УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Наумчука М.І., суддів:
Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В., Мостової
Г.І.,Остапчука Д.О.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою Шуліки Аліни
Володимирівни, яка діє в інтересах
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк», на
рішення Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 24 липня 2013 року та
рішення апеляційного суду Донецької
області від 04 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк
«Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк») звернулося до суду із
позовом до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що 02 квітня 2007 року
між банком та відповідачем був
укладений договір б/н, відповідно до
якого останній отримав кредит у
розмірі 14 000,00 грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою процентів
за користування кредитом в розмірі 30 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевими терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки (грудень 2008 року). Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір, що
підтверджується підписом у заяві.
Внаслідок невиконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором станом
на 21 травня 2013 року утворилась
заборгованість у розмірі 54 334,39 грн, яку
позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь та
вирішити питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 24 липня 2013 року
позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк»
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6
на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 40 372,17 грн. В задоволенні інших
позовних вимог відмовлено. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 04 вересня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким ПАТ КБ
«Приватбанк» відмовлено у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі Шуліка А.В., яка діє
в інтересах ПАТ КБ «Приватбанк»,
порушує питання про скасування судових
рішень судів попередніх інстанцій з
ухваленням нового рішення, яким
задовольнити позов у повному обсязі,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Частково задовольняючи позов ПАТ КБ
«Приватбанк» суд першої інстанції
виходив з того, що 02 квітня 2007 року
сторони уклали кредитний договір б/н,
відповідно до якого відповідач отримав
кредит у розмірі 14 000,00 грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою 30 % річних на
суму залишку заборгованості за
кредитом за користування кредитом із
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. ОСОБА_6
порушив умови кредитного договору,
внаслідок чого виникла заборгованість,
яку необхідно стягнути з відповідача
на користь банку. Щодо вимог про
стягнення заборгованості по процентах
за користування кредитом та стягнення
штрафу (процентна складова) судом
першої інстанції було застосовано
спеціальний строк позовної давності в
один рік відповідно до положень п. 1 ч. 2
ст. 258 ЦК України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у позові, апеляційний суд
виходив з того, що позивач звернувся до
суду із позовом про захист свого
порушеного права поза межами строку
позовної давності.

Судами встановлено, що 02 квітня 2007 року
між ПАТ КБ «Приватбанк» та
відповідачем було укладено договір б/н,
відповідно до якого останній отримав
кредит в розмірі 14 000,00 грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою процентів
за користування кредитом у розмірі 30%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Зазначені умови викладені у заяві
позичальника при отриманні кредиту, а
не у кредитному договорі, однак вказана
заява містить ознаки такого договору,
відповідач був ознайомлений з усіма
суттєвими умовами договору, про що
свідчить його підпис.

У зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
вищезазначеним кредитним договором у
нього утворилась заборгованість перед
позивачем, яка станом на 21 травня 2013
року становила 54 334,39 грн, з них:
заборгованість за кредитом 11 693,20 грн,
заборгованість по процентах за
користування кредитом 39 577,65 грн, штраф
(фіксована складова) 500,00 грн, штраф
(процентна складова) 2 563,54 грн.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк,
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно Умов та правил надання
банківських послуг, наданих позивачем,
мінімальний обов'язковий платіж це
розмір боргових зобов'язань
позичальника, які щомісячно підлягають
сплаті позичальником на протязі строку
дії картки.

Відповідно до п. 3.1.1 Правил
користування платіжною карткою
(далі - Правила) строк дії картки
вказується на лицевій стороні картки
(місяць і рік). Картка дійсна до
останнього календарного дня
зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що
після закінчення строку дії відповідна
картка продовжується Банком на новий
строк (шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії), якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії
картки) не надійшла письмова заява
держателя картки щодо закриття
карткового рахунку, а також а умови
наявності грошових коштів на
картковому рахунку для оплати послуг з
виконання операцій по картковому
рахунку, та при дотриманні інших умов
продовження, передбачених договором.

Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що
строк погашення кредиту у повному
обсязі здійснюється не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
платіжній картці у полі «місяць».

Відповідно до п. 9.4 Умов обслуговування
вбачається, що у разі наявності
перевитрати платіжного ліміту по
картці та непогашення його клієнтом на
протязі шести місяців, картка
закривається.

Відповідно до змісту позову відповідач
отримав кредит 14 000,00 грн з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

У заяві щодо отримання вищезазначеної
кредитної картки вказано кінцевий
термін повернення грошів, позичених
відповідачем - грудень 2008 року.

Позивачем не заперечувався той факт, що
ОСОБА_6 не продовжувався строк дії
картки та нова картка йому не
видавалась.

Відповідно до положень статті 257 та
частини 3 статті 267 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки та позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення, що було зроблено
представником відповідача в судових
дебатах під час розгляду справи судом
першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд дійшов правильного висновку про те,
що у позивача виникло право вимагати
повернення кредиту згідно умов
договору 31 грудня 2008 року.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, позивач звернувся до суду із
відповідним позовом про захист свого
порушеного права лише 13 червня 2013 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов законного та обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до
ОСОБА_6 у зв'язку зі спливом строку
позовної давності.

Доводи касаційної скарги, матеріали
справи та зміст оскаржуваного рішення
апеляційного суду не дає підстав для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права, які передбачені
нормами ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Шуліки Аліни
Володимирівни, яка діє в інтересах
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк»,
відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 04 вересня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук Судді:Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова
Д.О. Остапчук