Справа №-2/311/196/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2014 року
м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Степаненко Ю.А.

при секретареві
Шак О.В.

разглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до
Василівської державної нотаріальної
контори Запорізької області, третя
особа: Державна реєстраційна служба
Василівського РУЮ Запорізької області,
про зняття арешту з нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В :

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що
01.11.2000 року між нею та ОСОБА_3 був
укладений договір купівлі-продажу
нерухомого майна, а саме - квартири, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Даний
договір купівлі-продажу був
посвідчений приватним нотаріусом
Василівського районного нотаріального
округу Запорізької області ОСОБА_4.

Відповідно до п. 1 вищевказаного
договору купівлі-продажу, ОСОБА_3
продав, а ОСОБА_1 купила квартиру
АДРЕСА_1, що складається з трьох кімнат,
жилою площею 42,5 кв.м., загальною площею
57,8 кв.м. Крім того, в п.4 договору
купівлі-продажу зазначено, що
«Продавець свідчить, що вказана
квартира до моменту складання цього
договору нікому не продана, не
заставлена, не подарована, у спорі та
під забороною (арештом) не перебуває»

02.11.2000 року, після оформлення договору
купівлі-продажу, вона зареєструвала
своє місце проживання за адресою:
АДРЕСА_1. До цього часу реєстрацію
місця проживання не змінювала.

На теперішній час у неї виникла
термінова необхідність продати
вказану квартиру і тому вона
звернулась до Державної реєстраційної
служби Василівського РУЮ Запорізької
області та Василівської державної
нотаріальної контори для оформлення
необхідних документів на квартиру, а
також підготовки відповідних
документів для оформлення
купівлі-продажу нерухомості. При
оформленні документів було
встановлено, що на її квартиру
накладено арешт, в зв'язку з чим, їй
було відмовлено у продовженні
процедури оформлення документів та
роз'яснено право на звернення до суду
із заявою про зняття арешту з квартири.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
№ 14578132 від 13.12.2013 року, арешт на
квартиру був накладений на підставі
рішення Василівського районного суду
Запорізької області від 13.02.2000 року, а
суб'єктом обтяження є - ОСОБА_3. Отримати
копію постанови про накладення арешту
на квартиру вона не має змоги, в зв'язку
з тим, що не є стороною виконавчого
провадження. Крім того, вона також не
має змоги отримати рішення
Василівського районного суду
Запорізької області від 13.02.2000 року, на
підставі якого був накладений арешт на
квартиру, в зв'язку з тим, що вона не
являється особою, яка брала участь у
справі. Державна реєстрація
обтяження, а сааме - арешту нерухомого
майна, була проведена лише 27.05.2005 року,
коли власником квартири, відповідно до
договору купівлі-продажу, була
позивачка.

Позивачка вказує, що вона зверталась до
Державної реєстраційної служби
Василівського РУЮ з питанням про
звільнення майна з-під арешту, однак їй
було відмовлено.

На даний час вона позбавлена права
розпоряджатись своїм майном, яке
належить їй на праві приватної
власності, в зв'язку з чим, змушена
звернутись до суду для вирішення
питання про зняття арешту з майна.

Позивачка просить суд : зняти арешт з
нерухомого майна, а саме- трьох
кімнатної квартири, жилою площею 42,5
кв.м., загальною площею 57,8 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 з
виключенням з запису у Державному
реєстрі обтяжень нерухомого майна, що
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1.

В судове засідання позивачка та її
представник в особі ОСОБА_2 не
з'явилися, але надали заяву, в якій
просять суд розглядати справу у їх
відсутності, заявлені позовні вимоги
підтримують в повному обсязі та
просять їх задовольнити.

В судове засідання представник
Василівської держаної нотаріальної
контори Запорізької області не
з'явився, але надав заяву, в якій
просить суд розглянути справу у його
відсутності, проти задоволення позову
не заперечує.

В судове засідання представник
Державної реєстраційної служби
Василівського РУЮ Запорізької області
не з'явився, але надав заяву, в якій
просить суд розглянути справу у його
відсутності та вирішити питання на
розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи,
повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, розглянувши надані докази,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності, вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав:

як було встановлено в судовому
засіданні та як видно із матеріалів
справи, 01.11.2000 року між ОСОБА_1 та та
ОСОБА_3 був укладений договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
копія якого є у справі, а саме: квартири,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Даний договір купівлі-продажу був
посвідчений приватним нотаріусом
Василівського районного нотаріального
округу Запорізької області ОСОБА_4;

як вбачається із технічного паспорту,
копія якого є у справі, власником
квартири, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 є позивачка;

позивачка, як власник вказаного житла,
має право, відповідно до ст.41
Конституції України, ст.317 ЦК України,
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Право
приватної власності є непорушним.
Згідно ст.321 ЦК України, позивачка не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежена у його
здійсненні;

згідно довідки № 1531 від 16.12.2013 року, яка
є у справі, ОСОБА_3 був знятий з
реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 у
зв'язку з продажем квартири та
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2;

відповідно до витягу з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності № 14578132
від 13.12.2013 року, копія якого є у справі,
на квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, був накладений арешт на
підставі рішення Василівського
районного суду Запорізької області від
13.02.2000 року, а суб'єктом обтяження є -
ОСОБА_3. Отримати копію постанови про
накладення арешту на квартиру, як і
копію судового рішення позивачка не
має можливості;

відповідно до ст.391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

згідно ст.59 Закону, особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права на
майно і звільнення майна з-під арешту.

Таким чином, враховуючи викладене, суд
вважає необхідним усунути порушення у
користуванні позивачки вищевказаною
квартирою, яка є її приватною
власністю, шляхом зняття арешту з цієї
квартири.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
Конституцією України, Законом України
"Про виконавче провадження", ст.ст.15, 16,
20, 177,181, 182, 190, 316-319, 321, 325, 328, 355,368-370, 372, 386,
387 ЦК України, ст.ст.10, 11, 58, 59, 60, 61, 64,
88,154,208, 209,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву, - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме:
квартири жилою площею 42,5 кв.м.,
загальною площею 57,8 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 з
виключенням з запису у Державному
реєстрі обтяжень нерухомого майна, яка
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час його
проголошення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Запорізької області
через Василівський районний суд
Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано. Якщо буде подано
апеляційну скаргу, рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Василівського

районного суду
Ю.А.Степаненко