Справа № 372/4689/13-ц Головуючий у І
інстанції Мостовий Р.П.Провадження №
22-ц/780/1586/14 Доповідач у 2
інстанції КашперськаКатегорія 47
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді
Кашперської Т.Ц.,

суддів
Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 09 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зменшення розміру аліментів,

заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом про зменшення розміру
аліментів. Заявлені вимоги мотивував
тим, що рішенням Обухівського
районного суду Київської області від 05
лютого 2013 року з нього стягнуто
аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання дочки в розмірі 1000 грн.
щомісячно, на даний час у нього
змінився матеріальний і сімейний стан,
внаслідок чого підлягає зменшенню
розмір аліментів. Зокрема 04 вересня 2013
року він отримав закриту
черепно-мозкову травму, йому необхідне
лікування, працювати він не може;
проживає разом із батьками, які є
непрацездатними, досягли пенсійного
віку та отримують пенсію у мінімальних
розмірах. Просив зменшити розмір
аліментів з 1000 грн. на 350 грн. щомісячно,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку з дня
подачі заяви до повноліття дочки.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 09 грудня 2013 року
в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Позивач ОСОБА_1, не погоджуючись із
вказаним рішенням суду, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права,
просив скасувати рішення Обухівського
районного суду Київської області від 09
грудня 2013 року та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити у
повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до відхилення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні
позову про зменшення розміру аліментів
на утримання дитини, суд першої
інстанції виходив із відсутності
підстав для зменшення розміру
аліментів, що встановлені ст. 192 СК
України.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що рішенням Обухівського
районного суду Київської області від 05
лютого 2013 року частково задоволено
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів, стягнуто
із ОСОБА_1 аліменти на утримання
малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн.
щомісячно на користь ОСОБА_2, починаючи
з 15 січня 2013 року, до досягнення дитиною
повноліття.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином законом встановлені певні
обставини для зміни розміру аліментів,
які стягуються за рішенням суду.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснено, що
відповідно до ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Обґрунтовуючи позов про зменшення
розміру аліментів та апеляційну
скаргу, ОСОБА_1 вказував, що отримав
черепно-мозкову травму, йому
рекомендовано лікування і він не може
працювати.

Разом із тим, із наявних в матеріалах
справи доказів, колегія суддів не
вбачає, що стан здоров'я позивача
змінився, оскільки групи інвалідності
як міри втрати здоров'я, яка обмежує
життєдіяльність особи, йому не
встановлено, а приписи лікаря носять
рекомендаційний характер.

При цьому колегія суддів враховує, що
ОСОБА_1 не працював на момент стягнення
із нього аліментів за рішенням суду, в
зв'язку із чим аліменти було стягнуто в
твердій грошовій сумі, а згідно довідки
виконавчого комітету Словечанської
сільської ради Овруцького району
Житомирської області № 2114, виданої у
вересні 2013 року (а. с. 2а), ОСОБА_1 ніде не
працює з 22 листопада 2010 року по даний
час.

Надані позивачем довідки про склад
сім'ї і розмір пенсії батьків не є
належним доказом зміни його сімейного
та матеріального стану, оскільки із них
неможливо встановити, із якого часу
ОСОБА_1 проживає разом із батьками, а
також що вони перебувають на його
утриманні, враховуючи, що доказів про
доходи ОСОБА_1 не представлено взагалі,
а до складу сім'ї входить інша
повнолітня особа, яка також може бути
годувальником їх спільних з ОСОБА_1
батьків.

Інші доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на доказах та законі і не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 09 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Кашперська Т.Ц.

Судді:
Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.