Головуючий суду 1 інстанції - Логвіна
Доповідач - Соловей Р.С.
Справа № 2/3600/12
Провадження № 22ц/782/193/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого - судді Соловей
Р.С.,

суддів Медведєвої Л.П., Пащенко
Л.В.

при секретарі Веселові С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську справу

за апеляційною скаргою ТОВ «ДТЕК
«Свердловантрацит» на рішення
Свердловського міського суду
Луганської області від 12 грудня 2013 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Відокремленого підрозділу «Шахта
Харківська» ТОВ «ДТЕК
«Свердловантрацит», Відокремленого
підрозділу «Шахта Харківська» «ДП
Свердловантрацит» про визнання дій
неправомірними, зобов'язання скласти
акт розслідування причин виникнення
хронічного захворювання, зобов'язання
провести донарахування страхових
виплат, треті особи: Відділення
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті
Свердловську Луганської області,
Свердловське міськрайонне управління
Головного управління
держсанепідемслужби Луганської
області,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2012 року позивачка звернулась
до суду з позовом до Відокремленого
підрозділу «Шахта Харківська» ТОВ
«ДТЕК «Свердловантрацит» та
Відокремленого підрозділу «Шахта
Харківська» ДП «Свердловантрацит»,
яким просила визнати неправомірними
дії керівництва ВП «Шахта Харківська»
ТОВ «ДТЕК «Свердловантрацит» щодо
складання акту за формою П-4
розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання
від 05.02.2012 р., зобов'язати ВП «Шахта
Харківська» ДП «Свердловантрацит»
скласти акт розслідування причин
виникнення хронічного професійного
захворювання за формою П-4; зобов'язати
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті
Свердловську Луганської області на
підставі акту за формою П-4
розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання,
складеного на підприємстві ВП «Шахта
Харківська» ДП «Свердловантрацит», та
довідки про середню заробітну плату за
час роботи у ВП «Шахта Харківська» ДП
«Свердловантрацит» провести
донарахування страхових виплат.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги
задоволено: визнано неправомірними дії
керівництва ТОВ «ДТЕК
Свердловантрацит» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
«Харківська» щодо складання акту за
формою П-4 розслідування причин
виникнення хронічного професійного
захворювання від 05.02.2012 р. стосовно
ОСОБА_2; зобов'язано ДП
«Свердловантрацит» скласти акт
розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання
за формою П-4, згідно з повідомленням
про професійне захворювання №991 від
23.12.2011 р. відносно ОСОБА_2, яка працювала
за професією маркшейдер дільничний у
Відокремленому підрозділі «Шахта
«Харківська» ДП «Свердловантрацит»;
зобов'язано Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Свердловську
Луганської області, згідно з актом за
формою П-4 розслідування причин
виникнення хронічного професійного
захворювання, складеного на ДП
«Свердловантрацит» у особі ВП «Шахта
«Харківська», та довідки про середню
заробітну плату за час роботи у ВП
«Шахта «Харківська» ДП
«Свердловантрацит», провести
донарахування страхових виплат.

ТОВ «ДТЕК «Свердловантрацит», не
погодившись з рішенням суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу,
якою просить скасувати вказане рішення
суду як незаконне, необґрунтоване,
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Новим рішенням просить відмовити
позивачці у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі за їх безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача ДП
«Свердловантрацит», обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду має бути законним та
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно з законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не відповідає
вказаним вимогам закону.

Судом у справі правильно встановлено
наступні фактичні обставини.

З червня 2002 року по грудень 2011 року
позивачка ОСОБА_2 перебувала у трудових
відносинах з ВП «Шахта Харківська»
Державного підприємства
«Свердловантрацит», де працювала
дільничним маркшейдером; з 29.12.2011 р.
позивачка була звільнена на підставі п.
5 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з
переводом до ВП «Шахта Харківська» ТОВ
ДТЕК «Свердловантрацит»; з 13.01.2012 р. її
було переведено гірничим диспетчером
на цьому ж підприємстві. Вказані
обставини не заперечуються сторонами у
справі та підтверджується
відповідними записами у трудовій
книжці позивачки (а. с. 15 - 16).

Згідно з повідомленням форми П-3 про
професійне захворювання (отруєння) №991
від 23.12.2011 р. відділення профпатології
Луганської обласної клінічної лікарні
позивачці було вперше встановлено
професійне захворювання
(антракосилікоз І ст., повільний
розвиток, хронічний бронхіт, фаза
неповної клінічної ремісії, ЛН І
(першого) ст.) (а. с. 8).

За підсумками розслідування випадку
хронічного професійного захворювання
позивачки актом №1 від 05.02.2012 р. за
формою П-4 встановлено, що виникнення
професійного захворювання у позивачки,
причиною якого є пил фіброгенної дії,
пов'язано з перевищенням норм
показників запиленості робочої зони, у
зв'язку з недосконалістю
технологічного процесу та не у повному
обсязі виконанням проекту
комплексного знепилення (а. с. 9 - 10).

На підставі висновків МСЕК від 12.04.2012 р.,
у зв'язку із стійкою втратою
професійної працездатності (20%),
постановами відділення ВД Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті
Свердловську Луганської області від
08.05.2012 р., відповідно за №1209/4940/4940/2 та
№1209/4940/4940/3 позивачці було призначено
одноразову допомогу у зв'язку із
стійкою втратою професійної
працездатності у сумі 60 192 грн. та
щомісячну страхову виплату, що
компенсує відповідну частку
втраченого заробітку у розмірі 601,92
грн., виходячи із середньомісячної
заробітної плати 3 009,60 грн. (а. с. 11 - 12).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд керувався положеннями ст. ст. 1, 5, 30,
35 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», ст. 22 Закону України
«Про охорону праці», п. 62, 76, 86 Порядку
проведення розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 30 листопада 2011 р.
№1232, а також виходив з обґрунтованості
позовних вимог та з їх доведеності
належними доказами.

Однак, колегія суддів не може
погодитись з таким висновком суду в
оскаржуваному рішенні, виходячи з
наступного.

У відповідності з п. 98 Порядку
підтверджені випадки професійних
захворювань працівників, які змінили
місце роботи, підлягають реєстрації та
обліку на останньому підприємстві, де
були умови для виникнення
професійного захворювання (незалежно
від стажу роботи на ньому), в робочому
органі виконавчої дирекції Фонду за
місцезнаходженням такого
підприємства та закладі державної
санітарно-епідеміологічної служби,
який здійснює державний
санітарно-епідеміологічний нагляд за
підприємством.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд у
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення дійшов висновку про
необхідність зобов'язання ВП «Шахта
«Харківська» ДП «Свердловантрацит»
скласти акт розслідування причин
виникнення у ОСОБА_2 хронічного
професійного захворювання за формою
П-4, а в резолютивній частині суд
зобов'язав скласти такий акт ДП
«Свердловантрацит».

Крім того, суд визнав неправомірними
дії керівництва ТОВ «ДТЕК
«Свердловантрацит» у особі ВП «Шахта
«Харківська» щодо складання акту за
формою П-4 стосовно ОСОБА_2

При цьому суд першої інстанції не
зверну уваги на те, що позивачка у
позовній заяві звернулась з вимогами
до ВП «Шахта «Харківська» ДП
«Свердловантрацит» та до ВП «Шахта
«Харківська» ТОВ ДТЕК
«Свердловантрацит»

Слід зазначити, що на час подання
позивачкою позову не існувало дві
шахти «Харківська». Як встановлено з
матеріалів справи, Відокремлений
підрозділ «Шахта «Харківська» був
структурною одиницею ДП
«Свердловантрацит», а з 26.12.2011 р. є
структурною одиницею ТОВ ДТЕК
«Свердловантрацит» (а. с. 56).

При цьому Відокремлений підрозділ
«Шахта «Харківська» не був юридичною
особою ані у складі ДП
«Свердловантрацит», а ні у складі ТОВ
ДТЕК «Свердловантрацит».

Відповідно до положень ст. 30 ЦПК
України сторонами в цивільному процесі
є позивач та відповідач. На суд
законодавцем покладений обов'язок щодо
перевірки сторін на їх процесуальну
легітимність та визначення, чим
підтверджується їх належність.

Виходячи з визначення, відокремлений
підрозділ - це підрозділ юридичної
особи, що знаходиться поза її
місцезнаходженням та виробляє
продукцію, виконує роботи або операції,
надає послуги від імені юридичної
особи, або здійснює представництво і
захист інтересів юридичної особи.

Отже, відокремлений підрозділ не може
від свого імені нести юридичну
відповідальність. Натомість юридичні
особи ДП «Свердловантрацит», ДТЕК
«Свердловантрацит» несуть повну
юридичну відповідальність по
зобов'язанням, що виникають з
діяльності їх відокремленого
підрозділу.

Слід також звернути увагу на те, що
позивачкою заявлено вимоги до
Відділення Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті
Свердловську, хоча у позовній заяві
зазначено його у якості третьої особи у
справі.

Суд першої інстанції поклав на
Відділення ВД Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті
Свердловську зобов'язання по
проведенню позивачці донарахування
страхових виплат, не звернувши уваги,
що вказана особа залучена у справі в
якості третьої особи, а не відповідача.

Відповідно до ст. 33 ЦПК суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

Виходячи з викладеного, залучення
належного відповідача цілком
розраховане лише на ініціативу
позивача. Якщо відсутня така
ініціатива, суд не має права залучати
іншого відповідача ані замість
неналежного відповідача, ані як
співвідповідача. Якщо відповідач
дійсно неналежний, що буде доведено в
ході розгляду справи, суд відмовляє у
задоволенні позову.

У матеріалах справи відсутні будь-які
клопотання з боку позивачки ОСОБА_2 про
залучення до участі у справі в якості
відповідачів ТОВ ДТЕК
«Свердловантрацит» та ДП
«Сврдловантрацит», а також Відділення
ВД Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
місті Свердловську, а також відповідні
рішення суду щодо залучення вказаних
юридичних осіб в якості відповідачів у
справі.

Таким чином, суд першої інстанції
самостійно змінив відповідачів у
справі та поклав на них певні
зобов'язання без відповідної
ініціативи позивачки та постановлення
ухвал про залучення до участі у справі
в якості відповідачів, порушивши тим
самим вимоги цивільного
процесуального законодавства.

Таким чином, позовні вимоги позивачкою
заявлені до осіб, які не можуть бути
відповідачами у справі, оскільки не є
юридичними особами, а також до особи,
яка брала участь у справі в якості
третьої особи, отже, у задоволенні
позову слід відмовити.

При цьому, оскільки позовні вимоги
заявлені не до належних відповідачів,
колегія суддів не обговорює
правомірності позовних вимог
позивачки, відповідності обраного нею
способу захисту порушеного права з
огляду на положення Порядку проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та приписи ст. 16 ЦК
України. Колегія суддів також не
обговорює доводи представника ДП
«Свердловантрацит» у судовому
засіданні апеляційної інстанції про
відсутність підстав для проведення
іншого розслідування причин
виникнення у ОСОБА_2 хронічного
професійного захворювання та
складання нового акту за формою П-4, а
також про наявність у останньої, на
думку представника ДП
«Свердловантрацит», підстав для
звернення до суду з позовом до органу
ФСНВ про донарахування страхових
виплат за довідкою про середній
заробіток за час роботи у ВП «Шахта
«Харківська» ДП «Свердловантрацит».

Вказані обставини можуть бути
предметом обговорення у разі звернення
позивачки до суду в порядку цивільного
судочинства з відповідними позовними
вимогами до належних відповідачів та у
спосіб захисту цивільного права,
передбачений діючим законодавством.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
апеляційний суд скасовує рішення суду
першої інстанції і ухвалює нове
рішення або змінює рішення, якщо
порушено або неправильно застосовано
норми процесуального права.

Враховуючи викладене, відмовляючи в
задоволенні позову з зазначених вище
підстав, колегія суддів не може дати
оцінку обґрунтованості позовних вимог,
оскільки це може бути зроблено під час
розгляду справи з належними
відповідачами.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «ДТЕК
«Свердловантрацит» задовольнити.

Рішення Свердловського міського суду
Луганської області від 12 грудня 2013 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_2 до
Відокремленого підрозділу «Шахта
Харківська» ТОВ «ДТЕК
«Свердловантрацит», Відокремленого
підрозділу «Шахта Харківська» ДП
«Свердловантрацит» про визнання дій
неправомірними, зобов'язання скласти
акт розслідування причин виникнення
хронічного захворювання, зобов'язання
провести донарахування страхових
виплат.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту проголошення, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: