Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1086/14 Головуючий у 1
інстанції: Котляр А.М.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 26» лютого 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Запорізької
обласної організації Всеукраїнської
спілки автомобілістів

на рішення Хортицького районного суду
м. Запоріжжя від 15 січня 2014 року по
справі

за позовом Запорізької обласної
організації Всеукраїнської спілки
автомобілістів до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті
особи: обслуговуючий кооператив
«Дніпро», Товариство з обмеженою
відповідальністю «Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації», про визнання договору
купівлі-продажу недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2013 року Запорізька обласна
організація Всеукраїнської спілки
автомобілістів звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
треті особи: обслуговуючий кооператив
«Дніпро», ТОВ «Запорізьке міжміське
бюро технічної інвентаризації», про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним.

Зазначила, що 20 серпня 2004 р. між ОСОБА_4,
від імені якого діяв ОСОБА_6, та ОСОБА_7
було укладено договір купівлі-продажу
цілісного майнового комплексу
автостоянки АДРЕСА_1, загальною площею
67,9 кв.м. та розташований на земельній
ділянці розміром 28788 кв.м., вартістю 52
518,00 грн. На вказаній земельній ділянці
розташовані: Контрольно пропускний
пункт, з/бетон панелі - А, вбиральня - В,
паркан - І, ворота - 449, хвітка - 450, ворота
- 451, естокада - 111, ворота 454, IV - замощення
площею 15210 кв.м., зливна яма - ІІ, V -
замощення площею 3660 кв.м.

Шляхом викреслення та дописок були
внесені зміни, з якими п. 1 даного
договору від 20.08.2004 р., набув наступного
змісту: «ОСОБА_4, в особі представника,
продав, а ОСОБА_3 купила на праві
приватної власності цілісний майновий
комплекс автостоянка АДРЕСА_1, розміром
28788 кв.м. На вказаній земельній ділянці
розташовані: Контрольно пропускний
пункт, з/бетон панелі - А, загальною
площею 67,9 кв.м., вбиральня - В, паркан - І,
ворота - 449, хвітка - 450, ворота - 451,
естокада - 111, ворота 454, IV - замощення
площею 15210 кв.м., зливна яма - ІІ, V -
замощення площею 3660 кв.м.»

Вважає, що із зазначеними
виправленнями, даний договір від 20
серпня 2004 р. є недійсним, оскільки
порушує публічний порядок та права
третіх осіб.

Земельна ділянка площею 28788 кв.м.
належить Запорізькій обласній
організації Всеукраїнської спілки
автомобілістів на праві постійного
користування, автостоянка, яка
розташована на вказаній земельній
ділянці, знаходиться на її балансі.

Крім того, на земельній ділянці площею
28788 кв.м. в АДРЕСА_1 розташовано 447
гаражів членів Обслуговуючого
кооперативу «Дніпро».

Згідно повідомлення Запорізької
міської ради від 31 серпня 2011р. ОСОБА_3
земельна ділянка по АДРЕСА_1 не
виділялась (не продавалась, не
надавалась в оренду, не надавалась ні в
постійне ні в тимчасове користування),
дозвіл на розробку проекту землеустрою
не надавався.

На думку позивача, викреслення та
дописки до договору від 20 серпня 2004
року, були внесенні не раніше 2009 року. В
цей час вже діяв п. 2 ст. 377 Цивільного
кодексу України, відповідно до якого
однією із істотних умов правочинів
стосовно нерухомості, є наявність
кадастрового номеру на земельну
ділянку, на якій знаходиться майно.
Згідно витягу із земельного кадастру м.
Запоріжжя, кадастровий номер на
земельну ділянку площею 28 788 кв.м. по
АДРЕСА_1 -№ :06:007:9003, її цільове
призначення - для розташування гаражів.

Просила визнати недійсним договір від
20 серпня 2004 р., укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 про купівлю-продаж цілісного
майнового комплексу автостоянки
АДРЕСА_1, та внесені до нього зміни щодо
площі цілісного майнового комплексу
автостоянки АДРЕСА_1.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 15 січня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою Запорізької
обласної організації Всеукраїнської
спілки автомобілістів.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на неповне дослідження
доказів по справі, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове по суті позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

При ухваленні рішення суд, виходячи з
обставин, якими обґрунтовувався позов,
на підставі доказів, поданих сторонами,
які оцінені за правилами ст.212 ЦПК
України, дійшов правильного висновку
про те, що договір купівлі-продажу
майнового комплексу стоянки, укладений
між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, не є таким, що
порушує публічний порядок, а тому позов
Запорізької обласної організації
Всеукраїнської спілки автомобілістів
не може бути задоволений на підставі
ст. 228 ЦК України.

Такий висновок узгоджується із
матеріалами справи та вимогами закону,
а доводи апеляційної скарги є
неприйнятними, виходячи з наступного.

Зміст правочину у відповідності зі ст.
203 ЦК України не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства, особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним.

Згідно з положеннями ст. 228 ЦК України
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Вказана стаття виділяє лише дві
категорії порушень, за наявності яких
правочин вважається нікчемним у
зв'язку з порушенням публічного
порядку, а саме: правочини, спрямовані
на порушення конституційних прав і
свобод людини і громадянина (ст. ст. 21 - 68
Конституції України), та правочини,
спрямовані на знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 18 постанови від 06 листопада
2009 року № 9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», перелік
правочинів, які є нікчемними як такі, що
порушують публічний порядок,
визначений статтею 228 ЦК України: 1)
правочини, спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина; 2) правочини, спрямовані на
знищення, пошкодження майна фізичної
або юридичної особи, держави,
Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Такими є правочини, що
посягають на суспільні, економічні та
соціальні основи держави, зокрема:
правочини, спрямовані на використання
всупереч закону комунальної, державної
або приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження або
незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу - землею
як основним національним багатством,
що перебуває під особливою охороною
держави, її надрами, іншими природними
ресурсами (стаття 14 Конституції
України); правочини щодо відчуження
викраденого майна; правочини, що
порушують правовий режим вилучених з
обігу або обмежених в обігу об'єктів
цивільного права тощо. Усі інші
правочини, спрямовані на порушення
інших об'єктів права, передбачені
іншими нормами публічного права, не є
такими, що порушують публічний порядок.
При кваліфікації правочину за статтею
228 ЦК України має враховуватися вина,
яка виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо. Наслідки
вчинення правочину, що порушує
публічний порядок, визначаються
загальними правилами.

Згідно зі ст.204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що до укладення
договору купівлі-продажу ,який оспорює
позивач на підставі ст.228 ЦК України,
майновий комплекс стоянки
АДРЕСА_1неодноразово відчужувався і
законність попередніх правочинів не
оспорена.

Продавець ОСОБА_4 набув право власності
на майновий комплекс, розташований на
земельній ділянці площею 28788 кв.м. на
підставі договору купівлі-продажу від
20.02.2004 р. і здійснив його відчуження
ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу
від 20.08.2004 р. (а.с. 181,182). Ні продавець, ні
покупець не оспорюють договір. Позивач
не є стороною договору купівлі-продажу
майнового комплексу стоянки АДРЕСА_1,
укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Докази
порушення сторонами спірної угоди
вимог статей 203, 215, 228 ЦК України при
його укладанні в матеріалах справи
відсутні.

Запорізька обласна організація
Всеукраїнської спілки автомобілістів,
не будучи стороною вказаного договору
та не надавши доказів порушення
вказаним правочином її цивільних прав,
не має права втручатися у
правовідносини сторін щодо купівлі -
продажу майна і вирішення земельних
питань, на що зроблено посилання в
апеляційній скарзі, не може бути
вирішено через оспорення зазначеного
договору.

Рішення суду ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилалися, як на підставу
своїх вимог і заперечень, що відповідає
вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України.
Порушень судом першої інстанції норм
процесуального права та неправильного
застосування норм матеріального права
при ухваленні рішення не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Запорізької
обласної організації Всеукраїнської
спілки автомобілістів відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 15 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: