22-ц/772/337/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Бессараб Н. М.Категорія:
27Доповідач: Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати з цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого: Жданкіна В.В.

Суддів: Медяного В.М., Шемети Т.М.

При секретарі: Агєєвої Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за апеляційною скаргою
ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення
Вінницького міського суду від 10 грудня
2013 року по справі за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості , -

В с т а н о в
и л а :

В жовтні 2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом, в якому просив стягнути з
відповідача ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором в загальному
розмірі 22576,73 грн. та відшкодувати
судові витрати. Позовні вимоги
мотивовані тим, що 20.06.2006 року між ЗАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_2 укладений
кредитний договір у вигляді
встановленого кредитного ліміту 2500,00
грн. на платіжну картку зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Оскільки відповідач щомісяця
не надав банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками та іншими платежами в
строки, визначені заявою, тому в нього
виникла заборгованість, яка станом на
31.08.2013 року складає 22576,73 грн., з яких 4433,60
грн. - заборгованість за кредитом; 16591,86
грн. - заборгованість по процентах за
користування кредитом; 500,00 грн. - штраф
фіксована частина), 1051,27 грн. - штраф
(процентна складова).

Рішенням Вінницького міського
суду від 10 грудня 2013 року в задоволенні
позову ПАТ КБ «Приватбанк» про
стягнення кредитної заборгованості з
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить рішення
скасувати як незаконне і ухвалити нове,
яким задоволити його позовні вимоги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що між ЗАТ КБ
«Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2
було укладено договір № б/н від 20.06.2006
року, відповідно до якого останній
отримав кредит у вигляді встановленого
кредитного ліміту в розмірі 2500,00 грн. на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки та щомісячними платежами в
розмірі 7% від суми заборгованості.
Відповідно до п. 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг, які є
невід'ємною частиною кредитного
договору, при порушенні строків
платежів більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми
позову.

Також із банківських виписок по
картрахунку позичальника ОСОБА_2 судом
встановлено, що банк збільшував
позичальнику кредитний ліміт, а
останній користувався кредитною
карткою та коштами на ній, має
заборгованість, яка станом на 31.08.2013
року складає 22576,73 грн., з яких 4433,60 грн. -
заборгованість за кредитом; 16591,86 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 500,00 грн. - штраф
(фіксована частина), 1051,27 грн. - штраф
(процентна складова).

На підставі Закону України «Про
акціонерні товариства» найменування
юридичної особи Закрите акціонерне
товариство «ПриватБанк» змінено на
Публічне акціонерне товариство
«ПриватБанк». Відповідно до п. 1.1
Статуту Публічного акціонерного
товариства «ПриватБанк», банк є
правонаступником усіх прав та
обов'язків Закритого акціонерного
товариства «ПриватБанк» (а.с. 28).

Статтями 256, 257, 258 ЦК України
передбачено, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки;
спеціальна позовна давність до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені) -
в один рік. Перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка порушила. За зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання. За
зобов'язаннями, строк виконання яких не
визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку (частини 1 і 5 ст. 261
ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктом 9.12 договору, який міститься в
Умовах, передбачено, що договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання і лонгується на той же строк
у разі, якщо жодна із сторін не
проінформує про припинення договору.

За умовами цього ж договору (п. 5.4
Умов) строк погашення кредиту в повному
об'ємі становить - не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
платіжній картці. Причому, відповідно
до п. 3.1.3 договору (Умов) по закінченню
строку дії картки він продовжується
банком на новий строк шляхом надання
позичальнику картки з новим строком
дії, в разі якщо не надходило письмової
заяви про закриття картрахунку, а також
при наявності грошових коштів на
картрахунку і при наявності інших умов
продовження, передбачених договором.

З наданого позивачем витягу зі
спірного картрахунку вбачається, що
останнє поповнення відповідачем
готівкою відбулось 20.09.2007 року, остання
видача коштів відповідачу - 29.08.2007.

Інші операції, які вказані в даному
витягу, свідчать лише про нарахування
процентів та пені, тобто про самостійні
дії банку, які не залежали від волі
позичальника і не можуть
підтверджувати користування карткою
саме відповідачем.

Доказів того, що банк видавав
позичальнику нову картку з новим
строком дії, як це передбачено п. 3.1.3
договору, не надано, тому суд вважає, що
строк дії картки, виданої за укладеним
20.06.2006 року договором, закінчився в
травні 2009 року.

Суд врахував, що дій, які б свідчили
про визнання відповідачем свого боргу
після вересня 2007 року ОСОБА_2 не вчиняв,
платіжною карткою не користувався, про
виникнення заборгованості
позичальника банк достовірно знав ще у
вересні 2007 року, а до суду за захистом
свого порушеного права звернувся в
жовтні 2013 року з пропуском строку
позовної давності, отже втратив право
на судовий захист.

Суд вважав, що положення п. 9.12
договору (Умов) не свідчить про
наявність домовленості між сторонами
про збільшення строку позовної
давності (ст.. 259 ЦК України), оскільки
сама по собі умова лонгування договору
не може розглядатися як установлення
строку договору, оскільки це не
відповідає вимогам ст. 252 ЦК України.

З огляду на викладене ухвалене
судом рішення являється законним і
обґрунтованим, а доводи апеляційної
скарги безпідставні і тому не
підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ
«Приватбанк» відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: