Номер провадження: 22-ц/785/7590/14
Головуючий у першій інстанції Нікітіна С. Й.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Фальчука В.П., Троїцької Л.Л.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: представника ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору поруки припиненим, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2014 року, -

встановила:

12 березня 2014р. ОСОБА_4, уточнивши позовні вимоги звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») про визнання договору поруки припиненим.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 18 серпня 2008р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 2008/13-1-08/406.

Для забезпечення зобов'язань за даним договором кредиту, на вимогу відповідача 18 серпня 2008р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 06-09/1818

Згідно п. 1.1 даного договору поруки поручитель ОСОБА_4 зобов'язалася перед кредитором (відповідач ПАТ «Укрсоцбанк») у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником ОСОБА_6 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту № 2008/13-1-08/406 від 18 серпня 2008р.

Згідно п. 1.2, 2.1.1,2.1.2 договору поруки зміст забезпечено порукою зобов'язання становило: повернення кредиту на суму 410 000 доларів США, з порядком погашення заборгованості за кредитом, визначеним в договорі кредиту, та кінцевим терміном погашення кредиту до 17 серпня 2023р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,50 % річних та комісій у розмірі та в порядку, що визначені договором кредиту.

Тоді як в період з 20 жовтня 2008р. ПАТ «Укрсоцбанк» в односторонньому порядку підвищив відсоткову ставку за користування кредитними коштами з 13,50 % на 14,50 % відсотків, проте додаткової угоди щодо внесення істотних змін до кредитного договору щодо зміни та підвищення процентної ставки з поручителем (позивачем) не підписували та не погоджували, листи з інформацією зміни процентної ставки Банк їй як поручителю не направляв. Про те, що існує заборгованість позичальника ОСОБА_6 за кредитними зобов'язаннями перед ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_4 не знала, оскільки повідомлень про виконання зобов'язання солідарно разом з позичальником вона також не отримувала.

Позивач також зазначав, що ПАТ «Укрсоцбанк» не видав ОСОБА_6 всю суму грошових коштів, на які вона давала згоду при підписанні даних договорів.

Після того, як ОСОБА_6 порушив свої зобов'язання за договором кредиту вимоги від Банку до позивача як до поручителя так і не були пред'явлені, внаслідок чого збільшилась її відповідальність через нараховану суму заборгованості по підвищеним процентам за користування кредитними коштами.

Виходячи з вищевикладеного позивач вважала, що договір поруки має бути визнаний припиненим, у зв'язку порушенням та недотриманням умов договорів зі сторони відповідача ПАТ «Укрсоцбанк».

Позовні вимоги підтриманні в судовому засіданні представником позивача за довіреністю ОСОБА_2

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» по довіреності Богданова А.П. позовні вимоги ОСОБА_4 не визнала, надала до суду заперечення на позовну заяву, просила відмовити в задоволені позовних вимог.

При цьому посилалися на те, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки Банк 07.10.2008р. направляв лист на адресу позичальника ОСОБА_6 з інформацією про підвищення процентної ставки за договором кредиту до 14,50 % процентів річних, а тому банк вважав, що ОСОБА_6 фактично прийняв пропозицію кредитора про зміну розміру процентної ставки. В своєму запереченні представником банку також зазначено, що усі необхідні роз'яснення та визначення були надані ОСОБА_6 при укладенні договору, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2014р. позовні вимоги позивача задоволено.

Суд визнав припиненим договір поруки від 18 серпня 2008р. № 06-09/1818, укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2014р., ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_4 просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Підтримала письмові заперечення, які надані до апеляційного суду Одеської області.

Представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, сповіщенні належним чином про слухання справи, про що в матеріалах є докази(а.с. 127-129). Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_4, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції посилався на те, що в договорі поруки у п. 3.3.2 зазначено, що кредитор зобов'язується до моменту виконання зобов'язань забезпечених порукою, не змінювати умов договору кредиту без попереднього письмово погодження поручителя. В статті 3 п. 6.1 договору поруки зазначено, що усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належними чином, у випадку якщо вони здійсненні у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв'язку одержувача. Зважаючи на це, після зміни розміру процентної ставки з 13,5% на 14,5 % з 20.10.2008р. за користування кредитними коштами ПАТ «Укрсоцбанк» був зобов'язаний повідомити поручителя про внесення змін до кредитного договору. Однак під час розгляду справи доказів повідомлення поручителя про зміну процентної ставки , відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Згідно умов укладеного договору з поручителем мало бути письмово погоджено внесення змін до умов кредитного договору, як це передбачено п. 3.3.2 договору поруки. Після порушення зобов'язання позичальником в період з 02 вересня 2009р. банком поручителю мало б бути направлено лист з інформацією щодо невиконання позичальником кредитних зобов'язань, як це передбачено п. 3.3.1 договору поруки. Після порушення зобов'язання позичальником, банком протягом 30 днів мало бути направлена поручителю вимога про виконання зобов'язань солідарно разом з позичальником, як це зазначено в п. 3.1.2 договору поруки, внаслідок чого збільшилась відповідальність поручителя через нараховану заборгованість по підвищеним процентам за користування кредитними коштами.

Тому, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що банк не виконав та порушив вищезазначені умови укладених договорів, оскільки представник банку в судовому засіданні не спростував вимоги позивача належними доказами.

Також суд першої інстанції вважав, що згідно довідки наданої ПАТ «Укрсоцбанк» від 19 березня 2014р. позичальником ОСОБА_6 остання сума у рахунок погашення заборгованості була перерахована 02 вересня 2009р., тому враховуючи п. 4.4 кредитного договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив 01 грудня 2009р. Після порушення кредитних зобов'язань позичальником ОСОБА_6 в період, починаючи з 02 вересня 2009р., банком вимоги - повідомлення до поручителя не були пред'явлені, доказів що спростовують цей факт представником банку під час розгляду справи не було надано суду, а тому відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання договору поруки припиненим.

Колегія суддів повністю не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 серпня 2008р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_6 було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 2008/13-1-08/406.

В даному договорі зазначено, що позикодавець ПАТ «Укрсоцбанк» (відповідач) надав позичальнику ОСОБА_6 у тимчасове користування грошові кошти в еквіваленті грошового зобов'язання у розмірі 410 000 доларів США за курсом НБУ на дату видачі з порядком повернення заборгованості відповідно до п. 1.1. договору кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї суми заборгованості за договором кредиту до 17 серпня 2023р., зі сплатою 13,50 % річних та комісій(а.с.7-10).

Тобто, матеріалами справи підтверджено, що при укладанні кредитного договору була встановлена процентна ставка за користування кредитними коштами у розмірі 13,5% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту 18 серпня 2008 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір.

Крім цього для забезпечення зобов'язань за даним кредитним договором, на вимогу відповідача 18 серпня 2008р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 (позивач) було укладено договір поруки № 06-09/1818(а.с.11-13).

За умовами статті 2 договору поруки зміст забезпечено порукою зобов'язання становило: повернення кредиту на суму 410000 (чотириста десять тисяч) доларів США, з порядком погашення заборгованості за кредитом, визначеним в договорі кредиту, та кінцевим терміном погашення кредиту до 17 серпня 2023р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,50% річних та комісій у розмірі та в порядку, що визначені договором кредиту.

В договорі поруки в п. 3.3.2 зазначено - кредитор зобов'язується: до моменту виконання зобов'язань забезпечених порукою, не змінювати умов договору кредиту без попереднього письмово погодження поручителя.

В статті 3 п. 6.1 договору поруки зазначено, що усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв'язку одержувача.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з 29 вересня 1990р. перебували у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до рішення Овідіопольського районного суду від 31 січня 2011р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, зареєстрований 29 вересня 1990р. міським відділом РАЦС Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 2019 - було розірвано(а.с.14-15).

Згідно довідки, наданої ПАТ «Укрсоцбанк» №10.1-186/2834 від 19 березня 2014р. вбачається, що з 10 листопада 2009р. процентна ставка за кредитним договором збільшена з 13,50 % до 14,50 % річних та комісій(а.с.57).

07 жовтня 2008р. ПАТ «Укрсоцбанк» повідомило ОСОБА_6 про те, що з 20.10.2008р. буде підвищена процентна ставка до 14,5% (а.с.28-29).

На час постановлення рішення суду 07 липня 2014р. було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 22.11.2013р. у розмірі 727 251,35 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ(станом на 22.11.2013р. - 7,9930 грн.) та складає 5 812 920,13 грн., з врахуванням підвищеної процентної ставки 14,5 % з 20.10.2008р. по 21.11.2013р.(а.с.58-59).

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

В своїх письмових поясненнях до апеляційного суду Одеської області представник ПАТ «Укрсоцбанк» посилався на те, що всі вимоги, які пред'являються до позивача в межах інших судових проваджень, а саме розгляд позовної заяви про стягнення боргу з ОСОБА_4 у Третейському суді про Асоціації Українських банків відбувалися в межах відсоткової ставки - 13,5 %. Заборгованість за кредитним договором відповідно до розрахунку наданого до Третейського суду складає 5 652 100,49 грн., в межах ставки 13,5% річних.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» №5, від 30 березня 2012р. пред'явлено вимоги до поручителя є направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову.

22 січня 2012р. ПАТ «Укрсоцбанк» було направлено вимогу - повідомлення про погашення заборгованості ОСОБА_6 та ОСОБА_4(а.с.112-115).

Під час розгляду апеляційної скарги ПАТ «Укрсоцбанк» надана довідка від 24 листопада 2014р., в якій зазначено , що у період з 20 жовтня 2008р. по 18 грудня 2013р. було проведено нарахування відсотків за договором кредиту відповідно відсоткової ставки 14,5% річних, дана зміна відсоткової ставки відбулася банком автоматично, помилково після направлення відповідної вимоги боржнику. У зв'язку з тим, що позичальник не підписав додаткові угоди щодо підвищення процентної ставки та дану технічну помилку було виявлено в грудні 2013р., відсоткову ставку було банком перераховано відповідно до положень кредитного договору, виходячи з процентної ставки 13,5 % річних(а.с.123).

Як вбачається з розрахунку, який надано ПАТ «Укрсоцбанк» до апеляційного суду Одеської області станом на 22 листопада 2013р. заборгованість за вищевказаним кредитним договором у період з 20 жовтня 2008р. по 21 листопада 2013р. склала 707 131,30 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ (7,9930) станом на 22 листопада 2013р. - 5 652 100,49 грн., з урахуванням процентної ставки за цей період 13,5% річних(а.с.109-111).

Тобто, банком було виправлена помилка про підвищення процентної ставки до 14,5 % та була перерахована заборгованість за кредитним договором , виходячи із процентної ставки 13,5 % річних.

Вказані обставини підтверджено рішенням апеляційного суду Одеської області від 27 червня 2014р. за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», яким судом апеляційної інстанції встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» безпідставно нарахована заборгованість за кредитним договором, виходячи із процентної ставки 14,5 % (а.с. 137-143)

Згідно вказаного рішення від 27 червня 2014р., суд апеляційної інстанції дійшов висновку проте, що ОСОБА_6 не був належним чином повідомлений про підвищення процентної ставки за користування кредитними коштами у розмірі 14,5%, а тому розрахунок заборгованості підлягає перерахунку з розміру процентної ставки 13,5% річних, в зв'язку з чим, колегія суддів погодилась з розрахунком, який був надано ПАТ «Укрсоцбанк» стосовно нарахування заборгованості, виходячи із процентної ставки 13,5% річних за весь час користування кредитними коштами та врахувала розмір заборгованості зі ставки 13,5%, в зв'язку з чим рішення суду першої інстанції було змінено у частині розміру заборгованості (а.с. 137-143).

На час постановлення рішення суду першої інстанції 07 липня 2014р. вказане рішення апеляційного суду Одеської області від 27 червня 2014р. не було предметом розгляду.

Таким чином, до суду апеляційної інстанції надані докази, які спростовують висновок суду першої інстанції та доводи позивача щодо підвищення розміру процентної ставки з 13,5 % до 14,5 % річних. Дійсно з початку банком було підвищена процентна ставка з 13,5% до 14,5% річних, яка у подальшому була виправлена банком, а тому заборгованість за кредитним договором була перерахована банком, виходячи із ставки 13,5 % річних як це зазначено у кредитному договорі та договорі поруки, а тому висновок суду першої інстанції щодо підвищення процентної ставки у розмірі 14,5 % з 20 жовтня 2008р. є помилковим.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному суді» №12 від 24 жовтня 2008р., суд апеляційної інстанції, у разі встановлення при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції, неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, може вийти за межі доводів апеляційної скарги згідно з ч.ч. 3 та 4 ст. 303 ЦПК України та провести перевірку справи в повному обсязі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає відповідно до вимог з ч.ч. 3 та 4 ст. 303 ЦПК України необхідно провести перевірку справи в повному обсязі, а тому колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для припинення договору поруки не вбачається, оскільки до суду апеляційної інстанції надано розрахунок заборгованості, яким підтверджено, що заборгованість за кредитним договором нарахована виходячи із розміру процентної ставки 13,5% річних, яка вказана у кредитному договорі, а не з розміру ставки 14,5 % річних на яку посилається позивачка та її представник. Вказані обставини підтверджено рішенням апеляційного суду Одеської області від 27 червня 2014р., яким було встановлено заборгованість за кредитним договором, виходячи із ставки 13,5 % річних за розрахунком, який був наданий ПАТ «Укрсоцбанк».

Доводи позивача про припинення договору поруки є необґрунтованими, оскільки до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Ураховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про те, що є підстави для припинення поруки внаслідок збільшення розміру відповідальності поручителя, є помилковим.

Доводи позивача про те, що на ці правовідносини розповсюджується вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованими, оскільки вказаний Закон не регулює правовідносини, які склалися між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 за договором поруки та є предметом даного спору, тому що ОСОБА_4 не є споживачем за даним договором, в зв'язку з тим, що вона не отримувала кредитні кошти та є поручителем по кредиту.

Доводи позивача про те, що починаючи з 02 вересня 2009р.(з часу несплати позичальником кредитних коштів) банком вимоги до поручителя не були пред'явленні, а тому відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя до уваги не приймаються, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Як вбачається з п.2.1, п.2.1.1 договору поруки, строк та порядок виконання передбачено договором поруки, де зазначено, що повернення кредиту у розмірі 410 000 дол. США, з порядком погашення заборгованості за кредитом, визначеним в договорі кредиту, з кінцевим терміном погашення кредиту до 17 серпня 2023р., а також дострокового погашення у випадках, передбачених кредитним договором(а.с.11). Тобто договором поруки встановлено строк для поручителя щодо повернення кредитних коштів, який дії до 17 серпня 2023р.

Інші доводи апеляційної скарги ПАТ «Укрсоцбанк», враховуючи викладене мають бути відхилені.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про задоволення позовних вимог позивача, а тому відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, постановити нове рішення про відмову у задоволенні вимог позивача про припинення договору поруки, за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.209,303,307ч.1п.2,309,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2014 року - скасувати.

В позові ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору поруки припиненим - відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.М.Кварталова

В.П.Фальчук

Л.Л. Троїцька