Справа № 379/506/13-ц Головуючий у І
інстанції Бабоїд О.М.Провадження №
22-ц/780/886/14 Доповідач у 2
інстанції МалородКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого Малорода О.І.

суддів: Ігнатченко Н.В., Поліщука
М.А.

при секретарі Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Київ

цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» на рішення Таращанського
районного суду Київської області від 08
листопада 2013 року в справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та процентів, нарахованих за
користування кредитом та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
про визнання договору про надання
споживчого кредиту недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2013 року банк звернувся до
суду з даним позовом.

Вимоги мотивував тим, що 25.10.2006 року між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк» назва якого
змінена на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1
укладено Договір про надання
споживчого кредиту № 0 в розмірі
25250 грн. зі строком погашення до 25.04.2008
року.

Відповідно до договору поруки № 53231 від
25.10.2006 року поручитель ОСОБА_2
зобов'язався нести солідарну
відповідальність за відповідача
ОСОБА_1

Боржник кредит не погашає, а тому
станом на 21.09.2012 року виникла
заборгованість в розмірі 76497, 70 грн. в
тому числі: 25250 грн. - сума
заборгованості за кредитом; 44966,08 грн. -
сума невиплачених відсотків за
користування кредитом; 6281, 62 грн. - пеня
за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам.

Просив задовільнити вимоги та стягнути
судовий збір в розмірі 764,98 грн.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з
зустрічний позов і просив суд визнати
договір про надання споживчого кредиту
№ 0 в розмірі 25250 грн. недійсним,
стягнути з позивача на його користь
судовий збір в розмірі 252,50 грн., витрати
на правову допомогу в розмірі 500 грн. та
витрати за проведення експертизи в
розмірі 2019,60 грн. Всього на загальну
суму 2772,10 грн.

Мотивував вимоги тим, що спірний
договір не підписував, поскільки 11
вересня 2006 року у нього був викрадений
паспорт та інші документи і з приводу
крадіжки документів він звертався до
Солом'янського РВ ГУ в м. Київ.

Крім того указує, що в 2007 року до нього
звертались представники банку і він
пояснив їм ситуацію, що склалась.

Також вважає, що для пред'явлення
позову сплили строки позовної
давності.

Рішенням суду в задоволенні позовних
вимог банка відмовлено в повному
обсязі.

Зустрічний позов задоволено.

Визнано недійсним спірний договір та
стягнуто з позивача на користь
відповідача судові витрати в розмірі
2772 грн. 10 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду банк
подав апеляційну скаргу в якій просить
скасувати рішення суду лише в частині
стягнення витрат на правову допомогу в
розмірі 500 грн.

Мотивує вимоги тим, що суд порушив
норми процесуального права в частині
прийняття рішення про стягнення з
позивача витрат на правову допомогу.

Зазначає, що суд не виконав вимоги ст..
56, 84 ЦПК України не постановив ухвалу
про допуск до участі у справі особи, що
надає правову допомогу відповідачу.

Апеляційну скаргу слід відхилити з
таких підстав.

Колегією встановлено, що суд
першої інстанції з посиланням на
вимоги ст.. 88 ЦПК України при
задоволенні зустрічних вимог стягнув з
позивача судові витрати, в тому числі і
500 грн. витрат на правову допомогу, а
саме за «надання правової допомоги по
підготовці зустрічного позову», що
вбачається з квитанції про оплату
витрат на правову допомогу від 4 квітня
2013 року. /а.с.61/

Також встановлено, що адвокат не
приймав участі у розгляді справи, а
лише надав правову допомогу по
підготовці зустрічного позову.

Крім того апеляційному суду було
надано договір про надання правової
допомоги від 4 квітня 2013 року
укладеного між адвокатом та
відповідачем ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

До судових витрат, як зазначено в п. 2 ч. 3
ст. 79 ЦПК України, належать і витрати на
правову допомогу.

Статтею 1 Закону України "Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах" передбачено,
що розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справа, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справа - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Місцевий суд, встановивши, що окрема
процесуальна дія, складання зустрічної
позовної заяви, була надана поза
судовим засіданням, прийшов до
правомірного висновку про стягнення
витрат правову допомогу.

Заперечення апеляційної скарги в тій
частині, що суд не постановив ухвалу
про допуск до участі у справі особу, що
надає правову допомогу, не ґрунтується
на встановлених обставинах справи,
вимогах законодавства.

Ст. 56 ЦПК України врегульовано інші
правовідносини, а саме порядок
залучення до участі у справі фахівця у
галузі права та визначено його
повноваження. Надання правової
допомоги адвокатом передбачено
положеннями ст.. 42 ЦПК України.

Згідно ст. 308 ч.1 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На думку колегії суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст. 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Залишити без змін рішення
Таращанського районного суду
Київської області від 08 листопада 2013
року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :