Провадження № 2/258/3662/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2014 року
м. Донецьк

Кіровський районний суд м. Донецька у
складі:

головуючого - судді Леонова О.С.,

при секретарі - Ярошенко І.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 «про розірвання шлюбу»,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб
між ним та відповідачкою з тих підстав,
що сімейні відносини між сторонами не
склалися, у них різні характери,
виховання та погляди на подружнє життя.
Подружні відносини сторони не
підтримують, не ведуть спільне
господарство. На даний час шлюбні
стосунки між сторонами остаточно були
припинені, а за таких обставин позивач
дійшов висновку про необхідність
розірвання даного шлюбу та звернувся
до суду. Примирення між ними не можливе
і позивач проти цього категорично
заперечує, оскільки втратив до
відповідачки будь-які почуття любові
та поваги.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, надав пояснення
аналогічні викладеним в позовній
заяві.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася у встановленому
законом порядку, однак надала до суду
заяву, згідно якої позов визнала, не
заперечувала проти розірвання шлюбу та
просила розглянути справу без її
участі.

Вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд у межах
заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК)
установив наступне.

Так, між сторонами було зареєстровано
шлюб 12.05.2001 року відділом реєстрації
актів громадянського стану
Кіровського районного управління
юстиції м. Донецька, актовий запис № 221.

Сторони мають неповнолітню дитину:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1.

Шлюбні відносини сторони не
підтримують з червня 2013 року, спільне
господарство не ведуть. Основною
причиною припинення сімейних відносин
є те, що сторони втратили
взаєморозуміння, почуття любові й
поваги один до одного, а також єдність
цілей та мети створення та існування
спільної сім'ї. Сторони є різними за
характером людьми, у них різні погляди
на побутові питання, а також різні
життєві позиції.

На примирення позивач не згоден,
обґрунтовуючи це тим, що відновлення
сім'ї є неможливим, через що суд не
вважає за необхідне вживати заходів
щодо примирення сторін. Майнового
спору між сторонами судом не
встановлено.

Після розірвання шлюбу відповідачка в
своїй заяві просить суд залишити
прізвище - «ОСОБА_2».

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне
значення. Відповідно до ч. 2 ст.114
Сімейного кодексу України - у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається. Таке
положення національного законодавства
України відповідає ст.16 Загальної
декларації прав людини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948
року, згідно з якою чоловіки і жінки,
які досягли повноліття, мають право без
будь-яких обмежень за ознакою раси,
національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання. Позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки
позивач наполягає на розірванні шлюбу,
то відповідно відмова в розірванні
шлюбу буде примушенням до шлюбу та
шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу
України - документом, що засвідчує факт
розірвання шлюбу судом, є рішення суду
про розірвання шлюбу, яке набрало
законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим,
що заява про розірвання шлюбу
відповідає дійсній волі дружини та
чоловіка і що після розірвання шлюбу не
будуть порушені їхні особисті та
майнові права, а також права їх дитини,
а тому шлюб між сторонами необхідно
припинити шляхом його розірвання.

Враховуючи викладене, та керуючись
ст.ст. 105 ч.3, 112,113, 114 ч.2 Сімейного
кодексу України, ст.ст.10,11,209,212,213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про розірвання
шлюбу» - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 12.05.2001 року відділом
реєстрації актів громадянського стану
Кіровського районного управління
юстиції м. Донецька, актовий запис № 221 -
розірвати.

За вибором відповідачки її прізвище
«ОСОБА_2» залишити без зміни.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
О.С. Леонов