Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/300/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Терещенко Д.В.
Доповідач Кіселик С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

27.02.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді : Кіселика С А ,

суддів : Кодрула М.А., Чорнобривець О.С.

За участю секретаря судового
засідання - Задирака Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на заочне рішення Кіровоградського
районного суду Кіровоградської
області від 30 жовтня 2013 року, за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, закритого
акціонерного товариства «Регіональний
центр ведення реєстрів», третя особа
- Аджамська сільська рада
Кіровоградського району
Кіровоградської області, про
визнання недійсним договору купівлі -
продажу цінних паперів,
передавального розпорядження,
визнання права власності на прості
іменні акції, -

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_3 у липні 2011 року звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_2 і закритого
акціонерного товариства "Регіональний
центр ведення реєстрів ", третя особа
-Аджамська сільська рада
Кіровоградського району
Кіровоградської області про визнання
недійсними договору купівлі-продажу
цінних паперів, передавального
розпорядження, визнання права
власності на прості іменні акції.

Зазначав, що рішенням РВ ФДМУ по
Кіровоградській області № 118 від 26.02.1999
року Кіровоградське обласне об'єднання
сільськогосподарського рибного
господарства "Кіровоградрибгосп" було
перетворено на Відкрите акціонерне
товариство "Кіровоградське обласне
об'єднання сільськогосподарського
рибного господарства
"Кіровоградрибгосп".

Під час приватизації йому, як
працівнику та засновнику цього
підприємства, було розподілено 22016
простих іменних акцій товариства,
номінальною вартістю 0,25 коп., на
загальну суму 5504 грн., внаслідок чого
він став акціонером ВАТ
"Кіровоградрибгосп" з усіма правами та
обов'язками передбаченими законами
України "Про власність" та "Про
господарські товариства ".

У зв'язку із порушенням в 2008 році
кримінальної справи у відношенні
посадових осіб ВАТ "Кіровоградрибгосп"
(його голови правління ОСОБА_4 і
головного бухгалтера) та виклику до
слідчого СУ УМВС України в
Кіровоградській області, позивачу
стало відомо, що у 2002 році він був
протиправно позбавлений права
власності на належні йому акції, які
незаконно, за договором
купівлі-продажу від 25.02.2002 року були
переоформленні на дружину голови
товариства ОСОБА_2, з якою зазначений
договір він не укладав. Підпис від
нього, як на договорі так і
передавальному розпорядженні від
25.02.2002 року, був отриманий посадовими
особами ВАТ "Кіровоградрибгосп" шляхом
обману, під приводом передачі акцій на
зберігання для збереження
підприємства при відсутності його
волевиявлення на їх відчуження за 220
грн.16 коп.

Факт введення його в оману
підтверджується також неправдивими
відомостями що містяться в договорі
купівлі -продажу цінних паперів та
передавальному розпорядженні щодо
реквізитів його паспорта громадянина
СРСР виданого 12.11.1976 року який був
замінений на паспорт громадянина
України і знищений на час укладення цих
угод, а в журналі реєстрації
нотаріальних дій Аджамської сільської
ради Кіровоградського району
відсутній його підпис. Не давала згоду
на продаж акцій і його дружина.

Посилаючись на ці підстави просив
поновити пропущений з поважних причин
строк позовної давності для подачі
позовної заяви та задовольнити позовні
вимоги.

Заочним рішенням
Кіровоградського районного суду від 30
жовтня 2013 року позивачу поновлено
строк звернення з позовом до суду.

Позов задоволено частково та
визнано договір купівлі-продажу від
25.02.2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та
передавальне розпорядження від 25.02.2002
року - недійсними. Визнано за ОСОБА_3
право власності на 22016 прості іменні
акції ВАТ "Кіровоградрибгсп", а також
вирішено питання щодо судових витрат.

В іншій частині позову
відмовлено.

Суд прийшов до висновку, що
позивачем були доведені ті обставини в
обґрунтування яких він посилався в
позовних вимогах щодо укладення
договору в наслідок обману.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування судового
рішення з ухваленням нового рішення з
відмовою в задоволенні позовних вимог
в зв'язку з порушенням судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема справа була розглянута у
відсутності відповідача та його
представника. Не дана оцінка висновкам
почеркознавчих експертиз про
належність підписів на договорі
купівлі-продажу та передавальному
розпорядженні саме ОСОБА_3, а
відсутність згоди дружини не є
підставою для визнання угоди
недійсною. Не надано позивачем і
доказів поважності пропущення строку
для звернення до суду.

Заслухавши доповідь судді
доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду
Кіровоградської області дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, із наступних
підстав.

Згідно вимог п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов частково та
визнаючи договір купівлі-продажу
цінних паперів від 25 лютого 2002 року
недійсним суд першої інстанції
виходив із того, що спірна угода
укладена шляхом обману з боку
посадових осіб ВАТ
«Кіровоградрибгосп», відносно яких
Кіровоградським районним судом
Кіровоградської області 26.03.2013 року
постановлено вирок. Покупцем щодо
оспорюваної угоди була дружина
керівника цього підприємства. Крім
того, суд послався на ту обставину,
що даний договір укладено без
додержання вимог, які є необхідними
для чинності правочину та
встановлені ст. 203 ЦК України.

Проте з таким висновком суду
першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону
рішення суду не відповідає.

Згідно п. 4 прикінцевих та
перехідних положень Цивільний кодекс
України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності. Щодо цивільних відносин, які
виникли до набрання чинності Цивільним
кодексом України, положення цього
Кодексу застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Оскільки на час укладання
спірного договору діяв ЦК в редакції
1963 року, то суд вирішуючи спір мав
керуватися саме нормами цього
Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що 25
лютого 2002 року за договором купівлі -
продажу цінних паперів ОСОБА_3 продав
ОСОБА_2 за 220 грн. 16 коп. прості іменні
акції ВАТ «Кіровоградрибгосп» при їх
номінальній вартості 5504 грн. У
договорі купівлі - продажу та
передавальному розпорядженні від 25
лютого 2002 року були зазначені
неіснуючі відомості щодо реквізитів
паспортних даних ОСОБА_3, що
підтверджено довідкою відділу у
справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб.

Відповідно до вимог ст. 48 УК
України (1963 року) недійсною є та
угода, що не відповідає вимогам
закону, в тому числі ущемляє особисті
або майнові права неповнолітніх
дітей. По недійсній угоді кожна з
сторін зобов'язана повернути другій
стороні все одержане за угодою, а при
неможливості повернути одержане в
натурі - відшкодувати його вартість у
грошах, якщо інші наслідки недійсної
угоди не передбачені законом.

Відповідно до ст. 57 ЦК України (1963
року) угода, укладена в наслідок
обману, насильства, погрози,
зловмисної угоди представника однієї
сторони з другою стороною, а також
угода, яку громадянин був змушений
укласти на вкрай невигідних для себе
умовах внаслідок збігу тяжких
обставин, може бути визнана
недійсною за позовом потерпілого або
за позовом державної чи громадської
організації.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6
листопада 2009 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ
про визнання правочинів недійсними»
Правочин визнається вчиненим під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої сторони в оману щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину. На відміну від помилки,
ознакою обману є умисел у діях однієї
зі сторін правочину. Наявність умислу
в діях відповідача, істотність
значення обставин, щодо яких особу
введено в оману, і сам факт обману
повинна довести особа, яка діяла під
впливом обману. Обман щодо мотивів
правочину не має істотного значення.

В матеріалах справи відсутні
відомості щодо встановлення
навмисного введення іншої сторони в
оману щодо обставин, які впливають
на вчинення правочину та наявність
такого умислу у діях однієї зі
сторін правочину.

Враховуючи наведене колегія
суддів дійшла висновку, що позивачем
не доведені обставини, на які він
посилається як на підставу вимоги
про визнання договору купівлі -
продажу недійсним у зв'язку із
вчиненням її внаслідок обману. А
отже в позові має бути відмовлено.

Вирок Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від
26.03.2013 року, згідно якого посадові
особи «Кіровоградрибгосп» ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 засуджені за ст.ст. 190,364,366 КК
України не може бути прийнятий
колегією суддів як доказ наявності
ознаки обману у вигляді умислу в
діях однієї зі сторін правочину,
оскільки ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду
Кіровоградської області від 07.11.2013
року вищезазначений вирок скасовано.

Крім того, у зазначеному вироку
відсутні відомості щодо наявності
факту ознак обману у вигляді умислу
у діях саме ОСОБА_2 як сторони в
оспорюваному договорі, оскільки
зазначена кримінальна справа
порушена відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Колегія суддів не приймає, як
підставу для визнання недійсності
договору, твердження позивача щодо
наявності в оспорюваному договорі
купівлі - продажу від 25 лютого 2002 року
неправдивих відомостей щодо
реквізитів паспортних даних,
оскільки позивач поставив свій
особистий підпис у відповідній графі
«Продавець». Справжність підпису
ОСОБА_3 позивачем не оспорюється.

Крім того, оскільки спірні іменні
акції товариства позивачу були
розподілені в результаті
приватизації, були його особистою
власністю і не входили до складу
спільного майна подружжя, то
відсутність згоди дружини позивача
на їх відчуження не є підставою для
визнання договору недійсним.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
задоволення апеляційної скарги із
скасуванням заочного рішення та
ухваленням нового про відмову у
задоволені позову.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313-314,316,317,319,325
ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Заочне рішення Кіровоградського
районного суду Кіровоградської
області від 30 жовтня 2013 року скасувати
і ухвалити нове рішення яким ОСОБА_3 в
позові до ОСОБА_2, закритого
акціонерного товариства «Регіональний
центр ведення реєстрів», третя особа
- Аджамська сільська рада
Кіровоградського району
Кіровоградської області, про
визнання недійсним договору купівлі -
продажу цінних паперів,
передавального розпорядження,
визнання права власності на прості
іменні акції, відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: