Справа № 229/2310/14-ц
Провадження №2/229/736/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

при секретарі Костіній І.В.

з участю представника

позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом

публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому зазначає, що 16 липня 2008року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 1379 строком на 4 роки зі сплатою за користування кредитом 22%річних, згідно якому позичальник отримав кредит у сумі 55000грн.

Згідно п. 1.5 кредитного договору позичальник зобов"язується щомісячно до 30 числа місяця наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1145,83грн та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань.

З метою своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом з ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 2388 від 16 липня 2008року, яка зобов"язалася перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за несвоєчасне та повне виконання боржником зобов"язання за кредитним договором № 1379 від 16 липня 2008року.

Відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свої зобов"язання, передбачені кредитним договором та договором поруки, не виконали, а саме не сплатили суму заборгованості за кредитом та процентами у розмірі 53 763,96грн.

Станом на 29 липня 2014року заборгованість за кредитним договором складає 90 404,12грн, в тому числі:

непогашена сума основної заборгованості за кредитом 45 398,00грн;

непогашена сума процентів - 8365,96грн;

пеня за простроченний кредит з 29.07.2011р по 28.07.2014р - 19 299,52грн;

пеня за прострочені проценти з 29.07.2011р по 28.07.2014р - 3 775,68грн;

сума боргу з урахування індексу інфляції за весь час прострочення 8 604,71грн;

3% річних, нарахованих на суму простроченної заборгованості - 4 960,25грн.

Просять стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором від 16 липня 2008року № 1379 станом на 29 липня 2014року в сумі 90 404,12грн, а також судові витрати в розмірі 904,04грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просить їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Відповідачі та їх представник позовні вимоги не визнали. ОСОБА_2 пояснила, що дійсно між банком та нею був укладений кредитний договір № 1379 на суму 55 000грн. В забезпечення зобов"язань за цим кредитним договором був укладений договір іпотеки № 76 від 16.07.2008року та договір поруки № 2388 від 16 липня 2008року з ОСОБА_3. Вона частково сплатила кредит в сумі 24347,46грн. У зв"язку з відсутністю коштів не мала можливості в подальшому виконувати умови договору і позивач звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення з неї кредиту шляхом звернення стягнення на квартиру, яка була предметом іпотеки і належить їй на праві власності. Рішенням суду від 13 вересня 2010року було звернуто стягнення на її квартиру. Після чого представник банку пояснив їй, що вона вже нічого банку не винна, квартира буде реалізовуватися. З того часу вона взагалі вважала, що їй вже не належить ця квартира і ніяких зобов"язань перед банком у неї немає. З 2010року ніхто не пред"являв до неї ніяких вимог, не повідомляв про заборгованість. Вважає, що вже пройшли всі строки позовної давності, що є підставою для відмови в позові. На теперішній час вона не працює, не отримує пенсію, оскільки не досягла віку, з якого має право на пенсію, перебуває в дуже скрутному стані. Просить також цей факт врахувати і зменшити розмір неустойки.

ОСОБА_3 визнала факт укладання з нею договору поруки № 2388 від 16 липня 2008року, але вважає, що позов до неї не підлягає задоволенню через припинення поруки.

Суд дослідивши докази по справі вважає, що позов до ОСОБА_3 задовленню не підлягає.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладений кредитний договір №1379 від 16.07.2008р.,згідно п.1.1 якого банк надав відповідачу кредит у сумі 55 000грн на споживчі потреби, зі сплатою процентів за користування кредитом 22% річних і строком повернення не пізніше 13.07.2012р.

Згідно п. 1.5 кредитого договору відповідач зобовязався щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1145,83грн та сплачувати проценти нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно п.4.3 договору ОСОБА_2 зобовязалася належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Повернути кредит в сумі 55 000грн своєчасно, сплачувати проценти за користування кредитом, а у випадку невиконання або не належного виконання взятих на себе зобовязань по договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені кредитним договором. У разі порушення умов кредитного договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами та штрафні санкції.

Відповідно до п. 5.2 кредитного договору за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, та інших платежів за договором, відповідач ОСОБА_2 зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. (а.с.4-6).

Суд встановив, що ОСОБА_2 не виконувала належним чином умови кредитного договору щодо погашення кредиту, процентів, у зв"язку з чим в серпні 2010року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, квартиру, яка належить на праві власності ОСОБА_2

13 вересня 2010року Дружківським судом прийнято рішення за позовом АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_2 про звернення стягення на предмет іпотеки, згідно якому в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1379 від 16 липня 2008року в розмірі 60 497,28грн, яка складається із заборгованості станом на 06 вересня 2010року по кредиту - 45 398грн, відсоткам - 11 159,42грн, пені - 3939,86грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки: однокімнатну квартиру № 3 загальною площею 30кв.м. в будинку № 3 по вул. Космонавтів м.Дружківка, належну на праві власності ОСОБА_2, шляхом її продажу з публічних торгів. Також стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати .

Рішення набрало чинності 23 вересня 2010року (а.с83).

Оскільки є рішення суду, яке набрало чинності, про той самий предмет і з тих самих підстав, ухвалою суду провадження у справі за позовом АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито.

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки не є перешкодою для пред"явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена.

Суд встановив, що з метою забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором № 1379 від 17 липня 2008року, 17 липня 2008року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір поруки (далі по тексту - ДП) (а.с.7).

Згідно з п. 1.1 ДП ОСОБА_3 солідарно відповідає перед позивачем за виконання ОСОБА_2 зобовязань у повному обсязі за кредитним договором № 1379 від 16 липня 2008року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені у майбутньому.

Суд встановив, що на час розгляду справи заборгованість за кредитним договором не погашена і станом на 29 липня 2014року складає 90 404,12грн, в тому числі заборгованість за кредитом 45 398грн, заборгованість по процентам 8 365,96грн, пеня за прострочений кредит з 29.07.2011р по 28.07.2014р в сумы 19 299,52грн, пеня за прострочені проценти з 29.07.2011р по 28.07.2014р - 3775,68грн, сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення 8 604,71грн, 3% річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості - 4 960,25грн.

З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що нарахування процентів за користування кредитом припинено у вересні 2010року. (а.с. 92-94,11-12).

Відповідно до п. 2.4, 2.5 ДП якщо при настанні строку платежу відповідно до кредитного договору боржником не буде сплачено платіж кредитору, боржник та / або кредитор зобов"язується повідомити поручителя про прострочення платежу. Поручитель зобов"язується протягом 5календарних днів з моменту отримання повідомлення кредитора або боржника згідно з п. 2.4 ДП виплатити несплачену боржником суму кредитору.

Судом встановлено, що позивач не повідомляв поручителя ОСОБА_3 про несплату позичальником ОСОБА_2 платежів за кредитним договором № 1379 від 17 липня 2008року, що визнається сторонами по справі.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

У разі , якщо такий строк не встановлено, порука припиняється , якщо кредитором протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов"язання не пред"явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов"язання не встановлений або встановлений моментом пред"явлення вимоги, порука припиняється , якщо кредитор не пред"явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В правовому висновку Верховного Суду України у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6-53цс14, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначено, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб"єктивного права кредитора й суб"єктивного обов"язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред"явлення позову), кредитор вчинити не може.

Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов"язання за договором повинно бути пред"явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов"язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною 2 ст. 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов"язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежом).

Згідно розділу 4 ДП порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов"язання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом строків позовної давності, визначених у п. 5.4 ДП , не пред"явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 5.4 ДП сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст 259 КЦ України до трьох років для всіх грошових зобов"язань пручителя (в тому числі , але не виключно, щодо повернення суми кредиту, процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), що передбачені умовами кредитного договору та ДП.

Судом встановлено, що останній платіж за договором кредиту ОСОБА_2 здійснила в лютому 2011року. Достроково сума кредита стягнута з ОСОБА_2 за рішенням суду від 13 вересня 2010року.

Оскільки позивач використав своє право на дострокове повернення кредиту, то вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов"язання за договором кредиту повинно бути пред"явлено у судовому порядку в межах трьох років (строку дії поруки) з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту, то б то з 23 вересня 2010року (дня набрання рішенням чинності).

До суду з позовом до поручителя ОСОБА_3 позвач звернувся 26 серпня 2014року.

Виходячи зі змісту умов ДП, встановлених в суді обставин, положень ст. 559 ЦК України, суд вважає, що зобов"язання поручителя ОСОБА_3 за ДП припинилися, оскільки позивач не пред"явив вимоги до поручителя в межах строку дії поруки, що є підставою для відмови позивачу в задоволенні позову до поручителя ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,88,209,212-215,223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

в задовленні позову публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України " до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т. Л. Панова