Справа № 1324/2017/12
Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/783/850/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретаря - Глинського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення
Трускавецького міського суду
Львівської області від 6 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою та проведенні будівельних та
земляних робіт, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У жовтні 2012 року ОСОБА_5
звернулась з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою по
АДРЕСА_2 площею 0,0340 га, як такої що
перебуває у користуванні позивача ,
зокрема у проведенні будь-яких
будівельних робіт та проведенні
будівельних робіт на цій ділянці та не
чинити перешкод в облаштуванні сходів
між багатоповерховим житловим
будинком АДРЕСА_1 та будинком АДРЕСА_2.

Рішенням суду позов задоволено.
Зобов»язано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не
чинити ОСОБА_5 перешкод в користуванні
земельною ділянкою по АДРЕСА_2 площею
0,0340 га яка перебуває у її
користуванні, зокрема у проведенні
будь-яких будівельних робіт та
проведенні будівельних робіт на цій
ділянці та не чинити перешкод в
облаштуванні сходів між
багатоповерховим житловим будинком
АДРЕСА_1 та будинком АДРЕСА_2. Вирішено
про солідарне стягнення з відповідачів
судових витрат.

Рішення оскаржили відповідачі.
Мотивують тим, що висновки суду про
задоволення позову зроблено при
неповному з»ясуванні обставин справи
та такі висновки не відповідають
обставинам справи. Поза увагою суду
залишилось те, що на час ухвалення
рішення позивач не мала правових
підстав для використання земельної
ділянки, оскільки термін дії договору
оренди земельної ділянки закінчився
01.09.2012 року, як і строк дії дозволу на
проведення будівельних робіт - 30.12.2012
року. В подальшому Трускавецька міська
рада не приймала рішення про
продовження або укладення нового
договору оренди з позивачем.
Аналогічно сплив термін виконання
робіт по облаштуванню сходів. За таких
обставин висновки суду про перебування
спірної земельної ділянки у
користуванні позивача не відповідають
матеріалам справи. Отже права позивача
не є порушеними, а висновки суду про їх
захист необгрутованими.

Просять рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про відмову у
позові.

В заяві до суду апеляційної
інстанції апелянти просять справу за
апеляційною скаргою розглянути в їх
відсутності, вимоги апеляційної
скарги підтримують.

Позивач ОСОБА_5 у
письмовому запереченні на апеляційну
скаргу просить рішення суду першої
інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.
Мотивує тим, що судом першої інстанції
вірно взято до уваги укладення 09.02.2008
року між нею як підприємцем та
Трускавецькою міською радою договору
оренди на земельну ділянку площею 0, 0304
га по АДРЕСА_2 на три роки. А отже вона
як орендар по закінченню договору
оренди має переважне право поновлення
цього договору на новий строк. Судом
вірно враховано надання 26.07.2010 року
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області ФОП ОСОБА_5 дозволу
на виконання робіт на ділянці у строк
до 30.12.2012 року. Суд вірно врахував, що
у вересні 2012 року відповідачі чинили
перешкоди позивачу у проведенні таких
робіт, що зумовило звернення до суду та
що по факту неправомірних дій
звертався представник позивачки до
правоохоронних органів та вирішено
про відмову у порушенні кримінальної
справи. Вважає безпідставними мотиви
апеляційної скарги про припинення між
позивачем та органом місцевого
самоврядування орендних відносин,
оскільки на даний час земельна ділянка
знаходиться у користуванні позивача і
25.05.2013 року мало місце звернення із
заявою до Трускавецької міської ради -
власника земельної ділянки про
продовження дії договору оренди землі.
Рішенням 15.06.2013 року депутатської
комісії з земельних питань
рекомендовано продовження строку дії
договору оренди. Отже судом вірно
враховано наявність права позивача на
користування земельною ділянкою під
будівництво магазину з офісними
приміщеннями, а тому обгрунтовано
покладено обов»язок на відповідачів не
чинити перешкод позивачу у
користуванні земельною ділянкою.
Просить апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Сторони в судове засідання не
з»явились, належним чином повідомлені
про розгляд справи за апеляційною
скаргою. Апелянти у заяві просять
розглядати справу за апеляційною
скаргою у їх відсутності. Позивач
ОСОБА_5 у клопотанні від 17.01.2014 року
просить відкласти розгляд справи,
оскільки не може з»явитись за
сімейними обставинами та немає
можливості забезпечити явку
повноваженого представника - адвоката
по причині перебування його у
відпустці.

Колегія суддів вважає за можливим
продовжувати розгляд справи у
відсутності учасників процесу та
визнати причину неявки позивача не
поважною. З матеріалів справи
убачається, що позивачем укладено
договір на правову допомогу з
адвокатом ОСОБА_6, однак із змісту
договору від 12.02.2013 року убачається, що
договір укладено на надання правової
допомоги лише у Трускавецькому
міському суді Львівської області.
Даних про укладення угоди з адвокатом
на надання правової допомоги у суді
апеляційної інстанції до клопотання
не долучено як і не зазначено даних про
цю особу, а також не долучено доказів
про перебування адвоката у відпустці.
Колегія суддів враховує що позивачем
надано довіреність на представництво
її інтересів представнику ОСОБА_7
Даних про припинення чинності цієї
довіреності, укладеної до 01.05.2022 року
немає. За таких обставин колегія
суддів не знаходить підстав для
задоволення клопотання про
відкладення розгляду справи і вважає
можливим продовжувати розгляд справи,
що відповідає вимогам ч.2 ст.305 ЦПК
України. Крім того, враховує, що
позивачем надано детальні письмові
заперечення на апеляційну скаргу
відповідачів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов»язана довести ті обставини на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колег суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції таким вимогам не
відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд мотивував своє рішення тим, що
09.02.2008 року між Трускавецькою міською
радою та підприємцем ОСОБА_5 укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 0, 0304 га по АДРЕСА_2, за умовами
якого ОСОБА_5 прийняла у строкове
платне користування з метою
несільськогосподарського
використання земельну ділянку для
ведення іншої комерційної діяльності /
будівництва та обслуговування
магазину з офісними приміщеннями /.

В оренду передано вказану земельну
ділянку в тому числі інженерні
споруди - 0,0036 га , замощення -0,01126 га ,
інші землі - 0,0177 га. Договір укладено на
три роки.

Суд врахував, що після закінчення
строку договору орендар має переважне
право поновлення цього договору на
новий строк та взяв до уваги: надання
26.07.2010 року інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області ФОП ОСОБА_5 дозволу
№ 8/16-10 на виконання робіт на ділянці у
строк до 30.12.2012 року; рішення постійної
депутатської комісії з питань
землекористування, містобудування та
благоустрою згідно протоколів №№ 40, 51
від 13.03.2012 року, 18.09.2012 року про
встановлення сходів між
багатоквартирним житловим будинком
АДРЕСА_1 та будинками по АДРЕСА_2 як на
рекомендацію для подальшого
користування земельною ділянкою;
дозвіл № 19 від 14.08.2012 року Управління
житлово-комунального господарства та
будівництва на проведення земляних
робіт по АДРЕСА_2 для облаштування
сходів із визначенням терміну робіт з
15.08.2012 року до 15.09.2012 року.

Зазначивши у мотивувальній частині
рішення, що з матеріалів справи
убачається, що мешканці будинку
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, та зокрема
відповідачі чинять перешкоди позивачу
у проведенні будівельних робіт по
облаштуванню сходів по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2, не допускають техніку до
будинку, фізично перегороджують
дорогу, що підтверджується постановою
про відмову у порушення кримінальної
справи - дійшов висновку про
задоволення позову.

Задовольняючи позов, суд керувався
нормами ст. - ч. 2 ст. 386 ЦК України, ст. 391
ЦК України та вимогами ч. 2 ст. 95 , п. « г»
ч. 1 ст. 96 ч. 1та 2 ст. 152 ЗК України.

Однак з такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може
погодитись, виходячи з таких мотивів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 386 ЦК
України, на які також посилався позивач
у позові-власник, який має підстави
передбачати можливість порушеного
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення певних дій, які
можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Ст. 391 ЦК України регламентує, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Застосування судом першої інстанції
цих норм матеріального права до
спірних правовідносин є безпідставним
і спростованим.

З матеріалів справи вбачається, що
09.02.2008 року між підприємцем ОСОБА_5 та
Трускавецькою міською радою, як
власником земельної ділянки передано
в оренду земельну ділянку площею 0,0340
га, в тому числі інженерні споруди - 0,0036
га, замощення - 0,0126 га, інші землі 0,0177 га
/ п. 2 Договору оренди / / ас. 5/. Згідно п. 8
Договору - такий укладено на три роки.
Отже закінчення терміну дії договору
припадало на 9 лютого 2011 року.

Таким чином власником земельної
ділянки залишилась Трускавецька
міська рада, котра до участі у справі
не залучалась та її думка з приводу
спору, як власника земельної ділянки
судом не з»ясована, що призвело до
неповного з»ясуванння обставин у
справі.

Право власності за умовами вказаного
договору оренди до позивача та до
підприємця ОСОБА_5 не перейшло, тому
вважати таке право порушеним діями
відповідачів у суду не було правових
підстав.

За змістом абз .9 п. 31 Договору оренди -
сторони договору, якими були
Трускавецька міська рада та
підприємець ОСОБА_5 обумовили, що
орендар за 60 днів до закінчення строку
даного Договору зобов»яаний
звернутись з письмовою заявою до
Трускавецької міської ради про
продовження чи відмову у продовженні
договору оренди земельної ділянки.

Доказів виконання орендарем цих умов
договору судом не встановлено, хоча
додатковою угодою від 14 липня 2011 року
сторони договору погодили внесення
змін до Договору оренди від 09.02. 2008
року, і згідно п. 8 цієї угоди
обумовили, що договір поновлено з 09.02.2011
року терміном на 1 рік. Отже за
Додатковою угодою до договору оренди,
його строк сплив 9 лютого 2012 року. /а.с.
14/ . Аналогічно Додатковою угодою від
30.05.2012 року договір поновлено з 09.02.2012
року до 01.09.2012 року і аналогічно
обумовлено не пізніше ніж за 60 днів до
закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію. /а.с. 12/.

Надання дозволу на проведення
земляних робіт Управлінням житлово
-комунального господарства і
будівництва на проведення земляних
робіт від 14.08.2012 року мало місце за два
тижні до закінчення дії договору
оренди землі без наявності даних про
намір сторін про його продовження або
переукладення, на що суд першої
інстанції уваги не звернув./ ас. 17,35/.

Прийняті рішення постійної
депутатської комісії з питань
землекористування містобудування та
благоустрою, згідно протоколів № 40 від
13 березня 2012 року та № 51 від 18 вересня
2012 року - носять виключно
рекомендаційний характер, а отже не
породжують прав позивача чи ФОП
ОСОБА_5 на земельну ділянку, про
усунення перешкод якою заявлено вимогу
ОСОБА_5 в жовтні 2012 року, тобто після
закінчення договору оренди з
врахуванням вказаних вище додаткових
угод до нього. / а.с. 12,14,17-21/.

Таким чином, на час звернення до суду з
позовом та на час ухвалення рішення
суду ні позивач ОСОБА_5, яка звернулась
з позовом, ні підприємець ОСОБА_5 - не
мали відношення до земельної ділянки
про усунення перешкод в користуванні
якою заявлено вимогу.

Із копії відповіді позивачу від 02.07.2013
року на заяву від 23.05.2013 року, про яку
зазначає у запереченнях на апеляційну
скаргу щодо поновлення дії договору
оренди, міський голова повідомив, що
таке питання розглядалось на
засіданні сесії Трускавецької міської
ради 20.06.2013 року, однак рішення не було
прийняте, оскільки не набрало
необхідної кількості голосів,
підстави для підписання поданого до
заяви договору оренди земельної
ділянки відсутні./а.с. 73/. Зміст даної
відповіді спростовує заперечення
позивача на апеляційну скаргу про
неприйняття рішення по цій заяві за
відсутності кворуму.

Із наявних у справі копій відповідей
за підписом міського голови, що
долучались сторонами вбачається, що
02.10.2012 року на сесії Трускавецької
міської ради також розглядалось
питання щодо продовження договору
оренди земельної ділянки площею 0, 0340
га по АДРЕСА_2 підприємцю ОСОБА_5 і таке
було знову відхилено. / а.с. 36/.

Отже, питання про поновлення дії
договору оренди неодноразово
виносилось на розгляд уповноваженого
органу і позитивне рішення по ньому не
прийнято.

За таких обставин висновки суду про
порушення прав позивача не
відповідають матеріалам справи.

Вимоги норм Земельного Кодексу
України, які враховано судом, а саме ч.
2 ст. 95, п. « г» ч. 1 ст. 96, ч.1 та 2 ст. 152 ЗК
України - врегульовують права та
обов»язки власників та
землекористувачів земельних ділянок,
яким не була позивач ні на час
звернення до суду ні на час ухвалення
рішення у справі. Тому висновки суду
про порушення її прав на обумовлену у
Договорі оренди землі від 09.02.2008 року
із врахуванням Додаткової угоди від 14
липня 2011 року не відповідають
матеріалам справи.

Єдиним доказом на який послався суд у
своєму рішенні, що підтверджує
вчинення перешкод позивачу
відповідачами - є постанова про
відмову у порушенні кримінальної
справи від 15.09.2012 року. / а.с. 22/. Однак із
змісту вказаної постанови не
вбачається про вчинення конкретно
будь-ким із відповідачів у справі
протиправних чи інших дій, які можна
вважати перешкоджанням законним
правам іншої особи.

Поза увагою суду першої інстанції
залишилась та обставина, що позивачем
у справі виступає фізична особа
ОСОБА_5, хоча мотиви позову та долучені
до такого в якості доказів документи
дають підстави для висновку про
звернення до суду з мотивів порушення
прав підприємця ОСОБА_5.

За таких обставин колегія суддів
знаходить мотиви апеляційної скарги
обгрунтованими і приходить до
висновку про її задоволення та
скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням у справі нового
рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. 303, 304, п.1,2,3 ч. 1 ст.
309, ч.2 ст. 314, 316, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 задовольнити.

Рішенння Трускавецького міського
суду Львівської області від 6
листопада 2013 року скасувати та
ухвалити у справі нове рішення, яким в
позові ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
проведенні будівельних та земляних
робіт - відмовити.

Рішенння апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, може бути оскарженим у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ним
законної сили.

Головуючий

Судді /