ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2380/14-ц
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р. Дарницький районний суд
міста Києва в складі:

головуючого - судді
Коренюк А.М.

при секретарі
Радченко
Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві МОСКОВЕНКО Сергій
Михайлович, заінтересована особа -
Відділ державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, суд -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі
скаргою на дії державного виконавця
ВДВС Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві
МОСКОВЕНКО С.М., заінтересована особа -
ВДВС Шевченківського районного
управління юстиції у м. Києві,
мотивуючи свої вимоги тим, що державний
виконавець МОСКОВЕНКО С.М., на
виконанні якого знаходився виконавчий
лист, виданий Дарницьким районним
судом м. Києва від 18 липня 2012 року на
підставі рішення цього ж суду від 10
квітня 2002 року про стягнення з нього на
користь ОСОБА_4 аліментів на утримання
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ?
частини його заробітку (доходу),
починаючи з 03 квітня 2002 року й до його
повноліття, на підставі п.10 ч.1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» з підстав направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби закінчив виконавче провадження.
У той час як мав би закінчити
провадження у зв»язку із досягненням
дитиною повноліття й відсутності
заборгованості по виконавчому
провадженню, що підтверджується
довідкою з місця роботи боржника про
відсутність заборгованості перед
стягувачем. Вважає такі дії державного
виконавця неправомірними й просить
скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження від 15 липня 2013
року, винесену у зв»язку з направленням
за належністю до іншого ВДВС
виконавчого листа; зобов»язати
державного виконавця ВДВС
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві відізвати з ВДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві вказаний виконавчий
лист й закрити виконавче провадження у
зв»язку із досягненням дитиною
повноліття й відсутністю
заборгованості по сплаті аліментів, що
й стало підставою звернення до суду з
даною скаргою.

В судовому засіданні представник
скаржника ОСОБА_6, діючий на підставі
договору про надання правової допомоги
від 17 жовтня 2013 року (а.с.15), скаргу
підтримав з тих же підстав та просив її
задовольнити у цілому, визнавши той
факт, що боржник ОСОБА_1 на сьогодні має
заборгованість по сплаті алементів на
утримання сина.

В судовому засіданні державний
виконавець ВДВС Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
МОСКОВЕНКО С.М. скаргу не визнав,
посилаючись на те, що ним при
провадженні виконавчого провадження
дотримано вимоги чинного
законодавства.

В судове засідання представник Відділ
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві не з"явився, належним
чином повідомлений про час та місце
його проведення, що підтверджується
зворотнім повідомленням
рекомендованого листа.

За таких підстав суд визнав за можливе
розглядати справу за його відсутності
на підставі доказів, наявних в
матеріалах справи.

Вислухавши пояснення скаржника,
державного виконавця, їх доводи та
заперечення, дослідивши матеріали
справи, матеріали виконавчого
провадження, у їх сукупності, всебічно
та повно з»ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується скарга,
об»єктивно оцінивши докази, які мають
істотне значення для розгляду справи і
вирішення справи по суті, суд приходить
до висновку про відмову її у
задоволенні із наступних підстав.

Судом встановлено, що державний
виконавець ВДВС Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
МОСКОВЕНКО С.М., на виконанні якого
знаходився виконавчий лист, виданий
Дарницьким районним судом м. Києва від
18 липня 2012 року на підставі рішення
цього ж суду від 10 квітня 2002 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
аліментів на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини його
заробітку (доходу), починаючи з 03 квітня
2002 року й до його повноліття, на
підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» з підстав
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби закінчив виконавче
провадження (а.с.5, 6-7, 8, 14).

При вчиненні оскаржуваної
процесуальної дії державним
виконавцем встановлено, що згідно
наказу ректора Київської
муніципальної академії естрадного та
циркового мистецтва за № 196-к від
30.08.2012 року боржника ОСОБА_1 прийнято на
роботу до академії на 2012-2013 навчальний
рік з 01.09.2012 року по 30.06.2013 року включно
на умовах сумісництва. Згідно довідки
ДП «Національний академічний театр
російської драми ім. Лесі Українки» за
№ 22437 від 05.07.2013 року боржник працює в ДП
«Національний академічний театр
російської драми ім. Лесі
Українки» за адресою: м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, 5, що територіально
відноситься до юрисдикції ВДВС
Шевченківського РУЮ м. Києва.
Заборгованість по сплаті аліментів
станом на 01.07.2013 року становить 13 408 грн.
00 коп. (а.с.14).

Заборгованість по сплаті аліментів
визнана скаржником в судовому
засіданні, й підтверджується
матеріалами виконавчого провадження.

Постановою вказаного державного
виконавця в порядку виконання
виконавчого провадження та з метою
забезпечення виконання рішення суду,
на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження», з підстав
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби закінчено виконавче
провадження. Такі дії державного
виконавця будуються на вимогах чинного
законодавства, виходячи із таких
правових підстав.

Виконавче провадження підлягає
закінченню у разі направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби (п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження»).

Так, відповідно до п.10 ч.1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець, встановши про
існування заборгованості по
виконавчому провадженню боржника,
підтави направлення виконавчого
документа за належністю до іншого
відділу державної виконавчої служби,
правомірно закінчив виконавче
провадження.

Рішення суду є обов"язковим до
виконання. Державний виконавець
зобов"язаний вживати заходів,
передбачених законом для належного
виконання рішення суду.

Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії
(ст.11 Вказаного Закону).

Будь-які докази, які вказували б на
порушення державним виконавцем
чинного законодавста щодо виконання
рішення суду, заявником не надано.

Посилання скаржника на те, що він не має
заборгованості по виконанню рішення
суду щодо стягнення з нього аліментів
спростовується матеріалами
виконавчого провадження.

Так, згідно оскаржуваної постанови
держаного виконавця, встановлено, що
заборгованість скаржника по сплаті
аліментів станом на 01.07.2013 року
становить 13 408 грн. 00 коп. (а.с.14). При
цьому довідка, на яку посилається
скаржник, містить відомості про
відсутність заборгованості по сплаті
аліментів за певний період часу - з 01
вересня 2012 року по 28 лютого 2013 року,
тобто період, коли виконавчий лист
перебував на виконанні за місцем
роботи боржника - Київської
муніципальної академії естрадного та
циркового мистецтва, прийнятого на
роботу до академії на 2012-2013 навчальний
рік з 01.09.2012 року по 30.06.2013 року включно
на умовах сумісництва (а.с.12, 14), а не про
відсутність заборгованості уцілому.

За таких підстав оскаржувані дії
державного виконавця вчинені
відповідно до Закону України "Про
виконавче провадження" та в межах
повноважень державного виконавця,
права скаржника порушено не було.

Судом встановлена правомірність дій
державного виконавця щодо належного
виконання рішення суду, і вважає, що
останні не можуть бути визнані
протиправними лише з формальних
міркувань скаржника та розцінюються
судом, як його бажання звільнитись від
обов»язку виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Аналізуючи зібрані по скарзі докази,
суд приходить до висновку про те, що
вимоги скаржника є не обґрунтованими,
не доведеними та такими, що не
підлягають не задоволенню; обставини,
що підтверджують її вимоги, судом не
встановлені.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 386, 387, 388 ЦПК України, Закону
України "Про виконавче провадження",
суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві МОСКОВЕНКО Сергій
Михайлович, заінтересована особа -
Відділ державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Коренюк А.М.