Справа № 135/97/14-ц
Провадження у справі № 2-о/135/4/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2014
Ладижинський міський суд Вінницької
області

у складі:

головуючого судді
Патраманського І.О.,за участю
секретаряМарченко О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за заявою ОСОБА_3,
заінтересована особа: Управління праці
та соціального захисту населення
Ладижинської міської ради про
встановлення факту проживання, суд -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду із цією
заявою і просила встановити факт її
постійного проживання у м.Ладижин
Вінницької області в період з 01.09.1988
року по 13.04.1992 року.

На обґрунтування своїх вимог заявниця
зазначила, що вона з 29.05.1986 року по 06.07.2007
року проживала, а з 19.12.2013 року по даний
час проживає у м. Ладижин Вінницької
області.

З 29.05.1986 року по 31.08.1988 року вона була
зареєстрована і проживала в квартирі
матері АДРЕСА_2.

В серпні 1988 року було вирішено, що
ОСОБА_3 з дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
поїдуть у місто Нижнєвартовськ до
чоловіка, який там працював. Тому 31.08.1988
року вона знялась з реєстрації місця
проживання у вищевказаній квартирі.

Але обставини склалися так, що в
Нижнєвартовськ вона з дочкою не
поїхали і так і лишились проживати у
квартирі матері АДРЕСА_2 до 13.04.1992 року.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 проживала, але
не була зареєстрована в місті Ладижин
Вінницької області в період з 01.09.1988
року по 13.04.1992 року, вона не може
доказати, що станом на 01.01.1993 року
проживала не менше чотирьох років в
зоні посиленого радіоекологічного
контрою, до якої належить місто Ладижин
Вінницької області, що підтверджується
довідкою № 215 від 15.01.2014 року
Ладижинського МКП «Добробут», та
набути статусу постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Встановлення факту проживання ОСОБА_3 у
місті Ладижин Вінницької області в
період з 01.09.1988 року по 13.04.1992 року
необхідно для отримання нею статусу
потерпілої від Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» до
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи належать особи, які
постійно проживають або постійно
навчаються на території зони
посиленого радіологічного контролю, за
умови, що вони станом на 1 січня 1993 року
прожили або відпрацювали чи постійно
навчалися у цій зоні не менше чотирьох
років.

Заявниця у судове засідання не
з'явилася, її представник подала заяву
у якій просить розглядати справу у
відсутність представника, заяву
підтримує в повному обсязі.

Представник Управління праці та
соціального захисту населення
Ладижинської міської ради у судове
засідання не з'явилася, але надав до
суду заяву у якій просив розглядати
справу у його відсутність. Заперечує
щодо задоволення заявленої заяви
оскільки, посилається на те, що
заявниця не надала доказів того, що
вона перебувала понад чотири роки на
території міста Ладижин в період з
26.04.1986 року по 01.01.1993 року. А тому,
Управління праці та соціального
захисту населення Ладижинської
міської ради вважає, що не можна
визнати її постійно перебуваючою в
зоні радіоактивного забруднення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснювалося.

Дослідивши докази, суд вважає, що заява
обґрунтована і підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти,
що мають юридичне значення
встановлюються судом.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3 в період з 01.09.1988 року по 13.04.1992
року постійно проживала в місті
Ладижин Вінницької області. Заявниця з
29.05.1986 року по 06.07.2007 року проживала, а з
19.12.2013 року по даний час проживає у м.
Ладижин Вінницької області. З 29.05.1986
року по 31.08.1988 року вона була
зареєстрована і проживала в квартирі
матері АДРЕСА_2. В серпні 1988 року було
вирішено, що ОСОБА_3 з дочкою ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, поїдуть у місто
Нижнєвартовськ до чоловіка, який там
працював. Тому 31.08.1988 року вона знялась
з реєстрації місця проживання у
вищевказаній квартирі. Обставини
склалися так, що в Нижнєвартовськ вона
з дочкою не поїхали і так і лишились
проживати у квартирі матері АДРЕСА_2 до
13.04.1992 року.

Цей факт стверджується сукупністю
доказів.

З копії довідки № 215 від 15.01.2014 року
Ладижинського МКП «Добробут» видно, що
ОСОБА_3 з 29.05.1986 року по 31.08.1988 року була
зареєстрована і проживала в АДРЕСА_2; з
14.04.1992 року по 06.07.2007 року - в квартирі
АДРЕСА_3; з 19.12.2013 і по даний час -
АДРЕСА_1.

Доказом того, що ОСОБА_3 фактично з
01.09.1988 року по 13.04.1992 року проживала в м.
Ладижин Вінницької області є рішення
Ладижинського міського суду
Вінницької області від 01.07.2003 року про
те, що її дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з
моменту народження по 13.04.1992 року
проживала у м АДРЕСА_2, оскільки
малолітня ОСОБА_5 проживала разом з
матір'ю.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального

закладу чи закладу охорони здоров'я, в
якому вона проживає.

Даний факт також підтверджується
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6
та ОСОБА_7, які підтвердили факт
проживання ОСОБА_3 в період з 01.09.1988
року по 13.04.1992 року в місті Ладижин
Вінницької області.

Суд приймає ці докази до уваги, так як
вони зібрані з дотриманням закону, та
не суперечать один одному.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 197, 212, 213, 215, 256 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки села
Зарудинці Немирівського району
Вінницької області, в місті Ладижин
Вінницької області в період з 01.09.1988
року по 13.04.1992 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Ладижинський міський суд
Вінницької області шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя