Справа № 515/241/14-ц
Провадження № 2/515/408/14
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Чебан А.П.

при секретарі Білик М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкову земельну частку(пай),

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну частку(пай), посилаючись на слідуючі обставини.

23 лютого 2013 року в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області померла ОСОБА_2. Після її смерті залишився сертифікат на право на земельну частку(пай)№ 0550809, загальною площею 3,88 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. За життя, а саме 19 лютого 2013 року, спадкодавиця, на випадок своєї смерті, зробила розпорядження, яким заповіла ОСОБА_1 вищезазначений сертифікат на право на земельну частку(пай).

При зверненні до нотаріусу із заявою про відкриття спадкової справи позивачка отримала відмову, оскільки в тексті заповіту номер сертифікату вказаний 0550809, а в оригіналі сертифікату номер вказаний 0550808. Позивачка вказує, що ОСОБА_2 мала два сертифіката на земельну частку(пай), один з яких був виданий їй особисто за №0550809, розміром 3,88 умовних кадастрових гектар, а інший вона прийняла у спадок після смерті чоловіка,ОСОБА_3 за №0550808, розміром 3,88 умовних кадастрових гектар.

Разом з тим в своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що спадкодавиця заповіла їй свій сертифікат на право на земельну частку(пай), однак помилково видала їй на руки спадковий сертифікат, який вона своєчасно представила нотаріусу. Однак на сьогоднішній день сертифікат за №0550809 втрачено, про що позивачкою було зроблено обяву в газету «Татарбунарський вісник». При повторному зверненні ОСОБА_1 до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, їй було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, тобто оригіналу сертифікату.

Оскільки вирішити питання прийняття спадщини позасудовим способом неможливо, тому ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну частку(пай).

Представник позивачки ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву про слухання справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району в судове засідання не зявився, згідно надісланої до суду заяви позовні вимоги визнав, просив справу слухати без участі представника сільської ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Копією заповіту від 19.02.2013 року (а.с.5) підтверджується, що позивачка є спадкоємицею по заповіту на сертифікат на право на земельну частку(пай) № 0550809, загальною площею 3,88 умовних кадастрових гектар після смерті ОСОБА_2

Згідно копії свідоцтва про смерть І-ЖД за №325809 від 23.02.2013 року вбачається, що ОСОБА_2 померла 23 лютого 2013 року в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області (а.с.6).

Із листів нотаріуса (а.с.7,8) видно, що ОСОБА_1 було відмовлено у прийомі заяви про прийняття спадщини, в звязку з відсутності правовстановлюючого документу на успадковане майно та у звязку з тим, що у заповіті зазначений Сертифікат на земельну частку(пай) № 0550809, а в оригіналі Сертифікату зазначений № 0550808.

Із газети «Татарбунарський вісник» №2 від 18.01.2014 року (а.с.11) видно, що втрачений сертифікат на право на земельну частку(пай) № 0550809(3,88 га, Дмитрівська сільська рада), виданий на імя ОСОБА_2 відповідно до розпорядження Татарбунарської райдержадміністрації № 110/а-98 від 18.05.1998 року вважати недійсним.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців ). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин - ст.1235 ЦК України.

Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємицею по заповіту на земельну частку (пай) площею 3,88 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району, що залишилася після смерті ОСОБА_2, згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) № 0550809 , а тому суд вважає, що за ОСОБА_1 може бути визнано право власності на вищевказану земельну частку(пай).

Керуючись ст.ст. 58,59,60,213,215 ЦПК України, ст.ст.1216, 1233,1235,1268 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкову земельну частку(пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 3,88 умовних кадастрових гектар, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) №0550809, що залишилась після смерті ОСОБА_2, померлої 23 лютого 2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів с дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чебан