АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/452/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 67 Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
Міщенко С. В. УХВАЛА
27 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Міщенко С. В. суддів Магда
Л. Ф. , Трюхан Г. М. при секретаріБражнюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського
районного суду м. Черкаси від 29
листопада 2013 року по справі за заявою
ОСОБА_6, зацікавлена особа: Управління
соціального захисту Соснівського
району Департаменту соціальної
політики Черкаської міської ради про
встановлення факту роботи під час
Великої Вітчизняної війни, -
в с т а н о в и л а :
У листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернулась
до суду з заявою про встановлення факту
роботи під час Великої Вітчизняної
війни, обґрунтовуючи яку, зазначала, що
вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м.
Іркліїв , Черкаської області, а з 1933
року її родина переїхала до Росії. У
зв'язку з початком війни вона з сім'єю
евакуювалася до Воронезької області .
Узимку 1942 році ОСОБА_6 працювала у
колгоспі та переганяла худобу в с.
Тарликівка, Саратовської області ,
виконувала роботи по посадці та
прополюванню баштанових і овочів, а у
1943 році працювала різноробочою. Що дає
їй право отримати статус учасника
війни. Але у зв'язку з тим, що належного
обліку працюючих в колгоспі не велося,
належних підтверджень її роботи під
час війни не має, вона не може оформити
цей статус. Хоч і зверталась з
запитами про надання допомоги щодо
підтвердження факту роботи під час
Великої Вітчизняної війни до
управління соціального захисту
Енгельської району, Саратовської
області та Ровенського районного
архіву, Саратовської області , звідки
отримала негативні відповіді. А особи,
з якими працювала ОСОБА_6 - це діти
евакуйованих сімей, які виїхали із с.
Тарликівка, Саратовської області та
повернулися на свою Батьківщину, що
унеможливлює їх розшук.
Відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантій їх
соціального захисту» ОСОБА_6
зверталась до Управління соціального
захисту населення Соснівського району
м. Черкаси Департаменту соціальної
політики Черкаської міської ради, а
саме: комісії з розгляду питань,
пов'язаних із встановленням статусу
учасника Великої Вітчизняної війни і
листом їй було рекомендовано
звернутися до судових органів для
встановлення факту роботи в роки війни
у судовому порядку.
Тому , посилаючись на вищезазначене,
заявниця просила суд встановити факт
її роботи під час Великої Вітчизняної
війни та зобов'язати Управління
соціального захисту населення
Соснівського району м. Черкаси
Департаменту соціальної політики
Черкаської міської ради надати ОСОБА_6
статус учасника Великої Вітчизняної
Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 29 листопада 2013 року
відмовлено ОСОБА_6 у відкритті
провадження у справі, оскільки заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, ОСОБА_6 подала апеляційну
скаргу, обґрунтовуючи яку зазначала, що
посилання районного суду на норми
постанови Пленуму Верховного суду
України № 5 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» не є доречним, оскільки
вимоги, викладені в заяві не збігаються
з викладеним у зазначеній постанові, а
саме: заявниця не просила про
встановлення факту належності до
ветеранів чи інвалідів війни.
Крім того апелянт зазначила, що вона
самостійно намагалась у досудовому
порядку встановити факт її роботи під
час Великої Вітчизняної війни, шляхом
звернення із запитами до комісії та
гарячої урядової лінії соціального
контактного центру з питань, пов'язаних
із встановленням статусу учасника
війни, але отримала відмову. Чого не
врахував суд при постановленні ухвали.
Тому посилаючись на допущені судом
першої інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати ухвалу Соснівського
районного суду м. Черкаси від 29
листопада 2013 року та направити справу
до районного суду для відкриття
провадження у справі.
Заслухавши учасників процесу, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність,
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до відхилення .
У поданій в порядку ст.ст.256-258 ЦПК
України заяві , ОСОБА_6 просила
встановити факт її роботи під час
Великої Вітчизняної війни та
зобов'язати Управління соціального
захисту населення Соснівського району
Департаменту соціальної політики
Черкаської міської ради (комісію для
розгляду питань, пов'язаних із
встановленням статусу учасника війни)
надати ОСОБА_6 статус учасника Великої
Ст.9 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
Учасниками війни вважаються зокрема
особи, які в період Великої Вітчизняної
війни 1941 - 1945 років та війни 1945 року з
імперіалістичною Японією працювали в
тилу на підприємствах, в установах,
організаціях, колгоспах, радгоспах,
індивідуальних сільських
господарствах, на спорудженні
оборонних рубежів, заготівлі палива,
продуктів, переганяли худобу,
навчались у цей період в ремісничих,
залізничних училищах, школах і
училищах фабрично-заводського
навчання та інших закладах
професійно-технічної освіти, на курсах
професійної підготовки або під час
навчання в школах, вищих і середніх
спеціальних навчальних закладах
працювали в народному господарстві та
на відбудові об'єктів господарського і
культурного призначення. Особам, які
народилися до 31 грудня 1932 року включно
і з поважних причин не мають можливості
подати документи, що підтверджують
факт роботи в період війни, статус
учасника війни може бути встановлено
за поданням відповідних комісій у
порядку, визначному Кабінетом
Порядок діяльності цих комісій
регламентується Типовим положенням
про зазначені комісії, розробленим
згідно з п. 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 26 квітня 1996 р. N 458
(затверджене наказом Міністерства
соціального захисту населення України
від 30 травня 1996 р. N 79, зареєстроване в
Міністерстві юстиції України 4 червня
1996 р. за N 264/1289).
Частинами 1-2 , Ст.256 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає справи
про встановлення факту:1) родинних
відносин між фізичними особами; 2)
перебування фізичної особи на
утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно
для призначення пенсії або одержання
допомоги по загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню; 4)
реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу,
усиновлення; 5) проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу; 6)
належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті; 7) народження особи в
певний час у разі неможливості
реєстрації органом державної
реєстрації актів цивільного стану
факту народження; 8) смерті особи в
певний час у разі неможливості
реєстрації органом державної
реєстрації актів цивільного стану
факту смерті; 9) смерті особи, яка
пропала безвісти за обставин, що
загрожували їй смертю або дають
підстави вважати її загиблою від
певного нещасного випадку внаслідок
надзвичайних ситуацій техногенного та
природного характеру.
У судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
З огляду на вимоги ОСОБА_6 та діючий
порядок визначення статусу учасника
війни, постановляючи ухвалу про
відмову у відкритті провадження по її
заяві , суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку , що питання , які
порушила ОСОБА_6 у заяві від 22.11.2013 року
, не підлягають вирішенню в порядку
окремого провадження, керуючись
нормами розділу ІV ЦПК України. При
цьому суд правильно застосував норми
матеріального та процесуального права
і послався на ту обставину, що законом
передбачено інший (позасудовий)
порядок встановлення факту , який
просила встановити заявник. При цьому
суд правомірно врахував позицію ,
вказану в Постанові Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» і зазначив
про наявність у заявниці права
оскаржити відмову органу, який вирішує
питання про надання ОСОБА_6 статусу
учасника Великої Вітчизняної війни у
порядку , передбаченому законодавством
України ( Кодексу адміністративного
судочинства України ) .
А доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не дають підстав для
скасування законної ували суду першої
Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.
Ухвалу Соснівського районного суду м.
Черкаси від 29 листопада 2013 року по
справі за заявою ОСОБА_6, зацікавлена
особа: Управління соціального захисту
Соснівського району Департаменту
соціальної політики Черкаської
міської ради про встановлення факту
роботи під час Великої Вітчизняної
війни - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :