Справа № 473/5880/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"24" лютого 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області у складі :

головуючої - судді Висоцької
Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вознесенська
із застосуванням звукозаписувальної
техніки цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної
громади м. Вознесенська в особі
Вознесенської міської ради
Миколаївської області про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

16.12.2013 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
в особі повноваженого представника
ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до
територіальної громади м. Вознесенськ
в особі Вознесенської міської ради
Миколаївської області про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування, а саме 43/50 частки
земельної ділянки площею 0,0911 га. за
ОСОБА_1, та за ОСОБА_2 7/50 частки
зазначеної земельної ділянки,
призначеної для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель по АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивачі обгрунтовують
тим, що після смерті ОСОБА_4 17.07.1981 року
спадкове майно у вигляді 42/100 частки
житлового будинку АДРЕСА_1 отримали
ОСОБА_5 та неповнолітні діти ОСОБА_1 та
ОСОБА_1.( після укладання шлюбу - ОСОБА_2.)
у рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5
після смерті якої відкрилась спадщина,
яку отримав - її онук ОСОБА_1 у вигляді
7/50 частин житлового кам'яного будинку
по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6, після
смерті якого на підставі заповіту
ОСОБА_1 отримав у спадок 58/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1.

Оскільки право власності на земельну
ділянку надану для обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель по АДРЕСА_1 зареєстровано за
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю, в якому не
визначено частки в праві власності
померлих у земельній ділянці, та
відсутній правовстановлюючий
документ, то при зверненні до нотаріуса
з метою оформлення спадщини на
земельну ділянку позивачам було
відмовлено.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилися, судом про
розгляд справи повідомлялися належним
чином, причини неявки суду не
повідомили.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_1- ОСОБА_3 ззначила, що
позов підтримує в повному обсязі ,
надала пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві.

Представники позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
та ОСОБА_7 зазначили, що звернення до
суду про визнання за позивачкою права
власності єдиний спосіб захисту прав
спадкоємця, оскільки нотаріус з
підстав зазначених в роз»ясені
відмовив в оформленні спадщини, тому
просили позов задовольнити.

Представник відповідача -
територіальної громади м. Вознесенськ
в особі Вознесенської міської ради
Миколаївської області в судове
засідання не з»явився, судом про
розгляд справи повідомлявся належним
чином, суду надав заяву про розгляд
справи без його участі, покладається на
розсуд суду.

Дослідивши та оцінивши
матеріали справи у межах заявлених
позовних вимог та на підставі наданих
сторонами доказів, відповідно до ст. 11
ЦПК України, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
померла мати позивачів ОСОБА_4, після
смерті якої в рівних частках ОСОБА_5,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках
успадкували 42/100 частин житлового
будинку АДРЕСА_1, про що свідчить
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 17.07.1981 року ( а.с. 21).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 01.09.2000 року ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.
Вознесенськ Миколаївської області (а.с.
15).

Після смерті ОСОБА_5 все її майно
отримав у спадщину її онук ОСОБА_1, а
саме 7/50 частини житлового кам'яного
будинку АДРЕСА_1, про що свідчить
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 24.10.2007 року (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6, про що
є відповідне свідоцтво серії НОМЕР_2
від 25.12.2000 року (а.с.14).

На випадок своєї смерті
ОСОБА_6 склав заповіт, на підставі якого
ОСОБА_8 отримав у спадщину 58/100 частин
житлового кам'яного будинку АДРЕСА_1 що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом додаткове від
24.10.2007 року (а.с. 17).

Загалом позивачам ОСОБА_1 належить
43/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1
та ОСОБА_2 7/50 частин вказаного
житлового будинку, що в цілому складає
цілу одиницю і підтверджується витягом
про державну реєстрацію права
власності (а.с. 18,20) та виготовленою
технічною документацією на будинок
(а.с. 23-26).

Згідно Державного акту на
право приватної власності на землю
серії МК від 02.11.1993 року власником
земельної ділянки площею 0,0911 га., яка
надана для обслуговування житлового
будинку АДРЕСА_1 зазначені ОСОБА_5,
ОСОБА_6. Акт зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право приватної власності на землю за
№ 1837 ( а.с. 16).

Відповідно до роз'яснення
нотаріуса про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 04.07.2013 року
ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину на земельну
ділянку після смерті ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, оскільки у ньому невірно
вказане цільове призначення, а також
не визначено частки власників на
земельну ділянку ( а.с.22).

За змістом норм глави 84 ЦК
України та положень Закону України
«Про нотаріат» оформлення
спадкових прав та видача
правовстановлюючого документа, який
посвідчує право на спадщину
здійснюється нотаріусами, за
виключенням випадків, коли таке право
оспорюється чи втрачена можливість
отримання свідоцтва про право на
спадщину.

В цих випадках спори щодо
спадкових справ розглядаються судами
за правилами цивільного судочинства.

Зокрема, право на позов у
такій справі, відповідно до вимог ст.
ст. 182, 1218, 1299 ЦК України виникає в разі,
коли спадкоємець не встиг
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють реєстрацію
нерухомого майна.

Відповідно до положень ст. 1218
ЦК України до складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом,
а в разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини - за законом.

Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК
України для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в
шестимісячний строк в порядку,
передбаченому законом в тому числі
шляхом подання відповідної заяви до
нотаріальної контори.

Відповідно до положень ст. 131 ЗК
України громадяни та юридичні особи
України, а також територіальні громади
та держава мають право набувати
у власність земельні ділянки на
підставі міни, ренти, дарування,
успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Відповідно до наданих суду
доказів позивачі належним чином
прийняли спадщину, подавши у
встановлені строки відповідні заяви до
нотаріальної контори.

В матеріалах справи є достатні
докази належності спадкодавцям
спірної земельної ділянки, а тому це
майно вважається таким, що ввійшло до
складу спадщини.

Враховуючи ті обставини, що
позивачі не мають іншої можливості
захистити своє право на спадщину, суд
вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК
України, ст. ст. 120, 152 ЗК України їх
цивільне право підлягає захисту
шляхом визнання права власності на
спадкове майно в порядку спадкування.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212- 215
ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
територіальної громади м. Вознесенська
в особі Вознесенської міської ради
Миколаївської області про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 43/50 частки земельної ділянки площею
0.0911 га., яка розташована в межах
території Вознесенської міської ради
Миколаївської області та призначена
для будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель по АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_6
та ОСОБА_5 на підставі Державного акту
на право приватної власності на землю
від 02.11.1993 року, зареєстрованого в Книзі
записів Державних актів на право
приватної власності на землю за № 1837, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року та ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 7/50 часток земельної ділянки площею
0.0911 га., яка розташована в межах
території Вознесенської міської ради
Миколаївської області та призначена
для будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель по АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_6
та ОСОБА_5 на підставі Державного акту
на право приватної власності на землю
від 02.11.1993 року, зареєстрованого в Книзі
записів Державних актів на право
приватної власності на землю за № 1837, в
порядку спадкування.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Висоцька Г.А.