Справа№ 112/344/14-ц
Провадження №6/112/2/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Нижньогірський
районний суд АР Крим у складі:

головуючого судді
- Бєлякової В.М.,

при секретарі
- Колеснікової О.В.,

представника відділу державної

виконавчої служби Нижньогірського
районного

управління юстиції АР Крим
- Півненко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду смт.
Нижньогірський подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Нижньогірського районного управління
юстиції АР Крим Півненко Т.С. про
примусове входження до житлового
будинку боржника ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2014 року до суду звернувся
головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Нижньогірського районного управління
юстиції АР Крим Півненко Т.С. з поданням
про примусове проникнення до житла
боржника ОСОБА_2 В обґрунтування
заявлених вимог посилається на те, що
на примусовому виконанні у відділі
державної виконавчої служби
Нижньогірського районного управління
юстиції (далі відділ ДВС
Нижньогірського РУЮ) перебуває зведене
виконавче провадження № 41733975 у
відношенні боржника ОСОБА_2, до складу
якого входять наступні виконавчі
провадження:

1. Виконавче провадження № 17923431
відкрите 12.03.2010 року на підставі
виконавчого листа № 2-521/08 від 26.06.2008
року виданого Нижньогірським районним
судом АР Крим про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 відшкодування
матеріальної шкоди у розмірі 21 502,16 грн.
та компенсацію маральної шкоди у
розмірі 19 000,00, а також 300,00 грн. витрат на
правову допомогу у адвоката, а всього 40
802,00 грн.(без урахування виконавчого
збору та витрат на проведення
виконавчих дій).

2. Виконавче провадження № 38905402
відкрите 17.07.2013 року на підставі
виконавчого листа № 112/190/13-ц від 11.02.2013
року виданий Нижньогірським районним
судом АР Крим про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 додаткових витрат що
викликані особливими обставинами на
утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_5 у
розмірі 11 787,75 грн. (без урахування
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій).

Після винесення державним виконавцем
постанови про відкриття виконавчого
провадження № 17923431 (стягнення на
користь ОСОБА_3.), державним виконавцем
було проведено повну перевірку
майнового стану боржника, в ході якого
було встановлено, що майно, яке
належить боржнику на яке б можливо було
звернути стягнення для погашення
заборгованості за боржником не
зареєстровано. Відкритих
розрахункових рахунків в установах
банків боржник не має.

Станом на 01.04.2010 року боржник отримував
дохід у вигляді заробітної плати від
ТОВ «Агрофірма ім.. Н.К.Крупської», на
який державним виконавцем було
звернено стягнення у розмірі 50% (згідно
заяви боржника), але вже станом на 04.11.2010
року та по теперішній час боржник не
працює.

Державним виконавцем було проведено
утримання з пенсії матері боржника за
її заявою до 23.12.2011 року. У зв'язку зі
смертю ОСОБА_7. утримання було
припинено та залишок заборгованості
складав 38 548,02 грн.(без урахування
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій).

Боржником частково сплачувалася
заборгованість у розмірі 50,00-200,00 грн.
щомісячно, але цього замало для
виконання судового рішення у повному
обсязі. Станом на 27.01.2014 року розмір
заборгованості ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 складає 41 302,82 грн.( з урахуванням
виконавчого збору на проведення
виконавчих дій).

У ході примусового виконання державний
виконавець неодноразово було
здійснено виїд за вказаною у
виконавчому документі адресою
мешкання боржника, а саме: АДРЕСА_1 та
було встановлено що, боржник за
вказаною адресою не мешкає.

Після тривалого встановлення
державним виконавцем фактичного місця
мешкання ОСОБА_2, державним виконавцем
було встановлено що, боржник мешкає за
наступною адресою: АДРЕСА_2 що також
підтверджували мешканці с.Михайлівка,
але допустити державного виконавця на
територію домоволодіння для перевірки
майнового стану боржника відмовився,
про що державним виконавцем було
складено відповідний акт.

В ході проведення виконавчих дій,
державним виконавцем до
Нижньогірського РВ ГУ МВС України в АР
Крим неодноразово було надіслано
розпорядження про примусовий привід
боржника за адресою його фактичного
мешкання: АДРЕСА_2 але до відділу ДВС
Нижньогірського РУЮ боржника
доставлено не було, так як останній за
вказаною адресою був відсутній у
зв'язку з від'їздом.

Після винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження
державним виконавцем було попереджено
боржника про настання
відповідальності за невиконання
судового рішення, про що він розписався
особисто.

Крім того, що ОСОБА_2 всіляко ухиляється
від виконання судових рішень, боржник
усіма засобами намагається приховати
від державного виконавця свою фактичну
адресу мешкання, та у кожній заяві
пишіть адресу своєї реєстрації.

Державним виконавцем остаточно було
встановлено, що адресою фактичного
мешкання ОСОБА_2 є: АДРЕСА_2 що
підтверджується актом депутата
Михайлівської сільської ради ОСОБА_8
від 31.08.2013 року про підтвердження
мешкання ОСОБА_2 1979 року народження за
вищезазначеною адресою.

У судовому засіданні державний
виконавець Півненко Т.С. підтримала
подання, та просила його задовольнити з
підстав наведених у ньому. При цьому
пояснила, що їй не відомо кому належить
на праві власності житловий будинок, де
фактично мешкає боржник.

Вислухавши державного виконавця
Півненко Т.С., дослідивши матеріали
подання, суд вважає, що подання
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Нижньогірського районного управління
юстиції АР Крим Півненко Т.С. не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст.30 Конституції України
кожному громадянину гарантується
недоторканність житла. Проникнення до
житла чи до іншого володіння особи,
допускається лише за вмотивованим
рішенням суду.

Згідно ст.376 ЦПК України питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, або
дитина, щодо якої є виконавчий документ
про її відібрання, при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця. Суд негайно розглядає
вказане подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до п.10 ч.3 ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має право
звертатись до суду з поданням про
розшук боржника або дитини чи про
постановляння вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або іншої особи.

Цією ж статтею встановлено, що при
виконанні судових рішень державний
виконавець має право безперешкодно
входити на земельні ділянки, в жилі та
інші приміщення боржників - фізичних
осіб, проводити в цих приміщеннях
огляд, за необхідності примусово
відкривати їх в установленому порядку
із залученням працівників органів
внутрішніх справ, опечатувати ці
приміщення, арештовувати, опечатувати
та вилучати належні боржникові майно,
яке там знаходиться та на яке за
законом можливо звернути стягнення.
Згідно передбачених норм вбачається,
що суд розглядає питання про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника на підставі
наявного права державного виконавця
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними.

Однак в матеріалах подання відсутні
будь які відомості щодо власника
житлового будинку, який розташований
за адресою: АДРЕСА_2

Актом про підтвердження проживання
ОСОБА_2 від 31.08.2013 року підтверджується
саме факт фактичного проживання
боржника за адресою: АДРЕСА_2 але даний
акт не містить відомостей щодо
власника зазначеного у акті житлового
будинку.

За таких підстав суд вважає, що подання
про примусове проникнення до житлового
будинку де фактично мешкає ОСОБА_2 є
необґрунтованим та не підлягає
задоволенню, оскільки примусове
проникнення до житла, у якому фактично
мешкає боржник буде порушувати
гарантовані Конституцією права щодо
недоторканності житла власників
будинку.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, ст.10,
Закону України „Про виконавче
провадження", суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Нижньогірського районного управління
юстиції АР Крим Півненко Т.С. про
примусове входження до житлового
будинку боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги через
Нижньогірський районний суд АР Крим
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на її оскарження.

Головуючий: