Провадження № 2/258/3649/13
Кіровський районний суд м. Донецька у
головуючого - судді Леонова О.С.,
при секретарі - Ярошенко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 «про розірвання шлюбу»,-
Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2, в якому просить розірвати
шлюб між нею та відповідачем з тих
підстав, що сімейні відносини між
сторонами не склалися, у них різні
характери, виховання та погляди на
подружнє життя. Подружні відносини
сторони не підтримують, не ведуть
спільне господарство. На даний час
шлюбні стосунки між сторонами
остаточно були припинені, а за таких
обставин позивачка дійшла висновку про
необхідність розірвання даного шлюбу
та звернулася до суду. Примирення між
ними не можливе і позивачка проти цього
категорично заперечує, оскільки
втратила до відповідача будь-які
почуття любові та поваги.
Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивачка в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, однак
надала до суду заяву про розгляд справи
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, про
причини не явки суду не повідомив. Суд у
зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання, в
порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди
позивача, ухвалює рішення про заочний
розгляд справи та прийняття по справі
заочного рішення, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд у межах
заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК)
Так, між сторонами було зареєстровано
шлюб 14.01.2012 року Донецьким міським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Головного управління
юстиції у Донецькій області, актовий
запис № 11.
Сторони мають неповнолітню дитину:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Шлюбні відносини сторони не
підтримують з лютого 2012 року, спільне
господарство не ведуть. Основною
причиною припинення сімейних відносин
є те, що сторони втратили
взаєморозуміння, почуття любові й
поваги один до одного, а також єдність
цілей та мети створення та існування
спільної сім'ї. Сторони є різними за
характером людьми, у них різні погляди
на побутові питання, а також різні
На примирення позивачка не згодна,
обґрунтовуючи це тим, що відновлення
сім'ї є неможливим, через що суд не
вважає за необхідне вживати заходів
щодо примирення сторін. Майнового
спору між сторонами судом не
Після розірвання шлюбу позивачка
просить суд залишити прізвище -
Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне
значення. Відповідно до ч. 2 ст.114
Сімейного кодексу України - у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається. Таке
положення національного законодавства
України відповідає ст.16 Загальної
декларації прав людини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948
року, згідно з якою чоловіки і жінки,
які досягли повноліття, мають право без
будь-яких обмежень за ознакою раси,
національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання. Позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки
позивач наполягає на розірванні шлюбу,
то відповідно відмова в розірванні
шлюбу буде примушенням до шлюбу та
шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу
України - документом, що засвідчує факт
розірвання шлюбу судом, є рішення суду
про розірвання шлюбу, яке набрало
законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим,
що заява про розірвання шлюбу
відповідає дійсній волі дружини і що
після розірвання шлюбу не будуть
порушені особисті та майнові права
сторін, а тому шлюб між сторонами
необхідно припинити шляхом його
розірвання.

Враховуючи викладене, та керуючись
ст.ст. 105 ч.3, 112,113, 114 ч.2 Сімейного
кодексу України, ст.ст.10,11,209,212,213-215, 224-226
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про розірвання
шлюбу» - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 14.01.2012 року Донецьким
міським відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Головного
управління юстиції у Донецькій
області, актовий запис № 11 - розірвати.

За вибором позивачки її прізвище
«ОСОБА_1» залишити без зміни.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії,
позивачем в загальному порядку, тобто
рішення суду позивачем може бути
оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України
оскарження заочного рішення
відповідачем в апеляційному порядку
може мати місце лише в разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення та в разі ухвалення
повторного заочного рішення судом
першої інстанції. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя:

О.С. Леонов