Справа № 750/95/14
Провадження № 2/750/515/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого - судді Сапона А.В.,

при секретарі - Шиловій Ж.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Степанова
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Чернігівської міської лікарні № 2
Чернігівської міської ради про
визнання незаконним на скасування
пункту наказу про накладення
дисциплінарного стягнення, -

в с т а н о в и в:

08.01.2014 року позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом до відповідача,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що його
незаконно було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани.

У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
та наполягали на їх задоволенні з
підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав та пояснив,
що при притягненні позивача до
дисциплінарної відповідальності
відповідач діяв у відповідності до
вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позов є обґрунтований та такий, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач працює на
посаді лікаря-хірурга відділення
серцево-судинної хірургії
Чернігівської міської лікарні № 2
Чернігівської міської ради.

Пунктом 1 наказу головного лікаря
Чернігівської міської лікарні № 2
Чернігівської міської ради від 07.10.2013
року № 01-06/59 «Про недоліки в наданні
медичної допомоги хворій «К» у
відділенні серцево-судинної хірургії»
за неякісне ведення медичної
документації судинним
лікарем-хірургом ОСОБА_1 оголошено
догану.

У вказаному наказі зазначено, що в
період проходження лікування гр. «К» у
відділенні серцево-судинної хірургії
ЧМЛ № 2, комісією були виявлені факти
неякісного оформлення і ведення
документації, а також відсутності
організації та контролю щодо
лікувально-діагностичного процесу в
межах відділення, при наданні допомоги
хворій «К», а саме:

- судинним лікарем-хірургом не описані
всі необхідні критерії, що дозволяють
оцінити загальний стан хворої, а
інколи, вони не співпадають з такими, що
визначені іншими лікарями;

- судинним лікарем-хірургом не
відмічений план курації хворої, що
призвело до порушення принципів
доказової медицини в плані відмови від
інструментального підтвердження
встановленого діагнозу (УЗО судин,
ангіографії);

- до операції хвора не консультована
лікарем ортопедом-травмотологом,
незважаючи на встановлений судинним
лікарем-хірургом зв'язок
«ортопедичного» захворювання, з яким
хвора первинно звернулась за медичною
допомогою, та застосуванням інвазивних
методів лікування;

- в медичній карті стаціонарного
хворого були відсутні протоколи
операцій, які виконували судинні
хірурги, що порушує вимоги стосовно
ведення медичної документації у
названому вище
лікувально-профілактичному закладі;

- невідповідність діагнозу, що
зазначений в протоколі операції,
діагнозом в направленні
мікропрепаратів на патогістологічне
дослідження;

- лікарем, який проводив першу
операцію, якісно не описана кількість,
розміри та візуальна оцінка видалених
тромбів, що спричинило невідповідність
таких характеристик з дослідженням
препарату лікарем-морфологом;

- в протоколі операції не надана
необхідна характеристика ексудату,
який виявлений під час першої операції,
а також його расповсюдження, у т.ч. на
периартикулярну зону та ліктьовий
суглоб;

- при встановленій «причині»
флегмони правої верхньої кінцівки
(ін'єкція медикаментозного засобу в
периартикулярну область правого
ліктьового суглобу) в протоколі
операції не вказані патологічні зміни
в зоні ін'єкції, а також не проведені
відповідні хірургічні дії щодо «воріт»
інфекційного процесу (розтин?
ексцизія?);

- з протоколу операції, а також
інших записів незрозуміло яким чином
діагностований гнійний артрит правого
ліктьового суглобу;

- при встановленому судинним
лікарем-хірургом діагнозу - гнійний
артрит правого ліктьового суглобу, в
операційну не викликаний
ортопед-травмотолог та не проведені
відповідні хірургічні заході щодо
санації суглобу;

- в протоколі операції не вказана
крововтрата, яка сягала 700 мл та ії
причини;

- після першої операції при
описаних клінічних порушеннях
крообігу у правої верхньої кінцівки
при встановленому діагнозі гнійний
артрит ліктьового суглобу судинним
лікарем-хірургом не описане відповідне
дослідження мікропрепарату, причому
лікарем-морфологом не вказані
патологічні зміни зазначеного суглобу.

Виходячи зі спірного наказу №
01-06/59 від 07.10.2013 року, при застосуванні
дисциплінарного стягнення до позивача,
головним лікарем ЧМЛ № 2 було взято до
уваги Примірне положення про клініко
експертні комісії МОЗ АР Крим,
управлінь (головних управлінь) охорони
здоров'я обласних, Київської та
Севастопольської міських
держадміністрацій, затверджене
наказом МОЗ України № 163 від 24.02.2010 року,
а також висновки і пропозиції КЕК
управління охорони здоров'я
Чернігівської ОДА.

Проте, слід звернути увагу, що при
цьому відповідач посилається на
нечинний нормативно-правовий акт,
оскільки наказом МОЗ України № 40 від
21.01.2013 року було скасовано вищевказаний
наказ МОЗ України № 163 від 24.02.2010 року
«Про управління якістю медичної
допомоги» як такий, що підлягав
державній реєстрації та не був
зареєстрований у Міністерстві юстиції
України.

На час спірних правовідносин
діяло Положення про клініко-експертну
комісію Міністерства охорони здоров'я
Автономної Республіки Крим,
структурних підрозділів з питань
охорони здоров'я обласних, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій, затверджене наказом
Міністерства охорони здоров'я України
№ 693 від 06.08.2013 року.

Судом встановлено, що при
застосуванні до позивача
дициплінарного стягнення,
відповідачем було порушено вимоги як
матеріального так і процесуального
законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 148 КЗпП
України дисциплінарне стягнення не
може бути накладене пізніше шести
місяців з дня вчинення проступку.

З листа ЧМЛ № 2 від 25.02.2014 року №
01-04/335 «Про надання медичної допомоги
хворої ОСОБА_4.» вбачається, що ОСОБА_1
був лікуючим лікарем ОСОБА_4 у період з
26.01.2013 року по 04.02.2013 року, після чого
остання була переведена до 1-го
хірургічного відділення (лікуючий
лікар-хірург ОСОБА_5).

Таким чином, можна зробити
висновок, що позивач здійснював дії по
веденню медичної документації у
зв'язку з лікуванням ОСОБА_4 у період до
04.02.2013 року, при цьому до дициплінарної
відповідальності був притягнутий лише
07.10.2013 року, тобто після спливу
шестимісячного строку з часу можливого
вчинення проступку.

Оцінюючи наказ про накладення
дисциплінарного стягнення, суд вважає,
що відповідач навмисно не вказав дату
скоєння проступку, що позбавляє
можливості обчислити шестимісячний
строк з моменту вчинення.

Крім того, відповідачем було
порушено порядок застосування
дисциплінарних стягнень, визначений
ст. 149 КЗпП України, оскільки всупереч
частини 1 цієї статті до застосування
дисциплінарного стягнення від ОСОБА_1
не були видібрані письмові пояснення з
приводу порушення ним трудової
дисципліни.

Як випливає з ч. 1 ст. 147 КЗпП України,
дисциплінарне стягнення може бути
накладено на працівника лише у випадку
порушення ним трудової дисципліни.
Причому характер цього порушення
визначає вид дисциплінарного
стягнення.

У наказі про накладення
дисциплінарного стягнення (чи це наказ
про звільнення, чи про оголошення
працівникові догани) обов'язково має
бути зазначено, в чому полягає
порушення трудової дисципліни, тобто
має бути вказівка на фактичні
обставини, які послужили підставою для
застосування заходу дисциплінарного
стягнення.

Наказ про накладення дисциплінарного
стягнення повинен обов'язково містити
нормативне посилання, тобто
роботодавець повинен зазначити назву,
статтю, її частину, абзац, пункт,
підпункт нормативно правового акта чи
акта локального нормотворення, на
підставі якого працівник притягується
до дисциплінарної відповідальності.

Проте, спірний наказ не містить
жодних посилань, які б вказували на те,
що інкріміновані ОСОБА_1 дії по веденню
медичної документації є саме
порушенням трудової дисципліни, не
вказано які норми правил внутрішнього
розпорядку або нормативно-правових
актів було порушено працівником, при
цьому в судовому засіданні представник
відповідача вказав на те, що у ЧМЛ № 2
відсутні конкретні документи, які б
регламентували порядок ведення
медичної документації лікарями.

Таким чином, оцінюючи надані докази у
сукупності, пояснення учасників
судового засідання, суд вважає, що при
накладені дисциплінарного стягнення,
були грубо порушені трудові права
позивача, що є підставою для скасування
пункту наказу про дисциплінарне
стягнення, а позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 292,
294-296 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Чернігівської
міської лікарні № 2 Чернігівської
міської ради про визнання незаконним
на скасування пункту наказу про
накладення дисциплінарного стягнення -
задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
пункт 1 наказу головного лікаря
Чернігівської міської лікарні № 2
Чернігівської міської ради від 07
жовтня 2013 року № 01-06/59 «Про недоліки в
наданні медичної допомоги хворій «К» у
відділенні серцево-судинної хірургії»,
яким за неякісне ведення медичної
документації судинним
лікарем-хірургом ОСОБА_1 оголошено
догану.

Стягнути з Чернігівської міської
лікарні № 2 Чернігівської міської ради
на користь держави судовий збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області протягом десяти днів, у
порядку, передбаченому ст.ст. 294-296 ЦПК
України.

Суддя
А.В. Сапон