Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/53/14
Головуючий у 1 інстанції: Ревуцький С.І.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Каракуші К.В.

Савченко О.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» на заочне рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 12 вересня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

У позові зазначалось, що 30.12.2007 року між
сторонами по справі було укладено
кредитний договір № ZPIRRX55590258, у
відповідності до якого відповідач
отримав кредит у сумі 13561,6 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 12% річних.
Відповідач порушив умови договору,
внаслідок чого склалась
заборгованість, яка станом на 08.05.2013
року склала: заборгованість за
кредитом - 3561,60 грн., заборгованість по
відсоткам за користування кредитом -
235,66 грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 576,96 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 20309,16 грн.,
штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 1234,17 грн., а всього
- 26417,55 грн.

У зв'язку з вказаними обставинами,
позивач просив суд стягнути з
відповідача заборгованість у розмірі
26417,55 грн. за кредитним договором №
ZPIRRX55590258 від 30.12.2007 року та судові
витрати.

Заочним рішенням Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 12 вересня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ
«Приватбанк» подано апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Справа до розгляду у апеляційному суді
призначалася чотири рази. Судові
повістки направлені відповідачу
повернулися з відміткою пошти про
повернення через сплив строку
зберігання. Повідомлення про виклик до
суду телеграмою також повернуто без
вручення з відміткою, що квартира
закрита, адресат за отриманням не
явився.

Вказані обставини потягли
застосування ч. 3 ст. 76 ЦПК України, якою
передбачено, що якщо особу, якій
адресовано судову повістку, не
виявлено в місці проживання, повістку
під розписку вручають будь-кому з
повнолітніх членів сім'ї, які
проживають разом з нею, а за їх
відсутності - відповідній
житлово-експлуатаційній організації
або виконавчому органу місцевого
самоврядування.

В порядку вказаної норми
процесуального права судові повістки
про виклик відповідача у судове
засідання 23.12.2013р.та 23.01.2014 року вручені
виконавчому органу місцевого
самоврядування (Виконавчому комітету
Бердянської міської ради), що
підтверджено поштовими
повідомленнями, долученими до справи.

Судова колегія ухвалила про розгляд
справи за відсутності відповідача.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму
Верховного Суду України, що міститься в
п.2 постанови "Про судове рішення у
цивільній справі" № 14 від 18 грудня 2009
року, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до ст. 8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції встановив, що відповідно до
Кредитного договору № ZPIRRX55590258 від
30.12.2007 року, ПАТ КБ "ПриватБанк надав
відповідачу строковий кредит у сумі
13561грн. 60 коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12%
річних з кінцевим терміном повернення
30.12.2008 року

З розрахунку вбачається, що у
відповідача перед позивачем є
заборгованість в сумі 26417,55 грн., з яких
заборгованість за кредитом - 3561,60 грн.,
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом - 235,66 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 576,96 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 20309,16 грн.,
штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 1234,17 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що до правовідносин, які виникли
між сторонами повинен застосовуватись
загальний строк позовної давності три
роки.

Однак погодитися з таким висновком не
можна.

Як вбачається з Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
("Розстрочка") (Стандарт), затверджених
Головою Правління банку, пунктом 5.5.
термін позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки, пені, штрафів за даним
договором сторонами встановлюється
тривалістю 5 років (а.с. 47-49).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Із заяви позичальника від 30 грудня 2007
року № ZPIRRX55590258 вбачається, що
відповідач своїм підписом посвідчив,
що він згоден з Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам
("Розстрочка") (Стандарт), які були
надані йому для ознайомлення в
письмовій формі (а.с. 4), а тому позивачем
не пропущений 5-річний строк позовної
давності.

Крім цього, судом неправильно
застосовано позовну давність як
підставу для відмови у позові, оскільки
відповідної заяви до винесення судом
рішення подано не було, а зміни до
Закону України "Про захист прав
споживачів", якими передбачено
застосування позовної давності
незалежно від поданої заяви, набрали
законної сили 16 жовтня 2011 року - після
укладення договору кредиту. Тому,
згідно з п. 2 прикінцевих положень
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг" дія
даного Закону не поширюється на
кредитні договори, укладені до
набрання ним чинності. За цих обставин
судове рішення не може залишатись в
силі і його слід скасувати.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що вимоги
позивача про стягнення заборгованості
за кредитом у розмірі 26417,55 грн., з яких
заборгованість за кредитом - 3561,60 грн.,
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом - 235,66 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 576,96 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 20309,16 грн.,
штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 1234,17 грн. є
доведеними і такими, що підлягають
задоволенню частково з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення для справи.

Із матеріалів справи вбачається, що
після укладення кредитного договору №
№ ZPIRRX55590258 від 30 грудня 2007 року,
відповідач порушував його умови,
внаслідок чого утворилася
заборгованість, однак з позовними
вимогами до ОСОБА_3 ПАТ КБ "ПриватБанк"
звернувся тільки у червні 2013р.

Беручи до уваги наведене, ступінь
виконання зобов'язання боржником,
розмір відсотків стягуваної неустойки
порівняно з розміром отриманого
відповідачем кредиту, співвідношення
пред'явлених до стягнення санкцій і
наслідків порушення зобов'язання, а
також факт значної затримки звернення
позивача з позовом до суду, колегія
суддів вважає за можливе зменшити
розмір пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором з 20
309грн. до 4400грн., що буде відповідати
вимогам закону та матеріалам справи. З
огляду на зазначене підлягає стягненню
10508грн.39коп. (3561,60 грн +235,66 грн. + 576,96 грн. +
4400грн. + 500 грн. + 1234,17 грн.)

На підставі ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо
суд апеляційної інстанції змінює
рішення або ухвалює нове, то відповідно
змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов
задоволено частково, судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог,
що у вказаній справі складає 243,60грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити
частково.

Заочне рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 12 вересня 2013 року по цій
справі скасувати, ухвалити нове,
наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3 задовольнити
частково, стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 10508,39грн. (десять тисяч п'ятсот
вісім) та судові витрати 243,60грн. (двісті
сорок три).

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте воно може
бути оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: