Справа № 522/1735/13ц
Провадження по справі № 2/522/1330/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого-судді -Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря - Гонтар І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" в
особі філії- Одеського обласного
управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2,- "Про стягнення заборгованості
за кредитним договором",-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів, який у подальшому був
уточнений, по якому просив суд стягнути
з відповідачів на користь позивача в
солідарному порядку суму
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 518 594, 69 грн. та суму сплаченого
судового збору в розмірі 3 654, 00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просив суд
його задовольнити, посилаючись на
обставини викладені в позові.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
судовому засіданні позов не визнав.
Надав до суду заперечення проти позову,
зазначив, що розмір позовних вимог
позивачем не доведено.

Відповідач по справі ОСОБА_2 до
судового засідання не з'явився, про
дату, час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи представників
сторін, проаналізувавши і оцінивши
надані докази в їх сукупності, суд
вважає позов Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеського
обласного управління АТ «Ощадбанк» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, таким, що підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна із сторін повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини по справі.

Судом встановлено, що 30 березня 2007 року
між ВАТ «Державний акціонерний банк
України» в особі філії - Одеського
облуправління ВАТ « Ощадбанк» та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір №
1362-н на суму 499 950,00 грн.. Згідно умов
договору відповідач зобов'язалась
прийняти, належним чином використати
та повернути кредит, сплатити проценти
за користування кредитом, комісійні
винагороди та інші платежі в порядку,
на умовах та в строки, визначені цим
кредитним договором.

Кредит надано з терміном остаточного
повернення не пізніше 30 березня 2014
року.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між банком та
ОСОБА_1 30 березня 2007 року укладено
договір застави транспортного засобу
типу легковий універсал, маки Lexus,
модель LX 470, 2006 року випуску, чорного
кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Також у забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором №
1362-н між банком та ОСОБА_2 30 березня 2007
року укладено договір поруки.

Банк належним чином виконав свої
зобов'язання по кредитному договору,
відповідачу були перераховані кошти в
сумі 499 950,00 грн.

В обумовлені кредитним договором
строки відповідач своїх зобов'язань
по поверненню кредиту і сплаті
процентів не виконує.

Як вбачається з матеріалів справи, банк
звернувся до суду з позовом про
солідарне стягнення заборгованості за
кредитним договором до суду.

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 18.09.2008 року по справі
за позовом прокуратури Київського
району м. Одеси в інтересах держави в
особі ВАТ « Державний ощадний банк
України» в особі філії - ООУ до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 вирішено стягнути з
відповідачів в солідарному порядку
заборгованість за кредитним договором
в сумі 502 073,10 грн. та судові витрати.

Згідно п.п. 3.3.1., 3.3.4., 3.3.5., 3.3.6. кредитного
договору № 1362-н ОСОБА_1 зобов'язалась
належним чином виконувати взяті на
себе зобов'язання, у разі неналежного
виконання взятих на себе зобов'язань
достроково повернути кредит з
одночасною сплатою відсотків за
фактичний час користування кредитними
ресурсами та пені.

Відповідно до п.п.3.2.3. та 3.2.4. кредитного
договору № 1362-н Банк має право у разі
порушення позичальником умов договору
достроково стягнути кредит та суму
нарахованих відсотків. При виникненні
простроченої заборгованості за
кредитом чи відсотками банк має право
здійснити погашення заборгованості
шляхом звернення стягнення на предмет
застави.

Згідно п.1.1 договору поруки №1 до
кредитного договору № 1362-н від 30
березня 2007 року ОСОБА_2 зобов'язався
перед банком відповідати солідарно у
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання ОСОБА_1 зобов'язання за
кредитним договором № 1362-н від 30
березня 2007 року.

Згідно п.4 кредитного договору за
порушення взятих на себе зобов'язань
по поверненню основної суми кредиту та
своєчасній сплаті процентів за
користування кредитом відповідач
зобов'язуєтья сплатити на користь
банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ.

Відповідно до п.2 цього договору уразі
порушення ОСОБА_1 виконання
зобов'язання, банк має прави вимагати
від ОСОБА_2 виконання зобов'язання
ОСОБА_1 перед банком згідно умов
кредитного договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно вимог ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно ч.2 ст. 1 Закону України « Про
заставу», в силу застави кредитор (
заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником ( заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель,
поручається перед кредитром боржника
за воконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитоом як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову ( субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Ч.1 ст.1050 ЦК України, визначено, що якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно ст..625 ЦК
України.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Оскільки договір розірвано не було, а
ухвалення рішення не є підставою для
припинення нарахування відсотків та
пені за кредитом, то з моменту
ухвалення рішення, відповідно до п.1.5.
кредитного договору було нараховані
відсотки та пеню, у зв'язку із чим з
моменту ухвалення рішення виникла
заборгованість за кредитом, яка згідно
з розрахунком заборгованості, станом
на 15.01.2014 року становить 518 594, 69 грн., в
тому числі з:

- Прострочені проценти за
користування кредитом - 417 519, 79 грн.

- Пеня за прострочений основний
борг та за відсотки по кредиту - 47 102,12
грн.

- Пеня за прострочені проценти за
користування кредитом - 53 972, 78 грн.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.У разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

Суд приходить до висновку, що
відповідач ОСОБА_1 істотно порушив
умови кредитного договору, а відтак в
неї виникла прострочена
заборгованість за кредитним договором.
Оскільки вищезазначений кредитний
договір був забезпечений порукою слід
стягнути з відповідачів на користь
позивача суму заборгованості за
кредитним договором в солідарному
порядку.

Ст. 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладанні
договору, виборі контрагента та
визначені умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Отже, свобода договору означає право
громадян або юридичних осіб вступати
чи утримуватися від вступу у будь-які
договірні відносини. Свобода договору
проявляється також у можливості
наданій сторонам визначити умови
такого договору. Таким чином, договір,
укладений сторонами з дотриманням
вимог, необхідних для чинності
правочину, має обов'язкову силу для
самих сторін.

Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено,
що до відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа
глави 71 ЦК України , якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.
Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст.ст.525,526, ч.1,ст.625 ЦК
України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов кредитного договору
та цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Відповідно до ст.629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до Закону України « Про
акціонерні товариства» та згідно
постанови Кабінету міністрів України
від 06.04.2011 року № 502 « Про внесення змін
до постанови Кабінету Міністрів
України від 25.02.2003 року № 261» 07.06.2011 року
проведено державну реєстрацію зміни
до Статуту ВАТ « Ощадбанк» відповідно
до яких змінено назву ВАТ « Державний
ощадний банк України» на ПАТ «
Державний ощадний банк України».

Відповідно до ст. 7 Закону України «
Про банки та банківську діяльність» та
статуту банку держава здійснює і
реалізує повноваження власника щодо
акцій, які їй належать у статутному
капіталі банку через органи управління
банком - наглядову раду банку, яка
здійснює контроль за діяльністю банку
з метою збереження залучених у вклади
грошових кощтів, забезпечення їх
повернення вкладникам і захисту
інтересів держави як акціонерного
державного банку.

Неодержання прибутку банку від
виконання банківських операції може
призвести до порушення фінансового
стану установи, акції якої повістю
належать державі, а відтак до зменшення
надходжень до бюджету в якості
платежів та податків, що негативно
вплине на можливості кредитування
відчизняного виробника, розвитку
ощадної справи, всебічного
банківського обслуговування юридичних
та фізичних осіб.

Позивач в своєму позові також
просить суд стягнути з відповідачів на
користь позивача суму сплаченого
судового збору в розмірі 3 654,00 грн.

Через невиконання відповідачами
своїх зобов'язань перед позивачем
останній був змушений звернутись до
суду за захистом своїх порушений прав
та сплатити судовий збір.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було сплачено суму судового
збору в розмірі 3 441,00 грн., що
підтверджується копією квитанції,
наявною в матеріалах справи.

Таким чином, дану вимогу слід
задовольнити частково.

У рішенні суду повно відображені
обставини, які мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки, які є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Суд, виконавши всі вимоги
цивільно-процесуального законодавства
і всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Таким чином, з урахуванням тієї
обставини, що відповідачами не були
виконані зобов'язання по поверненню
коштів, суд вважає, що позов є законним
та обґрунтованим, у зв'язку з чим
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.5,526,625,627,629,638,1050,1054,1056 ЦК
України, ст.ст.3,4,10,11,57,60,88,154,208,209,212-215,218
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" в особі філії- Одеського
обласного управління АТ "Ощадбанк" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2,- "Про стягнення
заборгованості за кредитним
договором",- задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" в особі філії- Одеського
обласного управління АТ "Ощадбанк"
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 518 594,69 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" в
особі філії- Одеського обласного
управління АТ "Ощадбанк" суму
сплаченого судового збору по 1 720,50 грн.
з кожного.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через Приморський
районний суд м. Одеси протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Абухін Р.Д.