УХВАЛА

іменем україни

26 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько
А.О.,

Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 31
липня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 15 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що спільне подружнє життя із
відповідачкою не склалося та просив
розірвати шлюб, укладений між ним та
ОСОБА_5

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 31 липня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня
2013 року, позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_3
та ОСОБА_4, зареєстрований 12 липня 2002
року відділом реєстрації актів
цивільного стану Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві, актовий запис № 831.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та
постановити нову ухвалу про закриття
провадження у справі.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, виходив із того, що сторони
припинили підтримувати подружні
стосунки, протягом останніх трьох
років сторони проживають окремо, не
ведуть спільного господарства. Строк
на примирення, наданий судом,
позитивних результатів не дав, сторони
не примирилися, а тому є підстави для
розірвання шлюбу.

Апеляційний суд погодився з такими
висновками районного суду.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення апеляційного суду не
відповідає.

Судами встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі, зареєстрованому
12 липня 2012 року відділом
реєстрації актів громадянського стану
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві, актовий запис № 831.
Спільних дітей не мають.

Погоджуючись з висновком районного
суду, що оскільки сторони припинили
підтримувати подружні стосунки,
протягом останніх трьох років сторони
проживають окремо, не ведуть спільного
господарства, слід розірвати шлюб між
сторонами, апеляційний суд не врахував
наступне.

Згідно зі ст. 28 ЦПК України здатність
мати цивільні процесуальні права та
обов'язки сторони, третьої особи,
заявника, заінтересованої особи
(цивільна процесуальна правоздатність)
мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 цього
Кодексу здатність особисто
здійснювати процесуальні права та
виконувати свої обов'язки в суді
(цивільна процесуальна дієздатність)
мають фізичні особи, які досягли
повноліття, а також юридичні особи.

У ч. 1 ст. 30 ЦПК України зазначено,
що сторонами у цивільному процесі є
позивач і відповідач.

Виходячи із змісту наведених
статей, стороною у справі може бути
лише особа, яка має цивільну
процесуальну правоздатність і
цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється у день її смерті.

З актового запису № 1251 від 11
жовтня 2013 року вбачається, що ОСОБА_3
помер, тобто після ухвалення районним
судом рішення суду та перед ухваленням
судового рішення апеляційним судом.

Апеляційний суд у порушення ст. ст.
303, 315 ЦПК України на зазначені
положення процесуального закону уваги
не звернув, зазначені обставини не
перевірив, розглянув справу відносно
особи, яка померла після ухвалення
рішення судом першої інстанції, як щодо
учасника процесу, позивача, не звернули
уваги на те, що правовідносини не
допускають правонаступництва.

За таких обставин судове рішення
апеляційного не відповідає вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо
законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
його скасування з передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 336, п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15
жовтня 2013 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська