Справа № 764/27/14-ц
Провадження № 6/764/1/2014
УХВАЛА

24 січня 2014 року Ленінський районний
суд міста Севастополя у складі:
головуючого - судді Гаркуші О.М., при
секретарі - Грищенко Ю.В..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Севастополі матеріали подання
виконуючого обов'язки начальника
Відділу державної виконавчої служби
Ленінського РУЮ міста Севастополя про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у
праві виїзду за межи України,

В С Т А Н О В И
В:

28 грудня 2013 року державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції міста Севастополя звернувся до
суду з поданням про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 в праві
виїзду за межі України, посилаючись на
те, що боржник ухиляється від виконання
виконавчого листа №2-4419/2000 виданого
Ленінським районним судом міста
Севастополя 07.11.2000 року про стягнення з
ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на
утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини від всіх видів
заробітку щомісяця, починаючи з 17.11.2000
року і до повноліття.

Державний виконавець у судове
засідання не з'явився, сповіщений
належним чином, причин неявки до суду
не повідомив.

Дослідивши матеріали подання, суд
прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.12.2000 року державним виконавцем
Відділу ДВС Ленінського РУЮ було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2-4419/2000
виданого Ленінським районним судом
міста Севастополя 07.11.2000 року про
стягнення з ОСОБА_1 аліментів на
користь ОСОБА_3 на утримання дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини від всіх видів заробітку
щомісяця, починаючи з 17.11.2000 року і до
повноліття.

Згідно до ст. 33 Конституції України та
ст. 1 Закону України "Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України", кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлено законом.

Відповідні обмеження встановлені п.5 ч.1
ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України", п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" та ст. 377-1
ЦПК України.

Відповідно до них, громадянину України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта та у виїзді за кордон,
якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань.

Питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, на виконанні
якого знаходиться виконавчий документ
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби.

Відповідно до роз'яснень Верховного
Суду України, викладених у Листі від
01.02.2013 року «Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України», ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

При цьому, ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, повинно вже відбутися і
бути об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження на
момент звернення з відповідним
поданням до суду.

Між тим, державним виконавцем до
матеріалів подання не надано будь -
яких доказів про повідомлення боржника
щодо відкриття виконавчого
провадження та строків добровільного
виконання покладених судовим рішенням
обов'язків, а також ухилення боржника
від виконання обумовлених зобов'язань.

Звернувшись з поданням про тимчасове
обмеження особи боржника у праві
виїзду за межі України державний
виконавець не надав суду жодних даних
про наявність або відсутність у
боржника: розрахункових рахунків в
установах банку, рухомого та
нерухомого майна, за рахунок якого
боржник міг би виконати рішення суду,
але ухиляється. Не надано відомостей
про місце роботи або його відсутність,
даних про наміри останнього виїхати за
кордон, чи не пов'язаний такий виїзд з
характером його професійної
діяльності, необхідністю лікування,
тощо.

Таким чином, через недоведеність зі
сторони державного виконавця
необхідності та доцільності
застосування до боржника ОСОБА_1
тимчасового обмеження у виїзді за межі
України, у задоволенні подання слід
відмовити, що не перешкоджає
державному виконавцю у разі надання
необхідних доказів та зміни обставин
звернутися з відповідним поданням до
суду.

На підставі викладеного, у
відповідності до ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження", п.п. 2,5 ст. 6
Закону України "Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України", суд вважає за необхідне у
задоволенні подання відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання виконуючого
обов'язки начальника Відділу державної
виконавчої служби Ленінського РУЮ
міста Севастополя про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межи України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Севастополя
протягом п'яті днів з дня її оголошення.
У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -