РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року

Рівненський міський суд

головуючий Герасимчук М.К.

при секретарі Дащук І.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Рівне цивільну
справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення
стягнення на майно та виселення без
надання іншого жилого приміщення,
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Кредитпромбанк" про розірвання
кредитного договору,

в
с т а н о в и в :

Представник ПАТ "Кредитпромбанк"
звернувся до суду з позовом, в якому
просить: в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ
"Кредитпромбанк" за кредитним
договором № 09.06/01/07 - НВклн від 01
березня 2007 року в сумі 493 696 грн. 90 коп.
за період з 01 березня 2007 року по 16
жовтня 2009 року та 1 820,00 гривень судових
витрат; звернути стягнення на
нерухоме майно - АДРЕСА_1 шляхом
проведення прилюдних торгів за
початковою ціною, що встановлюється на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності; виселити ОСОБА_1 ОСОБА_2,
ОСОБА_3 з вказаного житлового
приміщення без надання іншого жилого
приміщення із зняттям їх з
реєстраційного обліку за згаданою
адресою.

В обґрунтування позовних вимог
вказується, що 01 березня 2007 року між
ВАТ "Кредитпромбанк" (правонаступником
якого є ПАТ "Кредитпромбанк") та ОСОБА_1
був укладений кредитний договір №
09.06/01/07 - НВклн, за умовами якого
позичальнику було відкрито не
відновлювану кредитну лінію в межах
загальної суми кредиту 60 000,00 доларів
США зі строком повернення не пізніше 01
березня 2027 року. Згідно п. 2.1.1.
Кредитного договору кошти надавалися
на купівлю житлового приміщення -
трикімнатної квартири № 1, загальною
площею 70,7 кв.м., по АДРЕСА_1. 01 березня 2007
року з метою забезпечення договірних
зобов'язань по кредитному договору
між банком та позичальником було
укладено іпотечний договір № 09.06/01/101/07 -
Нвклн та Додаткову угоду до
іпотечного договору від 16 березня 2007
року, згідно яких позичальник передав в
іпотеку банку вказане житлове
приміщення, належне йому на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу від 01 березня 2007 року,
заставною вартістю 492 700 грн. Рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
15 березня 2010 року з позичальника на
користь банку було стягнуто 493 696 грн. 90
коп. заборгованості за кредитним
договором та 1 820 грн. судових витрат. На
примусове виконання рішення суду, 19
квітня 2010 року Печерським районним
судом м. Києва видано виконавчий лист,
який направлено на примусове виконання
до відділу Державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції. Постановою державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції від 11
червня 2010 року відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
рішення та надано позичальнику строк
для його добровільного виконання. В
межах виконавчого провадження
накладено арешт та описано предмет
іпотеки. 09 квітня 2012 року постановою
державного виконавця призначено
експерта з метою оцінки предмета
іпотеки. До часу звернення банку з
даним позовом, рішення Печерського
районного суду м. Києва від 15 березня 2010
року не виконано. За умовами п. 4.1.
іпотечного договору, банк прийняв
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки та 04 травня 2012 року
направив Позичальнику повідомлення -
вимогу про порушення позичальником
умов кредитного договору, встановлення
строку на усунення порушень та про
наслідки невиконання вимог Банку у
визначений термін. Відповідно до ст. 35
Закону України "Про іпотеку",
позичальнику пропонувалося усунути
порушення кредитного договору
протягом 30 днів з моменту отримання ним
повідомлення-вимоги, а саме, погасити
заборгованість в сумі - 796 267 грн. 61 коп.,
або відповідно до умов п. 4.3. іпотечного
договору, добровільно реалізувати
предмет іпотеки третій особі в рахунок
погашення заборгованості, а у випадку
невиконання вимог банку, останній
набуває право на звернення стягнення
на предмет іпотеки та виселенням
мешканців з житлового приміщення, що є
предметом іпотеки. Посилаючись на
положення ст. 35, 40, Закону України "Про
іпотеку" доводить, що банк набув право
звернути стягнення на предмет іпотеки,
зокрема шляхом його примусової
реалізації за рішенням суду та
виселення осіб, які проживають у
житловому приміщенні, що є предметом
іпотеки. Відповідно до записів у
будинковій книзі у квартирі АДРЕСА_1
проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

ОСОБА_1 подав до суду зустрічний
позов до Публічного акціонерного
товариства "Кредитпромбанк", в якому
просить розірвати кредитний договір №
09.06/01/07-ВНклн від 01 березня 2007 року,
укладений між ОСОБА_1 та ВАТ
"Кредитпромбанк". Обгрунтовуючи вимоги
за зустрічним позовом вказує, що
зазначений договір укладений
сторонами із визначенням його змісту
на основі стандартної форми,
запропонованої ВАТ "Кредитпромбанк"
для будь-яких клієнтів-фізичних осіб
(договір приєднання). Банк не виконав
зобов'язання щодо надання кредиту, а
позичальник не отримав кредит від
банку в сумі 60 000,00 доларів США з
операційної каси банку з поточного
рахунку. Ним було направлено
відповідачу заяву про відмову від
отримання кредитних коштів по
кредитному договору. Оскільки банк не
виконав своїх зобов'язань по
перерахуванню йому грошових коштів по
кредитному договору, а вимагає їх
повернути ще й із нарахуванням
відсотків та пені, такі умови
кредитного договору є несправедливими.
Доводить, що з боку відповідача мало
місце істотне порушення умов
кредитного договору через ненадання
позичальнику грошових коштів,
внаслідок чого він значною мірою
позбавився того, на що розраховував при
укладенні договору, що є підставою для
розірвання договору кредиту
відповідно до вимог ч.2 ст. 651 ЦК України.

В судовому засіданні представник
позивача - Оверчук О.М. підтримала
позовні вимоги в повному обсязі. Вимоги
зустрічного позову не визнала,
підтримавши доводи, викладені в
запереченнях проти зустрічного позову,
просила в його задоволенні відмовити
за безпідставністю.

Представник відповідача ОСОБА_1 -
адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, підтримавши
вимоги за зустрічним позовом, суду
пояснила, що ПАТ "Дельта Банк" не
передано право вимоги за іпотечним
договором, останній не є
іпотекодержателем, а тому не може бути
позивачем у справі. Доводячи факт
неотримання ОСОБА_1 коштів за кредитним
договором, просила задоволити
зустрічний позов та відмовити в
задоволенні первісного.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
просила в задоволенні позову
відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, про час та
місце розгляду справи повідомлялося у
встановленому порядку. Суд вважає
можливим розгляд справи у відсутності
відповідача на підставі наявних у
справі доказів.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
за первісним позовом підлягають до
задоволення. Вимоги зустрічного позову
до задоволення не підлягають.

Судом встановлено, що 01 березня 2007
року між ВАТ "Кредитпромбанк"
(правонаступником якого є ПАТ
"Кредитпромбанк") та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №
09.06/01/07-НВклн, за умовами якого
останньому відкрито не відновлювану
кредитну лінію в межах загальної суми
кредиту 60 000,00 доларів США зі строком
повернення не пізніше 01 березня 2027
року. Згідно п. 2.1.1. Кредитного договору
кошти надавалися на купівлю житлового
приміщення - трикімнатної квартири
загальною площею 70,7 кв.м., по АДРЕСА_1. З
метою забезпечення договірних
зобов'язань по кредитному договору 01
березня 2007 року між банком та
позичальником було укладено
іпотечний договір № 09.06/01/101/07 - НВклн та
Додаткову угоду до іпотечного договору
від 16 березня 2007 року, згідно яких
позичальник передав в іпотеку банку
житлове приміщення - кв. АДРЕСА_1,
належне останньому праві приватної
власності на підставі Договору
купівлі-продажу від 01 березня 2007 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу, реєстровий № 572, заставною
вартістю 492 700 грн.

Рішенням Печерського районного
суду м. Києва від 15 березня 2010 року з
ОСОБА_1 на користь Відкритого
акціонерного товариства
"Кредитпромбанк" стягнуто 493 696 грн. 90
коп. заборгованості за кредитним
договором та 1 820 грн. судових витрат.
Постановою державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції від 11 червня 2010 року відкрито
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа № 2-534,
виданого Печерським районним судом 19
квітня 2010 року та надано позичальнику
строк для його добровільного виконання
до 17 червня 2010 року. 09 квітня 2012 року
постановою державного виконавця
призначено експерта з метою оцінки
предмета іпотеки.

На підставі Договору
купівлі-продажу прав вимоги від 26
червня 2013 року, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, зареєстрованого
в реєстрі за № 1441, Публічне акціонерне
товариство "Кредитпромбанк" відступив
Публічному акціонерному товариству
"Дельта Банк" права вимоги за
кредитними договорами.

Згідно ст. 35 Закону України "Про
іпотеку", у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору. Якщо протягом встановленого
строку вимога іпотекодержателя
залишається без задоволення,
іпотекодержатель вправі прийняти
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 15 березня 2010 року, у
відповідності до п. 4.1. іпотечного
договору 27 квітня 2012, 03 вересня 2012 року
позичальнику надіслані повідомлення -
вимога про погашення протягом 30 днів з
моменту отримання повідомлення-вимоги
заборгованості, або відповідно до
умов п. 4.3. іпотечного договору,
добровільно реалізувати предмет
іпотеки третій особі в рахунок
погашення заборгованості, а у випадку
невиконання вимог банку, останній
набуває право на звернення стягнення
на предмет іпотеки та виселенням
мешканців з житлового приміщення, що є
предметом іпотеки.

З наданого представником
позивача витягу з Додатку № 1 до
Договору про передачу Активів та
Кредитних зобов'язань Кредитпромбанку
на користь Дельта Банку від 26 червня 2013
року вбачається, що фактичний розмір
невиконаного грошового зобов'язання
ОСОБА_1 за кредитним договором №
09.06/01/07-НВклн від 01 березня 2007 року
становить 734 107 грн. 41 коп.

Вимоги первісного позову
узгоджуються з положеннями ст. 33
Закону України "Про іпотеку", за якими у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 40 Закону України "Про
іпотеку", у зв'язку зі зверненням
стягнення на переданий в іпотеку
житловий будинок, всі мешканці
зобов'язані звільнити житловий будинок
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Після прийняття рішення
про звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

У відповідності до п. 43 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 30 березня 2012
року № 5 "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин", при розгляді позову
іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке. Згідно з частиною
четвертою статті 9, статті 109 Житлового
кодексу України , статей 39 - 40 Закону
України "Про іпотеку" виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення, яке є предметом
іпотеки, проводиться в порядку,
встановленому законом. При цьому суд за
заявою іпотекодержателя одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення. За записами
будинкової книги, у квартирі АДРЕСА_1
проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, які
підлягають виселенню з помешкання, що
є предметом іпотеки без надання іншого
житлового приміщення із зняттям з
реєстраційного обліку.

З урахуванням наведених
обставин, є такими, що не підлягають до
задоволення, вимоги за зустрічним
позовом щодо розірвання договору
кредиту відповідно до вимог ч.2 ст. 651 ЦК
України, а саме, у зв'язку з істотним
порушенням договору стороною - ПАТ
"Кредитпромбанк". У зустрічному позові
ОСОБА_1 доводить, що він не отримував
кошти в сумі 60 000 доларів США, відтак,
банк не виконав зобов'язання по наданню
кредиту. Такі твердження позичальника
є надуманими, оскільки спростовуються
насамперед укладенням 01 березня 2007
року Іпотечного договору, предметом
якого є квартира АДРЕСА_1, на купівлю
якої надавалися кошти за кредитним
договором. Також, підтвердженням
отримання коштів є позовна заява
ОСОБА_1 про застосування наслідків
нікчемного кредитного договору, захист
прав споживача та права власності від
порушень, подана до Рівненського
міського суду 20 березня 2013 року, в якій
останній вказує, про надання кредиту на
купівлю квартири.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні зустрічного позову, суд, у
відповідності до ст. 360-7 ЦПК України,
враховує Правову позицію відображену
в постанові судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 18
вересня 2013 року № 6-63цс13 за позовом
Особи 1 до Особа 2 про стягнення боргу за
договором позики та зустрічним
позовом особа 2 до Особа 1 про визнання
договору таким, що не укладався, яка
вказує, що письмова форма договору
позики внаслідок його реального
характеру є доказом не лише факту
укладення договору, але й факту
передачі грошової суми позичальнику.

Крім того, з зустрічного позову, який
містить викладення положень окремих
норм цивільного законодавства,
неможливо встановити наявність
істотних порушень, допущених банком
при укладенні спірного договору.

За ст. 88 ЦПК України, стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує стягнення з другої сторони
понесені та документально
підтвердженні судові витрати, а тому
підлягає задоволенню вимога позову про
стягнення з відповідачів судових
витрат пов'язаних із сплатою судового
збору в розмірі 214 грн. 60 коп.

На підставі ст. 526, 589, 590, 610, 651 ЦК
України, ст. 24, 33, 39, 40 Закону України "Про
іпотеку", керуючись ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

в и р і
ш и в:

Позов Публічного Акціонерного
Товариства "Кредитпромбанк"
задоволити.

Звернути стягнення на предмет
іпотеки, належний на праві приватної
власності ОСОБА_1, а саме: трьохкімнатну
квартиру № 1, загальною площею 70,7 кв.м.,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для
задоволення грошових вимог ПАТ "Дельта
Банк" за Кредитним договором № 09.06/01/07 -
НВклн від 01 березня 2007 року, укладеним
між ПАТ "Кредитпромбанк" та ОСОБА_1, в
сумі 493 696 грн. 90 коп., шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною,
що встановлюється на рівні, не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності (незалежним
експертом на стадії оцінки майна у
виконавчому провадженні).

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 з житлового приміщення -
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житлового приміщення із зняттям з
реєстраційного обліку за даною
адресою.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 про розірвання кредитного
договору № 09.06/01/07-ВНклн від 01 березня
2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ
"Кредитпромбанк" - відмовити за
безпідставністю.

Стягнути солідарно ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного
Акціонерного Товариства
"Кредитпромбанк" судові витрати
пов'язані з оплатою судового збору в
розмірі 214 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Рівненської області через
Рівненський міський суд протягом
десяти днів з дня проголошення.

Головуючий -