Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 22ц-797/208/14
інстанції Семенуха Т.Б.
Доповідач апеляційної
інстанції Козуб О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Севастополя в
складі:

головуючого, судді - Козуб О.В.,

суддів - Моцного М.В., Клочка В.П.,

при секретарі - Григорчук І.О.,

за участю представника Реєстраційної
служби

Головного управління юстиції у
м.Севастополі - Жиліної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Севастополі апеляційну
скаргу Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м.Севастополі на
окрему ухвалу Нахімовського районного
суду м.Севастополя від 28 жовтня 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_5, третя особа Друга
Севастопольська державна нотаріальна
контора про визнання заповіту
недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Нахімовським районним судом
м.Севастополя 28 жовтня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа Друга
Севастопольська державна нотаріальна
контора про визнання заповіту
недійсним постановлено окрему ухвалу,
яку направлено начальну Головного
управління юстиції в м.Севастополі для
вжиття заходів стосовно Реєстраційної
служби ГУ у м.Севастополі у зв'язку з
невиконанням реєстраційною службою
Головного управління юстиції у
м.Севастополі ухвали судді від 17
вересня 2013 року про забезпечення
позову по вищевказаній цивільній
справі шляхом накладення арешту на 3/4
частки будинку АДРЕСА_1.

Не погодившись з окремою ухвалою
Нахімовського районного суду
м.Севастополя від 28.10.2013 року,
Реєстраційною службою Головного
управління юстиції у м.Севастополі
подано апеляційну скаргу, в якій
порушується питання про її скасування.
Апелянтом зазначено, що п.9 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою КМУ № 703 від 22.06.2011 року
передбачено, що заявник під час подання
заяви про державну реєстрацію
пред'являє органові державної
реєстрації прав, нотаріусові документ,
що посвідчує його особу. Документом, що
посвідчує посадову особу органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування, є службове
посвідчення. Заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень було
подано з порушенням вказаних вимог
закону, у зв'язку з чим Реєстраційна
служба Головного управління юстиції у
м.Севастополі не прийняла надіслану
заяву суду до опрацювання, про що була
направлена відповідь до Нахімовського
районного суду м.Севастополя. Також, в
направленій судом заяві про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень не
вказані відомості про заявника
(уповноважену особу). У відсутність
таких відомостей державний реєстратор
технічно позбавлений можливості
виконати ухвалу суду про накладення
арешту, оскільки ці відомості
необхідно внести до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
м.Севастополі, яка підтримала
апеляційну скаргу з підстав в ній
викладених, дослідивши виділені
матеріали справи та перевіривши
наведені в апеляційній скарзі доводи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а окрема ухвала підлягає
залишенню без змін з наступних підстав.

Постановляючи окрему ухвалу 28 жовтня
2013 року по виказаній цивільній справі
відносно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
м.Севастополі, суд першої інстанції
виходив того, що заява про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, яка
була надіслана разом з ухвалою про
забезпечення позову, відповідає
вимогам закону щодо її заповнення,
ухвала судді про забезпечення позову
не виконана реєстраційною службою, а
підстава, що призвела до невиконання
ухвали судді від 03.09.2013 року про
забезпечення позову є безпідставною і
необгрунтованою. Також, суд зазначав,
що ухвала судді про забезпечення
позову була отримана Реєстраційною
службою Головного управління юстиції у
м.Севастополя 25.09.2013 року, а відповідь
щодо неможливості її виконання
надійшла лише 25.10.2013 року.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.211 ЦПК України, суд,
виявивши під час розгляду справи
порушення закону і встановивши причини
та умови, що сприяли вчиненню
порушення, може постановити окрему
ухвалу і направити її відповідним
особам чи органам для вжиття заходів
щодо усунення цих причин та умов. Про
вжиті заходи протягом місяця з дня
надходження окремої ухвали повинно
бути повідомлено суд, який постановив
окрему ухвалу. Окрему ухвалу може бути
оскаржено особами, інтересів яких вона
стосується, у загальному порядку,
встановленому цим Кодексом.

Пунктом 39 Постанови № 2 Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» роз'яснено, що розглядаючи
справи, суд відповідно до статті 211 ЦПК
України має виявляти причини та умови,
що сприяли вчиненню порушення закону, і
постановляти щодо них окремі ухвали та
направляти їх відповідним органам та
особам, які повинні протягом місяця з
дня одержання окремої ухвали
повідомити суд, який її направив, про
вжиті заходи. Окремі ухвали можуть бути
постановлені і при закінченні розгляду
справи без ухвалення рішення (закриття
провадження у справі, залишення заяви
без розгляду), а також за наявності
певних умов й до закінчення її
розгляду.

Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначений
порядок проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно ч.13 ст.15 цього Закону (із змінами,
внесеними згідно із ЗУ від 04.07.2012 року №
5037-VІ), порядок державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а
також порядок надання інформації з
Державного реєстру прав
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст.19 цього Закону,
державна реєстрація обтяжень
здійснюється на підставі: встановленої
законом заборони користування та/або
розпорядження нерухомим майном; рішень
судів, що набрали законної сили; ухвали
слідчого судді, суду, постанови
державного виконавця про накладення
арешту на нерухоме майно; накладення
заборони на відчуження нерухомого
майна нотаріусом; рішення органу
місцевого самоврядування про
віднесення об'єктів нерухомого майна
до застарілого житлового фонду; інших
актів відповідних державних органів та
посадових осіб згідно із законом;
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом.

Згідно частин 1 і 8 ст.16 цього Закону,
заява про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень подається до органу
державної реєстрації прав у паперовій
або електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом.

Державна реєстрація обтяжень
проводиться на підставі заяви органу
або посадової особи, якими встановлено
обтяження, особи, в інтересах якої
встановлено обтяження, уповноваженої
ними особи.

Згідно пункту 9 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року №703 (із відповідними
змінами), заявник під час подання заяви
про державну реєстрацію пред'являє
органові державної реєстрації прав,
нотаріусові документ, що посвідчує
його особу. Документом, що посвідчує
посадову особу органу державної влади
або органу місцевого самоврядування, є
службове посвідчення.

Форма заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень про надання
інформації з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (щодо
обтяження речового права) затверджено
наказом Міністерства юстиції України
від 17.04.2012 року № 595/5 (у редакції наказу
Міністерства юстиції України від 14.12.2012
№1841/5).

Відповідно до п.24 Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою КМУ від 26 жовтня 2011 року
№1141, у разі проведення державної
реєстрації виникнення обтяжень
речових прав на нерухоме майно
державний реєстратор вносить до запису
про обтяження прав на нерухоме майно та
суб'єкта цих прав для органів державної
влади такі відомості: найменування
органу державної влади; посадова особа
органу державної влади (у разі, коли
обтяжувачем є посадова особа);
податковий номер органу державної
влади.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвала Нахімовського районного суду
м.Севастополя від 17 вересня 2013 року про
накладення арешту на 3/4 частки будинку
АДРЕСА_1, який належить на праві
власності ОСОБА_7, була отримана
Реєстраційною службою Головного
управління юстиції у м.Севастополі
25.09.2013 року (а.с.5).

Листом від 15.10.2013 року на адресу
Нахімовського районного суду
м.Севастополя Реєстраційною службою
Головного управління юстиції у
м.Севастополі було надіслано письмове
повідомлення про те, що заява не
відповідає вимогам щодо її заповнення,
а саме: в графі «уповноважена особа»
відсутні відомості про уповноважену
особу та документ, який підтверджує її
повноваження, у зв'язку з чим
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м.Севастополі не
може прийняти надіслану заяву до
опрацювання (а.с.6).

З наданої до апеляційної скарги
ксерокопії заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо
обтяження речового права) вбачається
відсутність заповнення блоку
„Відомості про заявника (уповноважену
особу)" (а.с.22).

Проте, Наказом Міністерства юстиції
України від 17.04.2012 року №595/5 (в редакції
наказу Міністерства юстиції України
від 14.12.2012 року №1841/5, затверджена форма
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, а також порядок її
заповнення, де зазначено за позначкою
„**", що в разі, якщо заява подається
суб'єктом обтяження, при цьому блок
„Відомості про заявника (уповноважену
особу)" не заповнюється.

Із вказаної заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
вбачається, що судом був заповнений
блок «Відомості про обтяжувала», в
якому зазначено, що суб'єкт
Нахімовський районний суд
м.Севастополя є заявником, вказано
прізвище, ім'я та по батькові суддю,
зазначено посаду, номер та серія
посвідчення судді, юридична адреса
суду, код юридичної особи.

При такому положенні, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції щодо необґрунтованості та
безпідставності невиконання
Реєстраційною службою Головного
управління юстиції у м.Севастополі
ухвали суду про забезпечення позову,
оскільки заповнення заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
відповідало затвердженій формі заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, а також порядку її
заповнення.

Відповідно до приписів ст.211 ЦПК
України, окрема ухвала є процесуальним
засобом судового впливу на виявлені
під час судового розгляду порушенням
законності, а також причини та умови, що
цьому сприяли.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає правильними висновки суду,
викладені в окремій ухвалі
Нахімовського районного суду
м.Севастополя від 28 жовтня 2013 року щодо
необґрунтованого невиконання ухвали
про забезпечення позову Реєстраційною
службою Головного управління юстиції у
м.Севастополі, що є підставою для
відповідальності останньої, оскільки
такі висновки відповідають фактичним
обставинам та вимогам щодо
затвердженої форми заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, та
порядку її заповнення.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

За таких обставин підстав для
скасування окремої ухвали суду колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.312,
ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м.Севастополі на окрему ухвалу
Нахімовського районного суду
м.Севастополя від 28 жовтня 2013 року
відхилити.

Окрему ухвалу Нахімовського районного
суду м.Севастополя від 28 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Ухвала апеляційного суду касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя:
О.В.Козуб

Судді:
В.П.Клочко

М.В.Моцний