Справа № 531/1005/14-ц
Провадження № 2/531/417/14
РІШЕННЯ іменем України

21 липня 2014 року Карлівський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Попов М.С.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Карлівка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Попівської сільради Карлівського району Полтавської області , з участю третьої особи: Карлівської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Попівської сільради Карлівського району Полтавської області , з участю третьої особи: Карлівської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування та просить суд визнати за нею право власності на спадкову земельну ділнку після смерті батька ОСОБА_3, а також зобов*язати Карлівську ДНК видати на її ім*я свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку (пай).

У позовній заяві позивач посилається на те, батько позивача ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.10.2011 р., спадкове майно складається із земельної ділянки площею 2,29 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Попівської сільради Карлівського району . У 2011 р. він подав документи до нотаріуса для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. У період виготовлення документації ОСОБА_3 помер. Позивач у встановлений законом строк подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька , а саме земельної ділянки площею 2,29 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Попівської сільради Карлівського району. Але у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку, що б підтверджували належність спадкового майна спадкодавцеві. Дане питання можливо вирішити лише в судовому . тому позивач змушена звертатися до суду з даним позовом.

Пізніше від позивача надійшла заява про зміни до позовних вимог, у якій просить суд виключити питання відносно зобов*язання видати на ім*я ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку (пай).

Позивач та її представник до суду не зявилися, але мається заява про розгляд справи без їх участі, повністю підтримують змінені позовні вимоги та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, не заперечують проти задоволення змінених позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, але від до суду надійшла заяви про розгляд справи без його участі, під час розгляду справи покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що змінений позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 203039 від 18.01.2012 року ОСОБА_3 помер 16.01.2012 року ( а.с.7).

У свідоцтві про народження позивача батьком зазначено ОСОБА_3 ( а.с.8).

Свідоцтвом про одруження підтверджується факт зміни позивачем прізвища після реєстрації шлюбу 04.08.1984 р. з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 ( а.с.9).

Державний акт на право приватної власності на землю видано на ім*я ОСОБА_4 (а.с.14).

27.10.2011 р. ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, спадщина складається з земельної ділянки площею 2,29 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Попівської сільради Карлівського району ( а.с.4).

У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с.10) зазначено, причину відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав і інтересі може бути визнання права судом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник може предявити позов про визнання права власності, якщо це право не визначається іншою особою.

За таких обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 2,29 га , що залишилася після смерті ОСОБА_3

Керуючись ст. 16,328,392 ЦК України, ст. ст. 60, 209, 212, 215, 221-223 ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ:

Змінені позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, що залишилось після померлого 16.01.2012 р. ОСОБА_3 , яке складається з: земельної ділянки, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Карлівської Державної нотаріальної контори від 27.10.2011 р., зареєстрованим в реєстрі за № 2689, площею 2,29 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Попівської сільради Карлівського району.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області, через Карлівський районний суд Полтавської області, протягом десяти днів з дня його проголошення , а у разі якщо рішення було винесено без участі особи, яка його оскаржує, з дня отримання копії рішення.

Суддя М.С. Попов