Справа № 573/327/14-ц
Номер провадження 2/573/103/14
РІШЕННЯ

іменем України

27 лютого 2014 року Білопільський
районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді
Терещенко О. І.,

з участю секретаря
Кислої Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Білопіллі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з
відповідачкою зареєстрували шлюб 23
лютого 1991 року. Від подружнього життя
мають повнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейні відносини не
склались у зв'язку з тим, що вони з
дружиною мають різні характери та
погляди на життя і з цього приводу між
ними було відсутнє взаєморозуміння.
Сторони проживають окремо більше 18
років, спільне господарство ними не
ведеться. Подальше спільне життя з
відповідачкою та збереження шлюбу не
можливе. Оскільки ОСОБА_2 не з'явилась
для державної реєстрації розірвання
шлюбу через органи РАЦС, тому позивач
звернувся з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, направив суду електронне
повідомлення про розгляд справи без
його участі, позовну заяву підтримує
повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовну заяву підтримала,
проти розірвання шлюбу не
заперечувала.

Заслухавши відповідачку, дослідивши
матеріали справи, повно, всебічно та
об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази та оцінивши їх у сукупності, суд
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що сторони в справі
23 лютого 1991 року зареєстрували шлюб у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Святошинського районного
управління юстиції у м. Києві, актовий
запис № 286, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб (а.с.6).

Від подружнього життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2
мають повнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження (а.с.7).

09 жовтня 2013 року сторони у справі
подали спільну заяву до відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Святошинського районного
управління юстиції у місті Києві про
розірвання шлюбу подружжя, яке не має
неповнолітніх дітей (а.с.3).

Державна реєстрація розірвання шлюбу у
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була призначена на
12 листопада 2013 року, але ОСОБА_2 у
визначений день не з'явилась для
державної реєстрації розірвання шлюбу.

Однією сім'єю сторони не проживають
більше 18 років. Як вбачається із
позовної заяви, що підтвердила і
відповідачка в судовому засіданні,
причинами розпаду сім'ї є те, що вони не
зійшлись характерами, між ними було
відсутнє взаєморозуміння та
взаємоповага один до одного, внаслідок
чого виникали сімейні сварки, що і
привело до розпаду сім'ї.

Сторони проживають окремо з 1995 року,
спільне господарство з цього часу ними
не ведеться.

Згідно частини 1 статті 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу
України передбачено, що суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 113 Сімейного
кодексу України особа, яка змінила
своє прізвище у зв'язку з реєстрацією
шлюбу, має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить
інтересам як позивача, так і
відповідачки, а тому шлюб необхідно
розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачка
просила залишити їй прізвище ОСОБА_2.

Вирішуючи питання про судові витрати в
справі, суд керується положеннями ст. 88
ЦПК України, згідно якої стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Таким чином стягненню з
відповідачки на користь позивача
підлягає сплачений ним при зверненні з
позовом до суду судовий збір у сумі 243
грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 4, 10, 60, 88, 209,
213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 23 лютого 1991 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Святошинського районного
управління юстиції у місті Києві,
актовий запис № 286, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
відповідачці ОСОБА_2 залишити ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
Сумської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя