Справа № 716/245/14-ц
05.06.2014 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді - Пухарєвої О.В.,
при секретарі - Климус Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -
Позивачу також заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в 5000 грн., оскільки пошкодження автомобіля стало причиною її душевних страждань, вона втратила спокій, багато часу витрачала на виготовлення різних документів, проведення автотоварознавчого дослідження. Проте, відповідач та його близькі байдуже віднеслися до її проблем, не зробили ніяких спроб відшкодувати їй завдану шкоду.
Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не з'явилися, незважаючи на те, що належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, розглянувши справу у її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищенаведене згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд за згодою позивача допустив заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення.
У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 13.01.2013 року о 18 год. 00 хв. в м.Кіцмань Чернівецької області по вулиці Незалежності, ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_3, в порушення вимог п.п.12.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки та безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_4, що спричинило часткове пошкодження автомобілів.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди належний ОСОБА_1 на праві власності автомобіль НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження.
Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.04.2013 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 340 грн.
Таким чином, судом з достовірністю встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 13.01.2013 року в м.Кіцмань Чернівецької області, сталася саме внаслідок зазначених вище неправомірних дій відповідача ОСОБА_2, що виразились у порушенні останнім Правил дорожнього руху України.
Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань та інших обставин, які мають суттєве значення з врахуванням вимог розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню і не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача позивачу спричинена і моральна шкода, яка полягає в порушенні права власності внаслідок пошкодження майна та у моральних переживаннях у виді втрати спокою у звязку із спричиненням шкоди та необхідністю відновлення попереднього стану пошкодженого автомобіля.
Разом з тим, суд вважає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди позивачем значно завищений. Виходячи із характеру і обсягу моральних страждань, їх тривалості, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1000 грн. Саме така сума грошових коштів на погляд суду є розумною та достатньою для компенсації позивачу спричиненої внаслідок ДТП моральної шкоди. За таких обставин, позовна вимога про стягнення моральної коди підлягає частковому задоволенню.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд визначає виходячи з пропорційності задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 294,13 гривень судового збору.
Крім цього, суд вважає, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 450 гривень.
Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 58, 60, 61, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення набирає чинності після 10 днів з часу проголошення, якщо сторони не подадуть скаргу на рішення суду.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя О. В. Пухарєва