22-ц/772/196/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Курбатова І. Л.Категорія:
37Доповідач: Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2014 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Сало Т.Б.,
Денишенко Т.О.,

при секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
02.12.2013 року по справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від
права на спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

В суд звернувся ОСОБА_2 з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права
на спадкування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача
ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася
спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Заповіт
спадкодавцем складено не було, тому
враховуючи те, що ОСОБА_2 постійно
проживав разом із спадкодавцем, він має
право на спадкування за законом в першу
чергу, однак окрім нього до державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини звернулися онуки
спадкодавця - відповідачі по справі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Зважаючи на ту
обставину, що спадкодавець ОСОБА_5 за
життя хворіла на туберкульоз легень та
цироз печінки змішаного генезу,
потребувала постійного стороннього
догляду та матеріальної допомоги,
відповідачі з спадкодавцем не
проживали, а проживали в іншому місті,
родинних відносин не підтримували,
будь - якої матеріальної допомоги,
моральної підтримки ОСОБА_5 не
надавали, тому позивач просить усунути
їх від права на спадкування.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 02.12.2013 року у
задоволенні позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги в розмірі 2500 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі, посилаючись на
незаконність та необґрунтованість
рішення суду, порушення норм
процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення
представника відповідачів, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає
зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції було
встановлено, що ОСОБА_2 перебував у
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 з
28.02.1972 р., що підтверджується копією
свідоцтва про укладення шлюб серії
НОМЕР_1, виданого 28.02.1972 р.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2 виданого 23.03.2012 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного тану Вінницького міського
управління юстиції Вінницької
області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у
віці 66 років про що зроблено
відповідний актовий запис за № 809.

ОСОБА_5 проживала та була
зареєстрована разом з позивачем в
квартирі АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5
та ОСОБА_2 на праві власності на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 28.03.1996 р. Після смерті
останньої відкрилася спадщина за
законом на майно померлої, що
складається з частки в квартирі
АДРЕСА_1.

Також, судом першої інстанції було
встановлено та не заперечувалось
сторонами, що відповідачі у справі є
онуками померлої ОСОБА_5, а саме дочками
- ОСОБА_6, яка була дочкою ОСОБА_5 Дочка
померлої ОСОБА_5 та матір відповідачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_6 померла.

Крім того, мати померлої ОСОБА_5 -
ОСОБА_7, яка в силу ст. 1261 ЦК України є
спадкоємцем першої черги за законом,
відмовилася від спадкового майна, що
залишилося після смерті її доньки на
користь відповідачів.

Крім того, доведений той факт, що
відповідачі підтримували родинні
відносини із бабусею ОСОБА_5,
спілкувалися із нею, що свідчить про
відсутність умисного ненадання
допомоги відповідачів спадкодавцю.

Відмовляючи у задоволенні вимог позову
суд першої інстанції вірно виходив з
того, що позивачем не доведено
наявності обставин передбачених ч.5 ст.
1224 ЦК України щодо усунення
відповідачів від права на спадкування,
а саме той факт, що ОСОБА_5 перед своєю
смертю у зв'язку із хворобою перебувала
у безпорадному стані та потребувала
стороннього догляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України
особа може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо судом буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми
Закону, суд при вирішенні такої справи
згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України
повинен установити як факт ухилення
особи від надання спадкодавцеві
допомоги, так і факт перебування
спадкодавця в безпорадному стані через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
та потребу спадкодавця в допомозі цієї
особи.

Ухилення особи від надання
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій.

Наявності вказаних обставин позивачем
не доведено, а судом першої інстанції
не встановлено, а тому підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
прийшла до висновку, що приймаючи
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_2, суд першої інстанції
всебічно з'ясував обставини по справі
та прийшов до вірного висновку, а тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Судові витрати понесені відповідачем
по оплаті правової допомоги в суді
апеляційної інстанції підлягають
частковому відшкодуванню у розмірі 250
гривень, а саме за участь адвоката в
судовому засіданні в апеляційному
суді. Відшкодування решти витрат на
правову допомогу: ознайомлення та
аналіз адвокатом апеляційної скарги,
підготовка на неї заперечень
відшкодуванню не підлягають, оскільки
відповідно до Закону України "Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах", компенсація
витрат на правову допомогу
виплачується лише за час участі особи,
яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 02 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення від права на
спадкування - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
понесені судові витрати на правову
допомогу в сумі 250 гривень.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
А.Ю. Зайцев

Судді:
Т.Б. Сало

Т.О. Денишенко