Справа № 447/4196/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

21.02.2014 року Миколаївський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді
Карбовнік І. М.

при секретарі - Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві справу за
позовом ОСОБА_1 до Новороздільської
міської централізованої бібліотечної
системи, третя особа Новороздільська
міська рада Львівської області про
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі та виплаті
заробітної плати за час вимушеного
прогулу ,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася із позовом до
суду про скасування наказу №40 від
20.11.2013 року Новороздільської міської
централізованої бібліотечної системи;
поновлення її на посаді бібліотекаря 1
категорії бібліотеки - філії №2
Новроздільської міської
централізованої системи з 20 листопада
2013 року та стягнення на її користь
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. В обґрунтування позовних
вимог вказує, що з січня 2004 року вона
працювала бібліотекарем 1 категорії
бібліотеки - філії №2 Новороздільської
міської централізованої системи. За
час роботи жодних порушень трудової
дисципліни не допускала,
дисциплінарних стягнень - не мала. Вона
хворіє цукровим діабетом і до 06.10.2013
року знаходилась на стаціонарному
лікуванні в Новороздільській районній
лікарні. Лікування дало ускладнення на
очі і в період з 07.10.2013 року по 09.10.2013
року знаходилася на обстеженні в
Новороздільській районній
поліклініці, що стверджується записом
в її амбулаторній медичній картці.
Після обстеження вона продовжила
лікування і до 19.11.2013 року знаходилась
в лікарні, що стверджується лікарняним
листком. 18.12.2013 року вона отримала
цінний лист з наказом від 20.11.2013 року №40
про її звільнення за прогули без
поважних причин, вчинених 07.10.2013 року -
09.10.2013 року. Вказаний наказ вважає
незаконним, а звільнення її відбулося з
порушенням встановленого порядку, а
тому просила позов задоволити.

В судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_2 дали пояснення
аналогічні змісту позовної заяви та
просила позов задоволити в повному
обсязі.

Представник відповідача Лапчук О.Б. не
погоджується з доводами позивачки
викладеними в позовній заяві та з
підстав зазначених у запереченні на
позов, просить в позові відмовити в
повному обсязі.

Представник третьої особи,
Новороздільської міської ради
Львівської області, Ніязова Ю.Б. в
судовому засіданні проти задоволення
позову також заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін, покази
свідка, дослідивши письмові докази
наявні в матеріалах справи, суд вважає,
що у задоволенні позову слід відмовити
з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ст 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку прогулу без
поважних причин.

Як розяснив Верховний Суд України у п.17
Постанови Пленуму N 9 від 06.11.1992 року
«Про практику розгляду судами трудових
спорів», правила про недопустимість
звільнення працівника в період
тимчасової непрацездатності, а також у
період перебування у відпустці так й
інших випадків, коли розірвання
трудового договору відповідно до
чинного законодавства провадиться з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу. При цьому
маються на увазі щорічні, а також інші
відпустки, що надаються працівникам як
із збереженням, так і без збереження
заробітку. Розірвання трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу не може бути
визнано обґрунтованим, якщо в день
звільнення працівнику видано
лікарняний листок (довідку в
установлених законом випадках) про
його тимчасову непрацездатність.

Як вбачається з наказу №40
Новороздільської міської
централізованої бібліотечної системи
від 20.11.2013 року ОСОБА_1, бібліотекаря 1-ї
категорії бібліотеки-філії №2
звільнено 20.11.2013 року за прогули без
поважних причин, учинені 07.10.2013 року,
08.10.2013 року, 09.10.2013 року, згідно п.4 ст. 40
КЗпП України.

Наявність прогулів стверджується
актами комісії Новроздільської
міської централізованої бібліотечної
системи про відсутність ОСОБА_1 на
робочому місці від 07.10.2014 року, 08.10.2014
року та 09.10.2014 року.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
підтвердила факт відсутності ОСОБА_1 на
робочому місці.

Даний факт прогулу підтвердила в
судовому засіданні і сама позивачка,
жодних поважних причин пропуску вона
не назвала, окрім того , що з 07.10.2013 по
09.10.2013 року вона знаходилася на
обстеженні в Новороздільській
районній поліклініці, в підтвердження
чого надала копії записів з її
амбулаторної медичної карточки,
жодного лікарняного листка (довідку в
установлених законом випадках) про її
тимчасову непрацездатність у період з
07.10.2013 року по 09.10.2013 року позивачкою
надано не було.

Звільнення за ст. 40 КЗпП України є
дисциплінарним стягненням. При
застосуванні цієї підстави для
звільнення та розірвання трудового
договору відповідач зобов'язаний,
відповідно до ст. 149 КЗпП України,
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення.

Вказана норма Закону не була порушена,
оскільки щоб встановити наявність
поважних причин відсутності ОСОБА_1 на
робочому місці, члени комісії на чолі з
директором 08.10.2013 року відвідали її за
місцем фактичного проживання по
АДРЕСА_1, а не заставши її вдома,
залишили у дверях повідомлення з
проханням дати письмове пояснення про
причини відсутності на робочому місці
07.10.2013 року, про що було складено
відповідний акт. Однак дані вимоги
ОСОБА_1 були проігноровані, і така
жодних пояснень керівнику МЦБС про
причини своєї відсутності на робочому
місці не подала.

09.10.2013 року під час зустрічі ОСОБА_1 з
директором МЦБС та у присутності
працівників бібліотечної системи
ОСОБА_5 та ОСОБА_9 позивачка від надання
будь - яких пояснень, щодо відсутності
на робочому місці в період з 07.10.2013 року
по 09.10.2013 року відмовилася, що
підтверджено актом від 09.10.2013 року.

Суд дійшов висновку, що у зв'язку з тим,
що ОСОБА_1 відмовилася від надання
письмових пояснень про причини своєї
відсутності на робочому місці, до не ї
правомірно було застосоване
дисциплінарне стягнення за порушення
трудової дисципліни, передбачене ст. 147
КЗпП України та видано наказ про
звільнення ОСОБА_1 за прогули без
поважних причин, учиненні 07.10.2013 року,
08.10.2013 року та 09.10.2013 року.

Згідно приписів ст.47 КЗпП України,
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. При наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника.

Як встановлено в судовому засіданні
трудова книжка ОСОБА_1 була належно
оформлена в день звільнення, а їй, у
зв'язку з відсутністю на роботі, цінним
листом з повідомленням про вручення
надіслано наказ про звільнення та лист
про необхідність забрати трудову
книжку, в підтвердження чого додано
квитанцію про відправлення та опис
вкладення. Крім того, комісія на чолі з
директором , приходила за місцем
проживання ОСОБА_1, з метою вручення
трудової книжки, однак вона
відмовилася її одержати , про що було
складено акт.

Одночасно у день звільнення був
проведений розрахунок , а саме
виплачена грошова компенсація за
невикористану основну щорічну
відпустку, тобто керівником дотримано
вомоги закону, а саме ст. ст.. 47,116,117 КЗпП
України, що передбачають обов'язок
власника або уповноваженого ним органу
провести розрахунок з працівником та
видати йому трудову книжку у
визначенні строки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі, і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З наведеного слідує, що позивачка не
довела ті обставини, на які вона
посилається в позовній заяві, як на
підставу своїх вимог і заперечень, і
вони не можуть ґрунтуватися на
припущеннях.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212, 215, 218
ЦПК України, ст.. 40, 47, 116, 117 КЗпП
України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Новороздільської
міської централізованої бібліотечної
системи, третя особа Новороздільська
міська рада Львівської області про
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі та виплаті
заробітної плати за час вимушеного
прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Суддя :
Карбовнік
І. М.