№621/3642/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

25 лютого 2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний
суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Москалець О.О.,

представника позивача - адвоката
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Змієві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про зміну розміру
аліментів,

в с т а н о в и в:

26.11.2014 року ОСОБА_7 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру
аліментів, в якому вказав, що рішенням
Зміївського районного суду від 07.06.2013
року з нього стягуються аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 грн.,
щомісячно. В рішення суду вказано на те,
що він є матеріально забезпеченою
людиною, працює головою фермерського
господарства, яке займається
вирощуванням зернових культур та
поголів'я, має великий дохід, який
носить мінливий характер, частину
доходу одержує в натурі, розмір доходу
в більшій його частині, в зв'язку з
такими умовами праці відомий в кінці
року. Позивач зазначив, що на даний час
змінився його матеріальний стан, а саме
він отримує заробітну плату, як голова
ФГ ОСОБА_7. у розмірі 1200 грн., щомісячно,
а доходи від діяльності Фермерського
господарства не дають змогу нести
витрати по сплаті аліментів у розмірі,
визначеному рішенням суду. Так, в
постійному користуванні ФГ ОСОБА_7
знаходиться 50 гектар ріллі, а в 2012 році
було посіяно 5 гектар кукурудзи та 5
гектар соняшнику. Площа 40 гектар,
згідно агрохімічних норм, знаходилася
під паром. З посіяної площі у 2012 році
зібрано 2 тони кукурудзи та 3,5 тони
соняшнику та отриманий дохід від
реалізації продукції в сумі 14640 грн. При
розгляді справи про визначення розміру
аліментів ці обставини враховані не
були, оскільки він мав намір отримати
дохід від реалізації продукції у 2013
році, але нажаль із-за погодних умов
прибутку господарство не отримало.
Отже, оскільки на даний час значно
погіршилось його матеріальне
становище і він офіційно, як голова
фермерського господарства отримує
заробітну плату, яка не забезпечує всі
потреби, просив зменшити аліменти, що
стягуються з нього на утримання сина в
сумі 2000 грн. та стягувати з нього
аліменти у розмірі 500 грн., щомісячно на
користь ОСОБА_3 на утримання сина -
ОСОБА_4, до досягнення ним повноліття.

Позивач ОСОБА_7, довірив представляти
свої інтереси представнику - адвокату
ОСОБА_1, яка у судовому засіданні
підтримала доводи свого довірителя у
повному обсязі та просила його
задовольнити.

В свою чергу ОСОБА_7 у судовому
засіданні наполягав на задоволенні
позовних вимог у повному обсязі та
зазначив, що не має змоги нести витрати
на утримання сина у розмірі 2000 грн.,
щомісячно, а відповідно й забезпечити
виконання рішення суду від 07.06.2013 року у
повному обсязі, в результаті чого уже
на даний час має місце заборгованість
по сплаті аліментів. Так, він дійсно є
головою ФГ ОСОБА_7 та отримує заробітну
плату у розмірі 1200 грн., щомісячно,
окрім сплати аліментів, сплачує кошти
за комунальні послуги, здійснює
виплати та витрати на оплату податків
та інших необхідних платежів. Крім того
на даний час у зв'язку з погіршенням
здоров'я його тітки ОСОБА_6 він
змушений переїхати та проживати разом
з нею надаючи їй утримання та допомогу.

Відповідач ОСОБА_3, позовні вимоги
ОСОБА_7 не визнала, про що зазначила у
письмових запереченнях на позов та
додаткових поясненнях до заперечень. /
а.с.26-30, 117-119/

ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила
про необґрунтованість посилань ОСОБА_7
щодо зміни його матеріального
становища та у повному обсязі
спростувала посилання позивача на
відсутність доходу від діяльності ФГ
ОСОБА_7 Так вона зазначила, що позивач
має у власності нерухоме майно -
будинки та транспортні засоби, зокрема
і сільськогосподарську техніку, що
також розцінюється нею як джерело
доходу. Крім того він вирощує поголів'я
свиней, що свідчить про його задовільне
матеріальне становище. Посилалась на
те, що ОСОБА_7 умисно ухиляється від
виконання рішення суду, не з'являється
до ВДВС Зміївського РУЮ та подає
недостовірні відомості до податкової
інспекції стосовно розміру одержаного
доходу, кількості земель, що
обробляються підприємством тощо. Всі
обставини визначені ОСОБА_7 у позові не
відповідають дійсності чим він вводить
суд в оману та просила відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, вислухавши думки осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, дійшов до наступного
висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_3
перебували у зареєстрованому шлюбі з
28.03.2008 року по 16.10.2012 року. / а.с.7/

Згідно до копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого
Комсомольською селищною радою
Зміївського району Харківської
області батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 / а.с.12/

Рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 07.06.2013 року з
ОСОБА_7 стягнуто аліменти на користь
ОСОБА_3 на утримання сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 грн.,
щомісячно, починаючи з 26.04.2013 року й до
досягнення повноліття дитини. /а.с. 37-38/.

Частково задовольняючи позовні вимоги
та визначаючи розмір аліментів, що
підлягають сплаті на утримання ОСОБА_4,
саме у сумі 2000 грн., суд виходив з того,
що ОСОБА_7 не оспорювалися ті обставини,
що він має мінливий дохід, а також має
можливість сплачувати аліменти у
розмірі 2000 грн. щомісячно, що
відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не
підлягає доказуванню та є законною
підставою для ухвалення рішення
відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України.
/а.с.37-38/

Згідно розрахунку заборгованості по
аліментам від 20.12.2013 року, на виконанні
ВДВС Зміївського РУЮ перебуває
виконавчий лист №621/1193/13 від 19.07.2013 року
про стягнення з ОСОБА_7 аліментів на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 2000 грн., щомісячно. Загальна
сума заборгованості ОСОБА_7 по сплаті
аліментів станом на 19.12.2013 року складає
12992 грн. 64 коп. / а.с. 24/

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу
України, за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснено, що за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти
на дитину присуджуються в частці від
заробітку (доходу) її матері, батька або
в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і
виплачуються щомісячно. Вирішуючи
питання щодо розміру аліментів, суд
повинен ураховувати: стан здоров'я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів; наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.
Що ж до максимального розміру
аліментів, які стягуються з боржника,
то відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про
виконавче провадження» він не повинен
перевищувати 50 відсотків заробітної
плати цієї особи.

Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу
України, розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивачем ОСОБА_7 на підтвердження
своїх позовних вимог надані наступні
докази:

01.11.2013 року ОСОБА_7 зараховано на посаду
голови фермерського господарства
ОСОБА_7 з окладом в розмірі 1200 грн. / а.с.9/

Відповідно до акту обстеження від
16.01.2014 року, складеного депутатом
Скрипаївської сільської ради
Зміївського району Харківської
області за участю свідків,
встановлено, що ОСОБА_6, 1931 року
народження мешкає за адресою АДРЕСА_1
разом зі своїм племінником ОСОБА_7, який
здійснює за нею догляд, оскільки за
станом здоров'я остання потребує
сторонньої допомоги. / а.с.54/

30.04.2013 року між ОСОБА_7 та ПАТ «Креді
Агріколь банк» укладено комплексний
договір №2/1090758, відповідно до умов
якого ОСОБА_7 надані грошові кошти у
розмірі 19982 грн., терміном на 24 місяці,
зі сплатою щомісячно. 15 % рчних за
користування кредитом. Відповідно до
графіку погашення заборгованості за
кредитним договором, сума платежу за
розрахунковий період з 30.05.2013 року по
29.04.2015 року включно, складає 1318 грн. 55
коп. / а.с.55-56/

Коментарем ст. 192 Сімейного Кодексу
України, розтлумачено можливість
зміни розміру аліментів на дитину. Під
зміною матеріального положення сторін
розуміється як покращення, так і
погіршення майнового положення
платника або одержувача аліментів.
Свідченням матеріального становища
платника аліментів, є величина витрат
на утримання особою себе та членів
своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану
розуміється з'явлення у сім'ї платника
або одержувача аліментів осіб, яким
вони за законом зобов'язані надавати
утримування і які фактично знаходяться
на їх утриманні. Погіршення або
поліпшення стану здоров'я платника або
одержувача аліментів враховується
судом як підстав для зміни розміру
аліментів. Так, якщо суд встановить, що
платник аліментів став інвалідом I, II чи
III групи, він повинен цю обставину
врахувати як підставу для зменшення їх
розміру. Особа, яка сплачує аліменти -
платник аліментів, вправі звернутися
до суду з позовом про зменшення розміру
аліментів на дитину у тих випадках,
коли погіршилося його матеріальне
становище, сімейний стан чи стан його
здоров'я або ж покращилося матеріальне
становище, сімейний стан чи стан
здоров'я одержувача аліментів.

Таким чином, судом встановлено, та
власне не заперечувалось відповідачем,
що позивач є головою ФГ ОСОБА_7, його
дохід є мінливим та може коливатися в
залежності від різних обставин.

Крім того, позивач ОСОБА_7 не
заперечував у судовому засіданні
наявності у його власності нерухомого
майна та транспортних засобів, що на
думку відповідача є додатковим
джерелом доходу, але спростував такі
посилання вказуючи, що зокрема
сільськогосподарську техніку він
використовує у діяльності
господарства і вона ніяким чином не є
додатковим джерелом доходу, а навпаки
потребує певних видатків на утримання
та обслуговування.

Згідно довідки ДПІ у Зміївському
районі ГУ Міндоходів у Харківській
області від 06.02.2014 року №275 ФГ ОСОБА_7
перебуває на обліку в ДПІ та є
платником фіксованого
сільськогосподарського податку.
Загальна сума валового доходу,
відповідно до поданого до ДПІ у
Зміївському районі розрахунку частки
сільськогосподарського виробництва за
2012 рік складає 5000 грн. Інформацію щодо
розміру валового доходу за 2013 рік
надати не має можливості, оскільки
граничний строк подання відповідного
розрахунку настає 20.02.2014 року. / а.с.109/

Виходячи з того, що обов'язок батьків по
утриманню своїх неповнолітніх дітей є
обопільним, прийнявши до уваги, що
досліджені у судовому засіданні докази
вказують на зміну матеріального
становища позивача ОСОБА_7, наявність у
платника аліментів нерегулярного
доходу, відсутність у позивачки
доходів, яка хоча і є працездатною, але
ніде не працює, принаймі суду не подано
відповідних доказів працевлаштування
ОСОБА_3, суд вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_7
частково та стягнути з позивача
аліменти на утримання дитини у сумі 1000
грн., щомісячно.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог та
визначаючи зазначений вище розмір
аліментів, суд виходить з засад
розумності та справедливості та
враховує вимоги закону, а саме:

Частиною 2 ст. 182 Сімейного Кодексу
України, встановлено, що мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

Відповідно Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» з 01
січня 2014 року прожитковий мінімум на
одну особу складає - дітям віком від 6 до
18 років в розмірі 1286 грн., відповідно 30%
складає - 385 грн. 80 коп. для дитини
відповідного віку.

Таким чином зменшення розміру
аліментів, стягуваних на користь
ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, 2006 року
народження до суми 1000 грн., щомісячно є
достатнім для задоволення потреб
дитини відповідного віку, обґрунтовано
узгоджується з вимогами закону та є
доцільним з точки зору матеріального
становища платника аліментів та
ОСОБА_3, з огляду на рівність обов'язку
батьків нести витрати на утримання
дитини.

Посилання відповідача на відсутність
підстав для задоволення позову,
викладені у письмових запереченнях та
визначені у поясненнях в ході судового
розгляду справи, не приймаються судом
до уваги, оскільки, в порушення ст. 60 ЦПК
України, суду не було надано доказів на
підтвердження даних фактів.

Керуючись: 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 10,
11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про
зміну розміру аліментів - задовольнити
частково.

Змінити розмір аліментів на утримання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються з
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3, відповідно до
рішення Зміївського районного суду
Харківської області від 07.06.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця с. Лазуківка Зміївського
району Харківської області, голови
фермерського господарства
«Тончинський В.П.», ідентифікаційний
код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 аліменти
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій
сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) грн., з
подальшою індексацією відповідно до
закону, щомісячно, з дня набрання
рішенням законної сили і до досягнення
дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий Зміївським
районним судом Харківської області, за
рішенням Зміївського районного суду
від 07.06.2013 року по справі № 621/1193/13-ц, Пр.
2/621/646/13 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про
стягнення аліментів на дитину -
відкликати.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28.02.2014
року.

Головуючий: