рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

18 лютого 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський
міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - одноосібно
судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Білгороді -
Дністровському справу за уточненою
позовною заявою Сергіївської селищної
ради Білгород-Дністровської міської
ради Одеської області до ОСОБА_1,
Білгород-Дністровського районного
відділу ГУДМС України в Одеській
області Державної міграційної служби
України в Одеській області, третя особа
на стороні позивача - ОСОБА_2 про
виселення та зобов'язання зняття з
реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

Сергіївська селищна рада
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_1,
Білгород-Дністровського районного
відділу ГУДМС України в Одеській
області Державної міграційної служби
України в Одеській області, третя особа
на стороні позивача - ОСОБА_2 про
виселення та зобов'язання зняття з
реєстраційного обліку та просить
виселити ОСОБА_1, з житлового
приміщення - квартири АДРЕСА_1 та
зобов'язати Державну міграційну службу
України Білгород - Дністровського
районного відділу ГУДМС України в
Одеській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_1, яка
зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача уточнені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив суд
задовольнити позов та мотивував це
наступним. Квартира АДРЕСА_1 є
власністю територіальної громади смт.
Сергіївка. Рішенням виконавчого
комітету Сергіївської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області № 109 від 10.12.1998 року ця
квартира була розподілена ОСОБА_3
складом сім'ї три особи - ОСОБА_1, ОСОБА_4.
Далі, у зв'язку із наданням ОСОБА_3
іншого житлового приміщення, 14.03.1994
року між ним та ОСОБА_2 був укладений
договір зобов'язання, згідно якого
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, зобов'язуються
звільнити займане приміщення, а саме:
квартиру АДРЕСА_1 на протязі 10 днів з
моменту отримання ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ордера на право вселення у нове
житлове приміщення. Однак, на даний час
відповідачка ОСОБА_1 умови цього
зобов'язання не виконує, квартиру не
звільняє, чим порушує права ОСОБА_2 -
особи, якій ця квартира була
розподілена. Позивач, як власник
спірної квартири, неодноразово
звертався до відповідачки з проханнями
звільнити цю квартиру, оскільки її
батько отримав іншу квартиру та
зобов'язався звільнити спірну
квартиру, однак, відповідачка спірну
квартиру не звільняє.

Представник відповідачки ОСОБА_1 у
судовому засіданні з уточненою
позовною заявою не погодилась та
пояснила наступне. Рішенням
Виконавчого комітету Сергіївської
селищної ради №17 від 10.03.1981 року «Про
надання житлової площі громадянам в
будинку АДРЕСА_1», ОСОБА_3 - майстрові
Сергіївського СМУ «Молдкурортстрой»
та членам його сім'ї було надано
квартиру АДРЕСА_1. Цю квартиру ОСОБА_3
збудував за власні кошти, що
підтверджує договір - зобов'язання від
1994 року з Акціонерним товариством
«Югстрой» про притягнення грошових
коштів та трудовій участі у
будівництві житла в смт. Сергіївка, а
саме: відповідно до п. 2.1 працівник
ОСОБА_5 зобов'язується внести на
розрахунковий рахунок АО «Югстрой»
40000000 карбованців, а відповідно до п. 2. 2 -
за рахунок власних коштів виконати в
наданій квартирі наступні роботи:
штукатурка та малярка; встановлення
дверних блоків; 2-й цикл сантехніки,
електропостачання, опалювання;
відповідно до п. З безоплатно
відпрацювати на будівництві будинку в
вільний від праці час не менш 30 днів.
Відповідно до акту державно
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта від 13.02.1998 року 72-х квартирний
житловий будинок АДРЕСА_11, замовником
якого є санаторій «Вікторія», а
генеральним підрядчиком, яким і було
здійснено будівництво - АО «Югстрой»,
який і виконав будівельно-монтажні
роботи. З цього убачається, шо
збудований будинок АДРЕСА_11 належав
санаторію «Вікторія», який в свою чергу
знаходиться у віданні Міністерства
соціального забезпечення Молдови,
тобто вищевказаний будинок до
Сергіївської селищної ради не
відноситься. Будівництво самої
квартири ОСОБА_3 та його жінка ОСОБА_1
завершили тільки в 2003 році, після чого
ОСОБА_3 оформив право власності на
належну йому квартиру. Договір найма
квартири АДРЕСА_1 був заключний ОСОБА_3
з виробничим управлінням
житлово-комунального господарства. Та
відповідно п. 1 даного договору
наймодавець надавав у користування
наймачу та членам його сім'ї житлове
приміщення у безстрокове використання.
Відповідно до ст. 64 ЖК України члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач і члени
його сім'ї. Відповідно до ст. 107 ЖК
України наймач жилого приміщення
вправі за згодою членів сім'ї в
будь-який час розірвати договір найму.
У разі вибуття наймача та членів його
сім'ї на постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному пункті
договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім'я, то договір найму жилого
приміщення не розривається, а член
сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття. Відповідно до ст. 108 ЖК
України договір найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду може бути
розірвано на вимогу наймодавця лише з
підстав, установлених законом, і тільки
в судовому порядку, крім випадків
виселення з будинків, що загрожують
обвалом.

Відповідно до ст. 825 Цивільного кодексу
України договір найму житла може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
наймодавця у разі: невнесення наймачем
плати за житло за шість місяців, якщо
договором не встановлений більш
тривалий строк; руйнування або
псування житла наймачем або іншими
особами, за яких він відповідає. Іншіх
підстави для розірвання договору найма
житла на вимогу наймодавця законом не
передбачено.

04.11.2006 року ОСОБА_3 помер, а ОСОБА_1 по
сьогоднішній день мешкає за вказаною
адресою, справно сплачує всі необхідні
комунальні послуги та інші платежі,
пов'язанні з утриманням даної квартири,
що підтверджується довідкою директора
КП «Житлово-комунальне господарство
смт. Сергіївка» про відсутність
заборгованостей у ОСОБА_1 станом на
01.08.2013 року, а також квитанціями про
сплату за комунальні платежі (копії
довідки та квитанцій про сплату є в
матеріалах справи). Тобто, позивачем не
вказано жодної підстави, передбаченої
Житловим кодексом України, для
визнання відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням та виселення.

Отже, з часу вселення в квартиру
АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_1 набула права
користуватися цим приміщення та ніколи
його не втрачала, постійно проживала та
була зареєстрована за місцем
проживання, додержувалася правил
користування приміщенням, житло
наймача не руйнувала та не псувала,
систематично вносила оплату за
квартиру і комунальні послуги,
здійснювала ремонтно-відновлювальні
роботи в квартирі, що відповідає
вимогам ст. 10 ЖК України.

Договір - зобов'язання, пред'явлений
позивачем, заключний між ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 14.03.1994 року, хоча про розподіл
житлової площі в житловому будинку
АДРЕСА_11 стало відомо тільки 22.06.1994 року
- це підтверджується випискою із
рішення сумісного засідання
адміністрації та профспілкового
комітету АО «Югстрой». Акт, на який
посилається позивач, відповідно до
якого нібито ОСОБА_3 передав ОСОБА_6
ключі від своєї квартири, складений
09.10.1998 року, хоча рішення №109 про
розподіл ОСОБА_3 квартири в АДРЕСА_11
було винесено Виконавчим комітетом
Сергіївської селищної ради тільки
10.12.1998 року. Крім того, акт передачі
якихось ключів був підписаний без
участі посадової особи, тільки в
присутності друзів ОСОБА_6, і чомусь то
всі вони зобов'язалися платити за
комунальні послуги. Такод представник
відповідачки звернула увагу на те, що
рішенням Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 23 січня 2012 року, що набрало законної
сили 03.02.2012 року, в позовних вимогах
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третій особи -
комунальне підприємство «Управління
комунального господарства смт.
Сергіївка», виконавчий комітет
Сергіївсьвкої селищної ради про
визнання втративши право користування
житловим приміщенням - судом
відмовлено. Крім того, рішенням
Апеляційного суду Одеської області від
10.07.2013 року, що набрало законної сили,
ОСОБА_2, ОСОБА_7 визнано особами, що
втратили право на користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Положенням ч. 3 ст. 61 ЦПК України
закріплено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарський або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини. На підстави вищевикладеного
представник відповідача просила суд
відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 у
судовому засіданні позовні вимоги
позову підтримав та просив суд
задовольнити позов.

Допитаний в якості свідка у судовому
засіданні ОСОБА_8 пояснив, що він був
особою, відповідальною за розробку
положення про добудову вищевказаного
будинку, оформлював зобов'язання з
людьми, які бажали отримати квартири
та оформлювали договори -зобов'язання.
Також пояснив, що у його присутності
був підписаний договір- зобов'язання,
який був підписаний ним від підрядчика
та ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ОСОБА_3 отримав іншу
трикімнатну квартиру, на яку йому був
виданий ордер на нього та усіх членів
його родини, а ОСОБА_6 повинна була
вселитися у квартиру АДРЕСА_1 після
того, як ОСОБА_3 із родиною виселиться
із цієї квартири.

Допитаний в якості свідка у судовому
засіданні ОСОБА_10 пояснив, що був
присутнім при передачі ключів від
квартири АДРЕСА_1, яке відбулось між
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, ця передача
відбулась добровільно, на
підтвердження чого був складений
відповідний акт від 09.10.1998 року.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представника позивача, представника
відповідача, представника третьої
особи, суд приходить до наступного.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів
України № 1981 від 27.10.1999 року «Про
забезпечення життєдіяльності
житлово-комунального господарства смт
Сергіївки Одеської області» прийнято
у власність територіальної громади смт
Сергіївка розташованих на території
селища об'єктів житлово-комунального
господарства та незавершеного
будівництва згідно з додатком. Згідно
Додатку - Переліку об'єктів
житлово-комунального господарства та
незавершеного будівництва
територіальної громади смт Сергіївка
Одеської області, об'єктами
житлово-комунального господарства та
енергетичного комплексу є : житлові
будинки - 75 одиниць загальною площею 85,95
тис. кв. метрів разом з будівлями,
приміщеннями, спорудами, транспортними
засобами, механізмами, обладнанням та
устаткуванням, призначеними для
обслуговування житлового фонду;
водопровідні споруди (40 свердловин) та
мережі протяжністю 41 кілометр;
каналізаційні насосні станції, очисні
споруди потужністю 4,7 куб. метрів на
добу та мережі протяжністю 41 кілометр;
котельня і теплові мережі, в тому числі
незавершені будівництвом електричні
мережі; Об'єкти благоустрою - міст через
лиман, вулиці та дороги протяжністю 19,3
кілометра, тротуари протяжністю 16,4
кілометра, зелені насадження (99700
одиниць); Об'єкти незавершеного
будівництва - Житлові будинки (АДРЕСА_4,
АДРЕСА_5), Поліклініка (вул. Гагаріна, 6),
Господарсько-складська зона (вул.
Лісова, 4), Будинок культури (вул.
Гагаріна, 1а).

Тобто, житловий будинок АДРЕСА_1 є
вланістю територіальної громади смт.
Сергіївка.

Згідно рішення виконавчого комітету
Сергіївської селищної ради народних
депутатів № 17 від 19.03.1981 року, було
вирішено надати квартири громадянам, у
тому числі ОСОБА_3 складом сім'ї 2 особи,
квартиру АДРЕСА_1, яка складається з
однієї кімнати та кухні, житловою
площею 14, 81 кв.м.

Згідно договору найма житлового
приміщення у будинках, укладеного між
ОСОБА_3 та Начальником виробничого
Управління Житлово-комунального
господарства, ОСОБА_3 надано у
безстрокове користування житлове
приміщення - однокімнатна квартира
АДРЕСА_1

Згідно рішення Акціонерного
Товариства «Південьбуд» № 137 від 10.12.1998
року, адміністрація та профспілковий
комітет АТ «Південьбуд» клопочуть
перед виконавчим комітетом
Сергіївської селищної ради про видачу
ордерів працівникам АТ «Південьбуд»,
на житлову площу у будинку АДРЕСА_11 у
тому числі ОСОБА_3 на квартиру № 23.

Згідно виписки з рішення спільного
засідання адміністрації та
профспілкового комітету АТ
«Південьбуд» №9 від 22.06.1994 року «Про
розподілення житлової площі у
житловому будинку АДРЕСА_11», було
вирішено розподілити ОСОБА_3 складом
сім'ї три особи 3-х кімнатну квартиру
№23.

Згідно рішення виконавчого комітету
Сергіївської селищної ради №109 від
10.12.1998 року, виконавчий комітет
Сергіївської селищної ради вирішив
виділити квартири у збудованому
будинку АДРЕСА_3, у тому числі ОСОБА_3,
складом сім'ї - три особи 3-х кімнатну
квартиру № 23. Далі Згідно цього ж
рішення вказано, що квартири, які
звільнились, перерозподіляються іншим
громадянам, так, квартира АДРЕСА_1 -
перерозподіляється ОСОБА_6

Згідно договору - зобов'язання від
14.03.1994 року, укладеному між ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 ОСОБА_3 зобов'язується звільнити
квартиру, яку він займає - АДРЕСА_1 на
протязі 10 днів з моменту отримання ним
ордеру на нову надану йому житлову
площу; а також зобов'язується здійснити
поточний ремонт після виселення з
послідуючою її передачею ОСОБА_6 В свою
чергу, за умовами цього договору,
ОСОБА_6 зобов'язується компенсувати
затрати ОСОБА_3 на благоустрій квартири
у сумі 50 000 000,00 карбованців. Цей договір
підписаний ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та
засвідчений головою АТ «Південьбуд»
ОСОБА_8. До цього договору додана
квитанція, згідно якої ОСОБА_6 сплатила
за квартиру 50 000 000,00 карбованців.

Згідно акту від 09.10.1998 року, ОСОБА_3 у
присутності ОСОБА_13 та ОСОБА_10 передав
ОСОБА_6 ключі від квартири АДРЕСА_1, м.
Білгород-Дністровського, Одеської
області.

Згідно статті 58 Житлового кодексу
України, на підставі рішення про
надання жилого приміщення в будинку
державного або громадського житлового
фонду виконавчий комітет районної,
міської, районної в місті, селищної,
сільської Ради народних депутатів
видає громадянинові ордер, який є
єдиною підставою для вселення в надане
жиле приміщення.

Згідно ч.1, ч.2 статті 61 Житлового
кодексу України, користування жилим
приміщенням у будинках державного і
громадського житлового фонду
здійснюється відповідно до договору
найму жилого приміщення. Договір
найму жилого приміщення в будинках
державного і громадського житлового
фонду укладається в письмовій формі
на підставі ордера на жиле
приміщення між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Згідно статті 64 Житлового кодексу
України, члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами і
несуть усі обов'язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення.
Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.
До членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано
й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство. Якщо особи,
зазначені в частині другій цієї статті,
перестали бути членами сім'ї наймача,
але продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач та члени
його сім'ї.

Згідно статті 107 Житлового
кодексу України, наймач жилого
приміщення вправі за згодою членів
сім'ї в будь-який час розірвати договір
найму. У разі вибуття наймача та
членів його сім'ї на постійне
проживання до іншого населеного пункту
або в інше жиле приміщення в тому ж
населеному пункті договір найму
жилого приміщення вважається
розірваним з дня вибуття. Якщо з
жилого приміщення вибуває не вся
сім'я, то договір найму жилого
приміщення не розривається, а член
сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

Згідно статті 108 Житлового
кодексу України, договір найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду може
бути розірвано на вимогу наймодавця
лише з підстав, установлених законом,
і тільки в судовому порядку, крім
випадків виселення з будинків, що
загрожують обвалом.

Згідно статті 109 Житлового
кодексу України, Виселення із
займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.
Допускається виселення в
адміністративному порядку з санкції
прокурора лише осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення або проживають
у будинках, що загрожують обвалом.
Громадянам, яких виселяють з жилих
приміщень, одночасно надається інше
постійне жиле приміщення, за винятком
виселення громадян при зверненні
стягнення на жилі приміщення, що були
придбані ними за рахунок кредиту
(позики) банку чи іншої особи,
повернення якого забезпечене
іпотекою відповідного жилого
приміщення. Постійне жиле приміщення,
що надається особі, яку виселяють,
повинно бути зазначено в рішенні суду.

Аналогічну думку висловив у
своєму Листі від 26.05.2001 року щодо
правових позицій щодо розгляду судами
окремих категорій судових справ
Верховний Суд України. Згідно п. 18 цього
листа, з часу одержання наймачем у
порядку поліпшення житлових умов
іншого жилого приміщення, укладення
договору найму цього приміщеня і його
заселення дговір найму попереднього
жилого приміщення відповідно до статті
107 ЖК України вважається розірваним і в
тому разі, коли наймач продовжує
виконувати обов'язки за цим договором і
не звільнив приміщення повністю.
Стосовно до правил статті 98 ЖК України,
наймача, який залишився проживати в
попередньому приміщенні (одночасно
користуючись за договором наданим
приміщенням), слід вважати тимчасовим
жильцем, який не набуває права
користування цим примішенням
незалежно від строку проживання в
ньому і підлягає виселенню без надання
іншого приміщення.

Як встановлено у судовому
засіданні, ОСОБА_3, складом сім'ї 2 особи
на підставі рішення виконавчого
комітету Сергіївської селищної ради
народних депутатів № 17 від 19.03.1981 року
отримав ордер на вселення у квартиру
АДРЕСА_1, яка складається з однієї
кімнати та кухні, житловою площею 14, 81
кв.м. Згодом, у порядку поліпшення
житлових умов, згідно рішення
виконавчого комітету Сергіївської
селищної ради №109 від 10.12.1998 року,
ОСОБА_3, складом сім'ї 3 особи отримав
квартиру АДРЕСА_11.

Згідно договору - зобов'язання від
14.03.1994 року, укладеному між ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 ОСОБА_3 зобов'язується звільнити
квартиру, яку він займає - АДРЕСА_1 на
протязі 10 днів з моменту отримання ним
ордеру на нову надану йому житлову
площу; а також зобов'язується здійснити
поточний ремонт після виселення з
послідуючою її передачею ОСОБА_6 В свою
чергу, за умовами цього договору,
ОСОБА_6 зобов'язується компенсувати
затрати ОСОБА_3 на благоустрій квартири
у сумі 50 000 000,00 карбованців, квитанція
про сплату якої ОСОБА_6 міститься у
матеріалах справи.

Згідно акту від 09.10.1998 року, ОСОБА_3 у
присутності ОСОБА_13 та ОСОБА_10 передав
ОСОБА_6 ключі від квартири АДРЕСА_1, м.
Білгород-Дністровського, Одеської
області.

Згідно довідки КП
«Білгород-Дністровське БТІ» № 594 від
07.04.2004 року, ОСОБА_3 є власником квартири
АДРЕСА_11.

Згідно довідки виконавчого комітету
Сергіїської селищної ради № 522 від
07.11.2012 року, ОСОБА_1, є зареєстрованою та
дійсно проживає за адресою : квартира
АДРЕСА_1.

Ордери на вселення у вищевказані
квартири були видані на ім'я ОСОБА_3, а
відповідач ОСОБА_1 є членом сім'ї
наймача, яка нарівні з наймачем
користується усіма правами і несе
усі обов'язки наймача. Отримавши нове
жило - квартиру АДРЕСА_11, ОСОБА_3
звільнив житло, яке він займав -
квартиру АДРЕСА_1, що також
підтверджується вищевказаними
договором- зобов'язанням та актом
передачі ключів.

Тобто, відповідач - ОСОБА_1, яка є членом
сім'ї наймача, та користується нарівні
з наймачем усіма правами і несе усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення, не має
правових підстав для зайняття житлової
площі - квартири № квартиру АДРЕСА_1, м.
Білгород-Дністровського, Одеської
області.

Враховуючи вищевикладене, а саме : той
факт, що відповідачка ОСОБА_1,
правомірно вселившись до спірного
прміщення на підставі ордеру, виданого
на імя її чоловіка як член сім'ї
наймача, без правих підстав продовжує
проживати у спірній квартирі та не не
звільняє її, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача в частині
виселення відповідачки є
обгрнутованими, доведеними, та такими,
що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог
позивача в частині зобов'язання
Білгород-Дністровського районного
віділу ГУДМС України в Одеській
області зняти з реєстраційного обліку
відповідачку, то судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно ч.2 статті 16 ЦК України,
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує
право;

4) відновлення становища, яке
існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної
(немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право
або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Згідно ст. 7 Закону України від 11
грудня 2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Однак, у матеріалах справи відсутні
документи які підтверджують факт
звернення до органу реєстрації з
відповідною заявою, та відмова цього
органу у знятті з реєстрації
відповідачки ОСОБА_1 Таким чином,
позивачем не надано суду доказів на
підтвердження того, що між сторгонами
існують спірні правовідносини, тобто
виник спір.

У зв'язку з цим суд вважає позовні
вимоги позивача в частині зобов'язання
Білгород-Дністровського районного
віділу ГУДМС України в Одеській
області зняття з реєстраційного
обліку відповідачки не доведеними, та
такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 8 Конституції
України в Україні визнається і діє
принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй.

Згідно статті 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території. Рішення органів
місцевого з мотивів їх невідповідності
Конституції чи законам України
зупиняються у встановленому законом
порядку з одночасним зверненням до
суду.

Пунктом 1 статті 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування, рада в межах
своїх повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень.

Відповідно до статті 51 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" виконавчий комітет ради, який
утворюється відповідною радою на строк
її повноважень є виконавчим органом
сільської, селищної, міської, районної
у місті (у разі її створення) ради.

Відповідно до статті 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради в межах своїх
повноважень приймає рішення. Рішення
виконавчого комітету приймаються на
його засіданні більшістю голосів від
загального складу виконавчого
комітету і підписуються сільським,
селищним, міським головою, головою
районної у місті ради.

Відповідно до ст. 58 ЖК України, на
підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду,
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті, селищної, сільської
Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Відповідно
до статті 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до вимог цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Так відповідно до ст. 97 Житлового
кодексу України, визначено, що після
закінчення строку договору піднайму
піднаймач не в праві вимагати
відновлення договору і на вимогу
наймача звільнити займане приміщення.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 Житлового
кодексу, у разі відмовлення звільнити
займане приміщення після припинення
договору піднайму піднаймач і члени
його сім'ї підлягають виселенню в
судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення.

Виселення піднаймачів і
тимчасових жильців у разі припинення
договору найму жилого приміщення
передбачено ст. 99 Житлового кодексу,
піднаймач і тимчасові жильці
самостійного права на займане жиле
приміщення не набувають незалежно від
тривалості проживання. Уразі
припинення дії договору найму жилого
приміщення одночасно припиняється і
дія договору піднайму. Піднаймач і
члени його сім'ї, а також тимчасові
жильці зобов'язані негайно звільнити
займане жиле приміщення. У разі
відмовлення вони підлягають виселенню
в судовому порядку, а з будинків, що
загрожують обвалом, - в
адміністративному порядку. Виселення
провадиться без надання іншого жилого
приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном

Згідно ч. 1, 2, ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь - які дії,
які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного та
керуючись Постановою Кабінету
Міністрів України № 1981 від 27.10.1999 року
«Про забезпечення життєдіяльності
житлово-комунального господарства смт
Сергіївки Одеської області», Листом
від 26.05.2001 року щодо правових позицій
щодо розгляду судами окремих категорій
судових справ Верховного Суду України,
Законом України від 11 грудня 2003 року
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
ст.ст. 51, 59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", ст.ст. 58, 61, 64,
97, 98, 99, 107, 108, 109 Житлового кодексу
України, ст.ст. 16, 317, 319, 321 ЦК, 10, 60, 213-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Сергіївської
селищної ради м.
Білгород-Дністровського Одеської
області до ОСОБА_1, Державної
міграційної служби України в Одеській
області, третя особа на стороні
позивача - ОСОБА_2 про виселення та
зобов'язання зняття з реєстраційного
обліку - задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 з житлового
приміщення : квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції, або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: