Коростишівський районний суд
Житомирської області
Справа № 280/247/14-ц
Провадження № 2/280/210/14
РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2014 року
м.Коростишів

Коростишівський районний суд
Житомирської області в складі :
головуючої судді - Рибнікової М.М., при
секретарі - Бондаренко Н.С., за участю
прокурора - Кравцова Г.Є., представника
позивача Наумова О.Г., відповідача
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні позовну заяву
Органу опіки та піклування
Коростишівської районної державної
адміністрації в інтересах малолітньої
дитини, позбавленої батьківського
піклування ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відібрання дитини, -

встановив:

В лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом про примусове
відібрання малолітньої дитини. В
обґрунтування позовних вимог зазначив
наступне. Рішенням Коростишівського
районного суду від 04.12.2013 року ОСОБА_2
було позбавлено батьківських прав
відносно малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено стягнення
аліментів на утримання останнього.
Рішення суду ніким не оскаржено та
набрало законної сили. Розпорядженням
голови Коростишівської
райдержадміністрації ОСОБА_3 надано
статус дитини, позбавленої
батьківського піклування. На виконання
вказаного рішення суду суб'єктами
соціальної служби спільно з
працівниками міліції було проведено
ряд заходів щодо вилучення із сім»ї
малолітнього ОСОБА_3 для подальшого
влаштування його до державного
закладу. Однак, мати ОСОБА_2 чинить
перешкоди працівникам органу опіки та
піклування та працівникам міліції, в
категоричній формі відмовляється
віддати дитину, поводить себе
агресивно, переховує малолітнього
сина від суб'єктів соціальної роботи.
Тому, позивач змушений вирішувати
вищезазначене питання у судовому
порядку.

В судовому засіданні представник
позивача Наумов О.Г. позовні вимоги
підтримав у повному обсязі посилаючись
на те, що обраний ними спосіб захисту
повністю відповідає інтересам
малолітньої дитини та зумовлений
необхідністю безпеки її життя та
збереження здоров»я, просив суд їх
задовольнити.

В судовому засіданні прокурор Кравцов
Г.Є. підтримав позов Органу опіки та
піклування Коростишіваської РДА,
просив суд його задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_2 не заперечуючи, що окремі факти,
викладені в позові мали місце ,
заявлений позов не визнала, зазначаючи,
що сина нікому не віддасть.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення,виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, рішенням
Коростишівського районного суду від
04.12.2013 року ОСОБА_2 позбавлено
батьківських прав відносно її
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання її сина ОСОБА_3 в розмірі 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення
повноліття.

Відповідно до розпорядження голови
Коростишівської районної державної
адміністрації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
надано статус дитини позбавленої
батьківського піклування та
зобов'язано Службу у справах дітей
райдержадміністрації підняти
клопотання перед Департаментом
охорони здоров»я обласної
адміністрації про виділення путівки
для влаштування до дитячого будинку.

Як вбачається з копій рапортів
оперуповноважених СКР
Коростишівського РВ УМВС від 09.01.2014 р.,
10.01.2014 р. ОСОБА_2 відмовляється передати
малолітнього сина ОСОБА_3 працівникам
органу опіки та піклування для
влаштування дитини до дитячого
будинку, поводить себе агресивно,
нецензурно виражається, на зауваження
не реагує, погрожує працівникам
міліції фізичної розправою, на
запитання де її син, відповідає, що його
за місцем проживання немає, що вона
його надійно заховала. Однак,
працівниками міліції встановлено, що
ОСОБА_3 проживає разом із матір'ю за
адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до пояснень, наданих
матір»ю відповідачки ОСОБА_5 та
співмешканцем ОСОБА_6 малолітній
ОСОБА_3 на даний час перебуває з матір»ю
за адресою АДРЕСА_1. Під час спроб
вилучити дитину відповідачка поводить
себе агресивно, висловлюється лайкою,
погрожує фізичною розправою
працівникам міліції та служби у
справах дітей. Переховує малолітнього
сина від суб'єктів соціальної роботи.

Враховуючи той факт, що малолітній
ОСОБА_3 маючи статус дитини,
позбавленої батьківського піклування,
проживає з біологічною матір»ю, яка є
позбавленою батьківських прав, без
належного на те дозволу органу опіки та
піклування, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги Органу опіки та
піклування Коростишівської РДА щодо
примусового відібрання дитини
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Як встановлено «Декларацією прав
дитини» дитина, внаслідок її фізичної і
розумової незрілості, потребує
спеціальної охорони і піклування,
включаючи належний правовий захист як
до, так і після народження.

Стаття 3 Конвенції про права дитини від
20.11.1989 р. ратифікована Постановою
Верховної Ради України від 27.02.1991 р.
регламентує, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини
передбачено забезпечення права дитини
на те, щоб дитина не розлучалася з
батьками всупереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли компетентні
органи згідно з судовим рішенням,
визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї, або коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини.

Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України
особа позбавлена батьківських прав
втрачає особисті немайнові права щодо
дитини та звільняється від обов'язків
щодо її виховання.

Відповідно до статті 161 Сімейного
кодексу України, якщо мати та батько,
які проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом.

Якщо орган опіки та піклування або суд
визнав, що жоден із батьків не може
створити дитині належних умов для
виховання та розвитку, на вимогу баби,
діда або інших родичів, залучених до
участі у справі, дитина може бути
передана комусь із них.

Якщо дитина не може бути передана
жодній із цих осіб, суд на вимогу органу
опіки та піклування може постановити
рішення про відібрання дитини від
особи, з якою вона проживає, і передання
її для опікування органу опіки та
піклування.

Частиною першою статті 162 Сімейного
кодексу України визначено, що якщо один
з батьків або інша особа самочинно, без
згоди другого з батьків чи інших осіб, з
якими на підставі закону або рішення
суду проживала малолітня дитина, або
дитячого закладу (установи), в якому за
рішенням органу опіки та піклування
або суду проживала дитина, змінить її
місце проживання, у тому числі способом
її викрадення, суд за позовом
заінтересованої особи має право
негайно постановити рішення про
відібрання дитини і повернення її за
попереднім місцем проживання.

Крім того, керуючись ст.88 ЦПК України,
суд приходить до висновку про
необхідність стягнення з відповідачки
судових витрат на користь держави в
розмірі 243 гривень 60 копійок.

Керуючись ст .ст. 166, 161, 162 Сімейного
кодексу України, ст.ст.10, 60, 84, 88, 209, 212, 215,
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш
И В:

Позов задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_2, позбавленої
батьківських прав, її малолітню дитину,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 гривень 60
копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Житомирської
області через Коростишівський
районний суд.

Суддя
М.М.Рибнікова