Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська

у складі:головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом
комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційне підприємство
№ 47" Дніпропетровської міської ради до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх вимог посилається
на те, що відповідач свої зобов'язання
перед позивачем в частині сплати за
надані послуги належним чином не
виконує, в зв'язку з чим виникла
заборгованість в сумі 3 056, 16 грн., яку
позивач просить стягнути з відповідача
та судові витрати у справі.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав до суду заяву про
розгляд справи без його участі, не
заперечував проти заочного розгляду
справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
визнала, що вона має заборгованість,
однак просила позивача зробити
перерахунок заборгованості, оскільки в
квартирі прописаний її батько, який має
пільги. Просила застосувати строк
позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що заявлені вимоги
підлягають задоволенню частково з
наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Відповідно до ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з нормою ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні встановлено, що
КЖЕП 47 Дніпропетровської міської ради
виконує функції з утримання житлових
будинків і прибудинкових територій, в
тому числі і будинку 6 по пров. Штабний
м. Дніпропетровська, надання
житлово-комунальних послуг та
проведення розрахунків
квартиронаймачами житлових приміщень.

Відповідач зареєстрована та мешкає з
сім'єю у квартирі АДРЕСА_1 згідно
наданої довідки про склад сім'ї /а.с.5/.
Відповідач є користувачем цієї
квартири. Між позивачем та
відповідачем не було своєчасно
укладено договір про надання послуг з
обслуговування та утримання будинку та
прибудинкової території, але на
підставі рішення Жовтневої районної у
м. Дніпропетровську ради № 789 від 20
жовтня 2006 року відкрито особовий
рахунок на ім'я відповідача. Відповідач
фактично користується послугами, які
йому надає позивач.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
(до яких відповідно до п. І ч. 1 ст. 13
цього ж закону віднесено і послуги з
обслуговування та утримання будинку та
прибудинкової території) у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» плата
за житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору.

Згідно п. 17 Правил користування
приміщеннями жилих будинків та
прибудинковими територіями,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992
року власники та наймачі квартир
багатоквартирних будинків повинні
вносити на відповідний рахунок
власника будинку плату за утримання
будинку та прибудинкової території
щомісячно не пізніше 10 числа
наступного, за оплачуваним місяцем.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги. Квартирна плата та плата за
комунальні послуги в будинках
державного і громадського житлового
фонду вносяться щомісяця в строки,
встановлені Радою Міністрів
Української РСР. Пунктом 1 та 2 ст. 10
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» від 19
червня 1992 року встановлено, що
утримання приватизованих квартир,
здійснюється за рахунок коштів
власників згідно Правил користування
приміщенням жилих будинків та при
домовими територіями незалежно від
форм їх власності та власники квартир
багатоквартирних будинків є
власниками допоміжних приміщень
будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою, і
зобов'язання приймати участь у
загальних витратах з утримання будинку
та при домової території у
відповідності до своєї долі майна.

Але відповідач свої зобов'язання перед
позивачем у частині сплати за надані
послуги з обслуговування та утримання
будинку та прибудинкової території не
виконує у повному обсязі, у зв'язку з
чим станом на 01 вересня 2013 року виникла
заборгованість в сумі 3 056 грн. 16 коп.
/а.с.9-10/. Відповідно до довідки
Управління та праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної у
м. Дніпропетровську ради від 10 січня 2014
року № 69, батько відповідача ОСОБА_2,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, має
статус «Дитина війни» має право на 25 %
знижку при оплаті за користування
комунальними послугами (газом,
електроенергією, тощо), проте знижка
при оплаті за користування житлом
(квартирною платою) не передбачена ЗУ
«Про соціальний захист дітей війни».

Нарахування плати за надані послуги з
обслуговування та утримання будинку та
прибудинкової території позивачем
проводиться відповідно до тарифів, які
були затверджені відповідно до
постанов Кабінету Міністрів України №
560 і № 529, рішень виконкому
Дніпропетровської міської ради та
інше.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

В судовому засіданні відповідачем було
заявлено клопотання про застосування
строку позовної давності.

З урахуванням викладеного суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню та з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути суму
заборгованості з урахуванням строку
позовної давності в розмірі 2 441 грн. 09
коп. за період з 01 листопада 2010 року по 01
вересня 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги комунального
підприємства "Житлово-експлуатаційне
підприємство № 47" Дніпропетровської
міської ради до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на
користь комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№ 47» Дніпропетровської міської ради
(р/р 2900, , МФО 351005в АКІБ
«Укрсиббанк») суму заборгованості в
розмірі 2 441, 09 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на
користь комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№ 47» Дніпропетровської міської ради
(р/р 2900, , МФО 351005в АКІБ
«Укрсиббанк») сплачений позивачем
судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
С.О. Демидова