Справа № 531/2366/13-ц
Провадження № 2/531/90/14

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2014 року Карлівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Жмурко П.Я.
при секретарі Клименко Т.М.
за участю відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання , -
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягувати з відповідача на її користь, аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення нею навчання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є рідною донькою відповідача і останній сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. На даний час позивач є повнолітньою і навчається на денному відділенні контрактної форми навчання Полтавського національного технічного університету. У звязку з навчанням, позивач потребує матеріальної допомоги з боку батька. Окрім витрат за навчання, позивач несе витрати на харчування, одяг, канцелярські прилади та інше. Відповідач має матеріальну можливість утримувати повнолітню доньку, тому вона звернулася до суду з цим позовом.
В судове засідання позивач не зявилася, надавши суду заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі і зазначає, що підтримує позов.
Відповідач в судовому засіданні позов визнає частково. Раніше відповідачем було долучено до справи заперечення у письмовому вигляді. Згідно письмового заперечення та пояснення наданого в судовому засіданні, ОСОБА_1 не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки. Відповідач просить суд призначити аліменти в твердій грошовій сумі, у розмірі 200 грн. щомісячно. Відповідач зазначив, що не в змозі сплачувати аліменти у розмірі ? частки від його заробітку, посилаючись на те, що з 01.03.2014 року перебуває на обліку в РЦЗ, як безробітний, виплачує два споживчих кредити, при цьому має на утриманні іще одну доньку від другого шлюбу ОСОБА_3 ОСОБА_1 також зазначає, що його теперішня дружина не працює і окрім спільної доньки, яка часто хворіє і потребує коштів на лікування, з ними також проживає донька дружини ОСОБА_4
Заслухавши пояснення відповідача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку/сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин зазначених у ст. 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Виходячи з положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан та матеріальне становище повнолітніх дочки/сина, а також платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини/чоловіка, дочки, сина, батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є рідною донькою відповідача, про що свідчать записи у свідоцтві серії І-КЕ №292412 (а.с. 3), крім того, ця обставина не заперечується відповідачем.
З довідки №908-13 від 04.11.2013 року вбачається, що ОСОБА_2 є студенткою 1 курсу фінансово-економічного факультету Полтавського НТУ ім. Ю. Кондратюка. Форма навчання ОСОБА_2 денна, контрактна. У довідці зазначено, що вона дійсна до 31.12.2013 року, проте термін навчання вказано з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. (а.с. 5) В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 припинила навчання з 01.01.2014 року. ОСОБА_1 частково заперечуючи проти позову, не заперечує, що його донька навчається у ВНЗ. Термін навчання, згідно довідки, іще не закінчився. Тому суд вважає довідку, в сукупності з наведеними обставинами, належним доказом того, що ОСОБА_2 продовжує навчання після досягнення 18 років.
Посилаючись на те, що вона потребує матеріальної допомоги з боку батька, позивач не надала суду жодних доказів фактичних витрат, які вона несе. З довідки від 04.11.2013 року вбачається, що позивач навчається за контрактом, проте в матеріалах справи відсутні відомості щодо розміру плати за навчання. В матеріалах справи також відсутні відомості про розмір витрат ОСОБА_2 на проживання, харчування, проїзд, канцелярські вироби і підручники та інші.
Враховуючи, що позивач навчається на денній формі, суд вважає доведеною ту обставину, що вона не взмозі утримувати себе працюючи, в силу ч. 2 ст. 61 ЦПК України.
На підставі викладеного, в порядку визначеному ч. 2 ст. 61 ЦПК, суд також вважає за можливе визнати, що ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги з боку батька, у звязку з навчанням за контрактом, на денній формі, оскільки вона несе витрати на навчання, проживання та супутні витрати, повязані з навчанням і не має можливості забезпечувати себе матеріально.
Таким чином, вимога про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки обґрунтована. Разом з тим, позивач не підтвердила доказами необхідність стягнення аліментів, саме у розмірі ? частина заробітку (доходу) відповідача. Як уже було зазначено, доказів на підтвердження зазначених у позові витрат, позивач не надала.
В свою чергу відповідач, заперечуючи проти позову та обґрунтовуючи своє заперечення не можливістю надавати доньці утримання у розмірі ? частина його заробітку, надав суду наступні докази.
З довідки ПП «Ланнівський цукровий завод» вбачається, що ОСОБА_1 був попереджений про звільнення з роботи, у звязку зі скороченням штату, з 03.01.2014 року. (а.с. 15) Доказу, який прямо підтверджує звільнення ОСОБА_1 з ПП «Ланнівський цукровий завод» - не долучено (таким доказом можуть бути записи у трудовій книжці або наказ).
До матеріалів справи також долучено довідку про заробітну плату відповідача за період з січня по листопад 2013 року. (а.с. 17) Суд не враховує дану довідку при вирішенні справи, оскільки ні позивач, ні відповідач, не долучили належних доказів того, що ОСОБА_1 продовжує працювати в ПП «Ланнівський цукровий завод» і враховуючи довідку з попередженням про звільнення, суд не може вважати таку обставину доведеною.
До матеріалів справи долучено також довідку про склад сімї, згідно якої ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з дружино, донькою останньої та їхньою спільною донькою. (а.с. 16) До матеріалів справи долучено свідоцтва про народження дітей та свідоцтво про одруження з ОСОБА_5 (а.с. 25-26)
Суд не бере до уваги той факт, що разом із відповідачем проживає ОСОБА_4 донька його теперішньої дружини, оскільки дитина не була усиновлена ОСОБА_1 і обовязок по її утриманню та вихованню дитини, мають її батьки, а не відповідач.
При цьому суд враховує, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває його малолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 26), а також, що ним створено сімю з ОСОБА_5 (а.с. 25-26) і вони мають взаємний обовязок по утриманню сімї.
До матеріалів справи також долучено виписний епікриз з історії хвороби ОСОБА_3, на підтвердження того,що остання часто хворіє та потребує лікування, у звязку з чим відповідач несе додаткові витрати. Суд не може оцінити даний доказ з точки зору періодичності лікування, що необхідне дитині, тяжкості захворювання, а також оцінити на підставі висновку, витрати, що їх несе відповідач. Доказів фактично понесених витрат на лікування (додаткових витрат на утримання ОСОБА_3С.) суду не надано.
Окрім іншого, на підтвердження свого матеріального стану ОСОБА_1 надав суду договір іпотеки від 26.03.2007 року, кредитний договір від 17.04.2013 року та договір позики від 01.11.2011 року. Дослідивши договори, суд приходить до наступних висновків.
Долучений відповідачем договір іпотеки, не є належним доказом матеріального становища ОСОБА_1 на час розгляду справи. Договір укладено в забезпечення виконання ОСОБА_1 зобовязань щодо повернення позики, за договором від 18.10.2006 року № 269. Згідно п. 5.3 договору іпотеки він діє до повного виконання основного зобовязання. Договір позики до матеріалів справи не долучено, проте згідно п. 1.1 договору іпотеки, іпотекою забезпечено повернення грошових коштів в момент вимоги, але не пізніше 18.10.2009 року. Таким чином, термін виконання основного зобовязання минув і відомості про те, що його виконання прострочено і заборгованість існує на сьогодні, а отже договір іпотеки дійсний в матеріалах справи відсутні. (а.с. 18-19)
Не належним доказом також є договір позики №224 від 01.11.2011 року. Згідно п. 4.2 договору, остаточною датою повернення позики є 01.11.2012 року. (а.с. 23-24) Відомості про те, що зобовязання за договором не було виконано в строк і заборгованість виплачується на сьогодні в матеріалах справи відсутні.
Долучений до справи кредитний договір від 17.04.2013 року є дійсним, оскільки згідно графіка, виплати продовжуються до 18.05.2014 року. (а.с. 20-22) При цьому сума не виплаченого кредиту є не значною; відомості про заборгованість по кредиту, що збільшує суму виплат, відсутні. Згідно графіка, останній платіж має бути внесено менше ніж через 2 місяці.
Таким чином, суду не доведено складність матеріального становища відповідача, на підставі наданих ним договорів.
Дослідивши надані відповідачем докази, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру аліментів, що мають стягуватись на утримання повнолітньої ОСОБА_2, необхідно взяти до уваги наявність у відповідача іншої сімї та малолітньої доньки.
Отже, позивач, що звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, не довела суду, що відповідач має матеріальну можливість її утримувати (жодних доказів матеріального стану відповідача, зі сторони позивача не надано), а також не надала доказів на підтвердження того, що вона потребує матеріальної допомоги у розмірі ? частина доходу відповідача. Відповідач, частково визнав позов і не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 200 грн. щомісячно, зазначивши, що має змогу сплачувати аліменти в такому розмірі. При цьому, заперечуючи проти позову, відповідач довів суду, що несе витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3
На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно, на користь позивача, на її утримання в період навчання.
Керуючись ст.ст. 182, 199, 200 СК України ст. ст. 11, 57, 60, 61, 174, 212-215 ЦПК України суд ,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2, починаючи з 03.12.2013 року до закінчення нею навчання, але не більше ніж до двадцяти трьох років.
В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 229,40 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню, але не більше як за 1 місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області, через Карлівський районний суд Полтавської області, протягом десяти днів з дня його проголошення або дня отримання копії рішення.

Суддя Жмурко П.Я.