№
провадження: 2/230/125/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року Єнакіївський міський
суд Донецької області у складі:

головуючий суддя
- Юшкова М.М.

при секретарі
- Мороз К.В.

за участю представника позивача
- Трачука Є.В.

відповідача
- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду міста
Єнакієве цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до
Єнакіївського міського суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідно до
укладеного кредитного договору №
GOXRFD08012174 від 06 серпня 2008 року ОСОБА_2
отримав кредит у розмірі 2315,89 гривень
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана разом з умовами надання
кредиту фізичним особам «Розстрочка»
складає між ним і позивачем договір,
про що свідчить його підпис у заявою.
Відповідно до умов договору, погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, відповідач повинен надавати
позивачеві грошові кошти (щомісячний
платіж) для погашення заборгованості
за кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інших
витрат згідно умов. Умови договору
відповідачем не виконуються. Станом на
30 жовтня 2013 року ОСОБА_2 має
заборгованість перед позивачем у
розмірі 15343,22 гривень, яка складається з
наступного: 711,82 гривень -
заборгованість за кредитом, 0,68
гривень-заборгованість по процентам за
користування кредитом, 13423,90 гривень -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500,00 гривень -
штраф (фіксована частина), 706,82 гривень -
штраф (процентна складова).Враховуючи,
що ОСОБА_2 не сплачує заборгованість
добровільно, позивач просить стягнути
суму боргу з нього - в судовому порядку.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав. На задоволенні позовних
вимог наполягав.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог позивача, обґрунтувавши
свої заперечення наступним. 13 жовтня
2009 року між ним та представником
позивача було складено акт про
передачу заставного майна на
відповідальне зберігання. Заставне
майно, а саме: телевізор LG, модель 29FU1RNX,
заводський номер 809UF00121, домашній театр
LG, модель ХН-Т5020Х, заводський номер
МЕZ34671437, було придбане за
кредитно-заставними договорами. У
відповідності до вказаного акту, йому
запропоновано погасити заборгованість
за кредитом, а у випадку непогашення
останній надає право продати
позивачеві заставне майно від свого
імені. Оскільки він у встановлений
строк не погасив заборгованість,
позивач вищевказане майно реалізував.
Кошті, отримані від реалізації
залогового майна були спрямовані на
погашення кредиту. Таким чином, ОСОБА_2
вважає, що пред'явлена сума
заборгованості позивачем занадто
велика та не відповідає дійсності.

Суд, заслухавши представника позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, встановив наступні фактичні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

06 серпня 2008 року ОСОБА_2 уклав з
позивачем кредитний договір № GOXRFD08012174
від 06 серпня 2008 року, отримавши кредит у
розмірі 2315,89 гривень зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 0,12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, що
підтверджується копією договору,
долученої до матеріалів справи (а.с.4-7).
Умови договору відповідачем не
виконуються. Станом на 30 жовтня 2013 року
ОСОБА_2 має заборгованість перед
позивачем у розмірі 15343,22 гривень, яка
складається з наступного: 711,82 гривень -
заборгованість за кредитом, 0,68
гривень-заборгованість по процентам за
користування кредитом, 13423,90 гривень -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500,00 гривень -
штраф (фіксована частина), 706,82 гривень -
штраф (процентна складова), що
підтверджується наданим позивачем
розрахунком за договором (а.с.3).
Відповідно до копії акту, долученої до
матеріалів справи (а.с.35), 13 жовтня 2009
року між відповідачем та представником
позивача було складено акт про
передачу заставного майна на
відповідальне зберігання. Заставне
майно, а саме: телевізор LG, модель 29FU1RNX,
заводський номер 809UF00121, домашній театр
LG, модель ХН-Т5020Х, заводський номер
МЕZ34671437, було придбане за
кредитно-заставними договорами. У
відповідності до вказаного акту,
відповідачеві запропоновано погасити
заборгованість за кредитом, а у випадку
непогашення останній надає право
продати позивачеві заставне майно від
свого імені. Відповідно до копії
пояснення представника позивача,
Трачук Є.В., наданого до суду (а.с.45),
оскільки відповідач ОСОБА_2 у
встановлений строк не погасив
заборгованість, позивач вищевказане
майно реалізував. Кошти в розмірі 678,00
гривень, отримані від реалізації
заставного майна, були спрямовані на
погашення кредиту, що підтверджується
копією наданого представником
позивача платіжного доручення від
26.08.2010 (а.с.47). Відповідно до розрахунку
заборгованості (а.с.3), 26.08.2010 сальдо
прострочене банком було зменшено з 1389,82
грн. до 711,82 грн., а саме, на суму 678,00 грн.,
тобто на суму, за яку було реалізовне
залогове майно. Тому доводи
відповідача стосовно того, що сума
заборгованості мала зменшитись у
зв'язку з реалізацією заставного майна,
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, та дії по змешенню суми
заборгованості за вказаною підставою
були позивачем виконані, та сума
заборгованості, яку пред'являє позивач
у позові, розрахована вже з врахуванням
вартості реалізованого майна.
Оскільки розмір коштів, отриманих від
реалізації залогового майна, які були
спрямовані на погашення кредиту,
недостатній для повного погашення
розміру кредиту, отриманого ОСОБА_2 у
позивача утворилась заборгованість на
залишкову суму кредиту, яка відповідно
складає 15343,22 гривень.

Статтею 629 ЦК України зазначено , що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Крім того статтею 526 ЦК передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
сторонами належним чином відповідно до
умов договору.

Згідно п.1 статті 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, воно підлягає виконанню у
цей строк.

Відповідно до ст.623 ЦК України божник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані
збитки.

На підставі вищевикладеного суд
вважає, що позовні вимоги позовом ПАТ
КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості підлягають
задоволенню.

Розподіл судових витрат суд вирішує у
відповідності до вимог статті 88 ЦПК
України.

Керуючись ст.10,11,6,88, 213,214,215 ЦПК
України,ст.ст.526,529 ,623,630, ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1 на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» суму
заборгованості за кредитним договором
№ GOXRFD08012174 від 06 серпня 2008 року у
розмірі 15343 (п'ятнадцять тисяч триста
сорок три) гривні 22 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1 на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», судовий збір у
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять)
гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

М.М.Юшков