АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/475/14
Головуючий 1-ї інстанції - Шевченко Г.С.
Доповідач - Тичкова О.Ю.
Категорія: обмеження у праві виїзду
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - Даниленка В.М.,
Швецової Л.А.

при секретарі - Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на ухвалу Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 12 листопада 2013 року по
цивільній справі за поданням
державного виконавця Фрунзенського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції ОСОБА_4 про тимчасове обмеження
ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року державний
виконавець Фрунзенського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції ОСОБА_4 звернулась до суду з
дійсним поданням. Просила тимчасово
обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України без вилучення паспорта у
зв'язку із тим, що у нього існує
заборгованість по сплаті аліментів за
виконавчим листом № 2-2369/00 від 07 грудня
2009 року, що був виданий Жовтневим
районним судом м. Харкова.

Ухвалою Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 12 листопада 2013 року
подання державного виконавця було
задоволено. Тимчасово обмежено
громадянина України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі
України до погашення заборгованості за
виконавчим листом № 2-2369/00 від 07.12.2009
року, виданим Жовтневим районним судом
м. Харкова.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
ухвалу скасувати. В обґрунтування
посилається на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення представника
виконавчої служби та апелянта,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши наведені в скарзі доводи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу та залишає
ухвалу без змін, якщо судом першої
інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Задовольняючи подання державного
виконавця, суд першої інстанції
виходив з того, що на виконанні у
Фрунзенському ВДВС ХМУЮ перебуває
виконавче провадження, відкрите 09.06.2011
року, по виконанню виконавчого листа №
2-2369/00 від 07.12.2009 року, виданого
Жовтневим районним судом м. Харкова,
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 аліментів на утримання доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частини
усіх видів заробітку щомісяця,
починаючи з 16.08.2000 року та до досягнення
дитиною повноліття. Боржник від
виконання зобов'язання ухиляється, до
відділу державної виконавчої служби не
з'являється, на момент виходу
державного виконавця за місцем
проживання був відсутній за місцем
реєстрації (а.с. 12), що призвело до
звернення до суду щодо примусового
проникнення до приміщення.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду про
обґрунтованість подання державного
виконавця, оскільки як вбачається із
матеріалів справи та досліджених у
судовому засіданні матеріалів
виконавчого провадження у ОСОБА_3 існує
заборгованість по сплаті аліментів у
розмірі 36567 грн. 02 коп., від погашення
боргу у добровільному порядку боржник
ухилявся. А саме, на неодноразові
виклики до виконавчої служби протягом
2011 - 2012 років не з'являвся, про зміну
свого місця проживання та роботу за
кордоном державного виконавця не
повідомляв.

Відповідно до наданих ОСОБА_3 пояснень
про існуючу заборгованість йому було
відомо. У зв'язку з неможливістю
працевлаштуватися в України з 2012 року
по кінець 2013 року він працював у Росії,
тому сплачував аліменти у цей період
не щомісячно. З розрахунком
заборгованості, що здійснений держаним
виконавцем, він не згодний та оспорює
його в судовому порядку.

За таких обставин судова колегія
вважає, що ухвала суду першої інстанції
є обґрунтованою та законною, підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312
ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 12 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: