Провадження № 2/752/595/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2014 року Голосіївський районний
суд м. Києва в складі: головуючого судді
Новак А.В. при секретарі Чабанюк Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до Голосіївського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди.

Мотивував свої вимоги тим, що на його
земельній ділянці по АДРЕСА_1
знаходиться туалет з забетонованою
вигрібною ямою. Відповідач по справі
проживає за адресою: АДРЕСА_2, є його
сусідкою і їхні земельні ділянки
межують між собою. Позивач зазначає, що
відповідачка разом зі своїм чоловіком
викопали на своїй земельній ділянці
яму і здійснивши підкоп на його
земельну ділянку зруйнували стіну
забетонованої вигрібної ями, яка
знаходиться біля забору, внаслідок
чого йому була завдано майнової шкоди.

Позивач просить суд ухвалити рішення,
яким стягнути з відповідача на його
користь 1500 гривень майнової шкоди та
вирішити питання про судові витрати.

В судовому засіданні позивач,
посилаючись на матеріали справи,
просив суд позовні вимоги задовольнити
повністю.

Відповідач в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення
позовних вимог, у зв'язку з їх
безпідставністю та необґрунтованістю.
В задоволенні позовних вимог, просила
суд відмовити повністю.

Заслухавши сторони, дослідивши і
проаналізувавши докази, які містяться
в матеріалах справи, суд на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилались як на
підставу своїх вимог і заперечень,
дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи та пояснень сторін
встановлено, що позивач проживає за
адресою: АДРЕСА_1, а відповідач за
адресою: АДРЕСА_2

Земельні ділянки за зазначеними
адресами межують між собою і
відповідно до технічного паспорта на
житловий будинок АДРЕСА_1 на вказаній
земельній ділянці розташована
вбиральня.

В ході судового розгляду справи
позивачем не було надано суду жодного
доказу про те, що дії на які вказує
позивач мали місце. Жодних актів, щодо
руйнування, а так само факту знищення
його вбиральні надано не було та в ході
судового розгляду будь-яких доказів на
підтвердження таких обставин, судом
здобуто не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 60
Цивільного-процесуального кодексу
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.

Суд вважає, що позивачем не доведено
будь-якими належними та допустимими
доказами факту завдання йому щкоди
саме неправомірними діями відповідача,
оскільки таких доказів в ході судового
засідання позивачем надано не було.

Твердження позивача в обґрунтування
позовних вимог, що руйнування його
вбиральні відбулося саме у зв'язку з
неправомірними діями відповідачки,
судом не беруться до уваги, оскільки
такі суперечать матеріалам справи та
не доведені будь-якими належними та
допустимими доказами і викладені
представником позивача у формі
припущень.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України,
доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

Твердження позивача в обґрунтування
позову, крім його пояснень, не
підтверджені жодними доказами, а також
не знайшли свого підтвердження в ході
слухання справи, а тому не беруться
судом до уваги і такі обставини
встановлені в судовому засіданні не
дають суду жодних правових підстав для
задоволення позовних вимог.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які посилались сторони, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин та
правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов висновку про необхідність
відмовити в задоволенні позову
повністю.

Судові витрат між сторонами
розподілити за правилами ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК
України,суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення майнової шкоди -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя
А.Новак