі довжиною 13,16 м,

обчислюючи від правого кута; поворот
ліворуч, уздовж лівої бічної межі
довжиною 38,24; поворот ліворуч довжиною
1,0м; поворот ліворуч довжиною 9,24м;
поворот праворуч довжиною 11,97м; поворот
ліворуч довжиною 20,4 м уздовж правої
бокової межі до перетинання із забором
задньої межі. Виділено у користування
ОСОБА_5 земельну ділянку
площею 504,7 кв. м, у тому числі в особисте
користування 433 м, у загальному
користуванні 71,67 кв.м. Межа земельної
ділянки, яка виділяється в особисте
користування ОСОБА_5 із часткою 2/3
описується наступним чином: під жилим з
прилеглим двором від вуличного
розділового забору, уздовж правої
бічної межі довжиною 16,55 м; поворот
ліворуч довжиною 5,05 м, уздовж приміщень
1 -3; 2-5 з відступом на 3,0 м; поворот
ліворуч довжиною 3,0 м до перетинання із
зовнішньою стіною літ. «А» і далі по осі
міжквартирних перегородок жилих 2-й 2-5,
довжиною 5,06 м; поворот праворуч
довжиною 2,41 м (2,21 +0,1 х 2);поворот
ліворуч довжиною 4,71 м (3,21 -0,5+1,0) до
перетинання із зовнішньою стіною й
далі по лінії продовження довжиною 5,02 м
до перетинання з вуличним розділови
забором, під літ. «З» із прилягаючим
проходом, площею 26,1 кв. м, двір, у місті
розташування літ. «В», розмірами 4,7- 4,81 х
4,74, пл. 22,54 кв. м. Залишено у загальному
користуванні ОСОБА_3, ОСОБА_5 земельну
ділянку площею 107.5 кв. м границі якої
описуються в такий спосіб: від
вуличного забору по правій зовнішній
стіні гаража літ. «З» довжиною 3,6 м.;
поворот ліворуч по похилій лінії стіни
гаража дл. 1,34 м.; поворот ліворуч по
стіні, суміжної з літ. «В» довжиною
4,23 м і далі по лінії продовження до
перетинання з лівим боковим забором;
поворот праворуч довжиною 7,5 м уздовж
лівого розділового забору; поворот
праворуч довжиною 4,74 м; поворот ліворуч
довжиною 4,81 м.; поворот-праворуч
довжиною 2,19 м; поворот ліворуч, уздовж
лівої бічної межі до перетинання із
прямий минаючи уздовж задньої стіни
літ «Г» з відступом від неї на 1,0 м;
поворот праворуч довжиною 4,52 м; поворот
праворуч довжиною 4,1 м; праворуч
довжиною 2,8 м; поворот праворуч, по
похилій лінії довжиною 1,9 м; поворот
ліворуч довжиною 9,93 м, уздовж
приміщень 2-3; 2-2 з відступом на 1,35 м;
поворот ліворуч довжиною 1,65 м; поворот
ліворуч довжиною 3,2 м; поворот праворуч
то прямій лінії до перетинання з
вуличним розділювальним забором.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 грошову компенсацію різниці
між ідеальною та реальною часткою
ОСОБА_5 у домоволодінні АДРЕСА_1, що
складає 3/100 часток домоволодіння
площею 3,67 кв. м, у розмірі 14 927 грн.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 16 жовтня 2013 року ухвалу
суду першої інстанції скасовано,
справу в частині зустрічних позовних
вимог направлено до суду першої
інстанції для подальшого розгляду.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 16 жовтня 2013 року рішення
місцевого суду скасовано та ухвалено
нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційних скаргах ОСОБА_3 просить
скасувати ухвалу та рішення
апеляційного суду, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі ухвалу та рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скаргах
доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга ОСОБА_3 на
ухвалу апеляційного суду підлягає
відхиленню, а касаційна скарга на
рішення апеляційного суду підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, залишаючи
зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 без
розгляду виходив із того, що позивач та
її представник повторно не з'явився у
судове засідання без поважної причини
та не надали заяву про розгляд справи у
їх відсутності, що у відповідності до п.
3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України є підставою для
залишення позову без розгляду.

За змістом вимог ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207
ЦПК України, правом на залишення заяви
без розгляду суд наділений лише в разі
повторної неявки позивача,
повідомленого належним чином, яка в
такому разі визнається як друга
поспіль неявка.

Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу
суду першої інстанції, та повертаючи
справу в частині вирішення зустрічного
позову на новий розгляд до суду першої
інстанції, обґрунтовано виходив із
того, що неявку в судове засідання 29
травня 2013 року не можна вважати
повторною, оскільки відомостей про те,
що позивач була належним чином
повідомлена про розгляд справи 29
травня 2013 року немає. Отже встановлений
ст. ст. 74 - 76 ЦПК України порядок
повідомлення осіб, які беруть участь у
справі судом не дотриманий.

Разом із тим, апеляційний суд
відмовляючи в задоволенні первісного
позову, виходив із того, що з
урахуванням характеру спірних
правовідносин запропонований порядок
користування спірним будинком та
земельною ділянкою, пов'язаний із
відступленням від ідеальних часток
співвласників та виплатою
матеріальної компенсації за
розходження часток, однак зазначена
компенсацію позивачем не сплачена.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитись не можна.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судом установлено, що рішенням
апеляційного суду Одеської області від
17 листопада 2010 року за ОСОБА_3
визнано право власності на 1/3 частину
житлового будинку та земельної
ділянки, площею 0,0422 га по АДРЕСА_1.

Інші 2/3 частини спірного домоволодіння
належать ОСОБА_5 в порядку спадкування
за законом після смерті її матері
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на
підставі заповіту, складеного від
імені ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою частковою
власністю.

За ст. 391 ЦК України власник має право
вимагати усунення перешкод у
здійснення ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має
право на виділ у натурі частки із майна,
що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим, співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути
надана лише за його згодою. Право на
частку у праві спільної часткової
власності у співвласника, який отримав
таку компенсацію, припиняється з дня її
отримання.

Визначення порядку користування
майном та виділення його в натурі є
самостійними взаємовиключними
предметами позову, які визначають
різні правові наслідки щодо права на це
майно для його співвласника. У разі
виділення майна в натурі право на часку
у праві спільної часткової власності у
співвласника припиняється. У такому
випадку співвласнику, який бажає
виділу, сплачується матеріальна
компенсація вартості його частки.
Аналогічний порядок застосовується й у
разі розходження часток у праві
спільної часткової власності, коли
співвласник за меншу (більшу) від його
частку отримує (сплачує) матеріальну
компенсацію. Як наслідок, відбувається
зміна часток у праві спільної
часткової власності на майно.

При визначенні порядку користування
майном співвласнику виділяється у
користування майно відповідно до
розміру його частки у ньому. При цьому
співвласник продовжує володіти,
користуватися та розпоряджатися своїм
майном. Виплата компенсації за
недоотриману жилу площу у разі
неможливості встановлення порядку
користування майном відповідно до
ідеальних часток співвласників
законом не передбачається.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивач просив визначити порядок
користування житловим будинком та
земельною ділянкою; про виділ в натурі
своєї частки у праві власності на
будинок та земельну ділянку та виплату
компенсації у рахунок їх вартості
позивач вимог не заявляв.

Апеляційний суд, у порушення вимог ст.
ст. 212-213, 315 ЦПК України на зазначене
уваги не звернув, не перевірив
наявність обставин, якими
обґрунтовувались позовні вимоги, не
вирішив, чи підлягає позов задоволенню
з підстав, які зазначені у ньому, та
дійшов передчасного висновку про
відмову в його задоволенні.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
16 жовтня 2013 року відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 16 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Одеської області від
16 жовтня 2013 року задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 16 жовтня 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:Б.І.
Гулько А.О. Лесько С.Ф. Хопта М.Є.
Червинська