Справа № 539/2127/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Матвієнка В. М.

при секретарі - Павличенко О.А.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглядаючи цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання спільним
сумісним майном подружжя, його розділ ,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_4 про визнання
спільним сумісним майном подружжя,
його розділ .

У позові вказано, що сторони
зареєстрували між собою шлюб 25.12.1988
року , спільних дітей не мають.

В період проживання однією сім"єю, за
спільні кошти вони придбали
транспортні засоби, а

саме:

- автомобіль WOLKSWAGEN TRANSPORTER 2004 року
виготовлення , ДНЗ НОМЕР_3 , двигун №
НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_1

- автомобіль ГАЗ - 24 СПГ 1981 року
виготовлення, ДНЗ НОМЕР_5 ,

- скутер HONDA SUPER DIO 1994 року
виготовлення,ДНЗ НОМЕР_6.

- причеп до легкового КТЗ NIEWIADOW 318-02, 1998
року випуску, НОМЕР_2, які
зареєстровані на ім"я відповідача
ОСОБА_4,

04.06.2013 року згідно рішення Лубенського
міськрайонного суду сторони
зареєстрований між собою шлюб
розірвали .

Після розірвання шлюбу у сторін
виник спір щодо визнання спільним
сумісним майном подружжя , а саме
придбаних транспортних засобів та
його розділ, який у добровільному
порядку не вирішується.

Позивачка прохає суд визнати спільним
сумісним майном подружжя

- автомобіль WOLKSWAGEN TRANSPORTER 2004 року
виготовлення , ДНЗ НОМЕР_3 , двигун №
НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_1

- автомобіль ГАЗ - 24 СПГ 1981 року
виготовлення, ДНЗ НОМЕР_5 ,

- скутер HONDA SUPER DIO 1994 року виготовлення,
ДНЗ НОМЕР_6,

- причеп до легкового КТЗ NIEWIADOW 318-02, 1998
року випуску, НОМЕР_2

Визнати за нею право власності у
спільному сумісному майні на 1/2 його
частини ,

Стягнути з ОСОБА_4 на її користь
грошову компенсацію за 1/2 частини
спільного сумісного майна в розмірі -
60910 грн. та понесені судові витрати.

У судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала, зменшивши
грошову компенсацію 1/2 частини у
спільному сумісному майна подружжя до
29918 грн.03 коп. враховуючи висновок
судово - товарознавчої експертизи
проведеної по оцінці автомобіля WOLKSWAGEN
TRANSPORTER з яким погодилась, від реального
розділу майна подружжя відмовилась.

Відповідач ОСОБА_4 та його
представник позов в частині визнання
спільним сумісним майном подружжя, а
саме причепу до легкового КТЗ NIEWIADOW
318-02, 1998 року випуску, стягнення
грошової компенсації 1/2 частини цього
транспортного засобу не визнали так як
причеп куплявся за власні кошти ОСОБА_4
, який влітку 1998 року ним ввезений на
територію України через митницю 10.08.1998
року до дня реєстрації шлюбу з
позивачкою 25.12.1988 року, даний причіп не
відноситься до спільного сумісного
майна подружжя. З висновком експертизи
погоджується.

Допитаний у судовому засіданні
експерт ОСОБА_5 підтвердив висновок
проведеної ним судово - товарознавчої
експертизи щодо визначення ринкової
вартості автомобіля WOLKSWAGEN TRANSPORTER, яка
визначалась у відповідності з вимогами
Методики проведення товарознавчої
експертизи та оцінки дорожніх
транспортних засобів, його пробігу,
технічного стану. Він особисто
проводив огляд спірного транспортного
засобу WOLKSWAGEN TRANSPORTER Т5.

Дослідивши обставини справи,
докази, заслухавши думку сторін суд
вважає , що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

Встановлено, що 25.12.1988 року сторони
зареєстрували між собою шлюб, що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження (а.с.3), спільних дітей не
мають.

Згідно рішення Лубенського
міськрайонного суду від 04.06.2013 року
шлюб між сторонами був розірваний .
Після розірвання шлюбу у сторін виник
спір щодо визнання спільним сумісним
майном подружжя та його розділу.

У відповідності з ч.1 ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що в період
проживання однією сім"єю, за спільні
кошти сторони придбали транспортні
засоби, а саме:

- автомобіль WOLKSWAGEN TRANSPORTER 2004 року
виготовлення , ДНЗ НОМЕР_3 , двигун №
НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_1,

- автомобіль ГАЗ - 24 СПГ 1981 року
виготовлення, ДНЗ НОМЕР_5 ,

- скутер HONDA SUPER DIO 1994 року виготовлення,
ДНЗ НОМЕР_6 з чим відповідач
погоджується. Дані транспортні засоби
зареєстровані на ім"я ОСОБА_4 , що
підтверджується свідоцтвами про
реєстрацію транспортних
засобів(а.с.50-51).

Загальна вартість встановленого
судом спільного сумісного майна
складає - 57928 грн. 86 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України
дружина та чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві сумісної
власності.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної

власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними отже
ОСОБА_4 та

ОСОБА_3 належить по 1/2 частині цього
майна вартість якої складає - 28964 грн.43
коп.

(57928,86 : 2 = 28964 , 43 ). З вартістю цих
транспортних засобів сторони
погоджуються.

Разом з тим суд не визнав причеп до
легкового КТЗ NIEWIADOW 318-02, 1998 року
випуску, НОМЕР_2 спільним сумісним
майном сторін оскільки цей
транспортний засіб був придбаний
особисто ОСОБА_4 влітку 1998 року за
кордоном, ввезений ним на територію
України через митницю 10.08.1998 року тобто
до одруження з позивачкою 25.12.1988 року,
що підтверджується копією свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
(а.с.51), поясненням позивачки.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПШС України (
в ред.1970 року) майно? яке належало
кожному з подружжя до одруження ... є
власністю кожного з них. Отже суд
вважає, що причеп являється власністю
ОСОБА_4

Ствердження позивачки про те що
даний причіп являється спільною
сумісною власністю подружжя так як
ОСОБА_4 набув права власності на нього в
зв"язку з його реєстрацією у
Лубенському ВРЕР 16.02.1999 року в період
перебування з нею в зареєстрованому
шлюбі суд оцінює критично оскільки
ОСОБА_4 16.02.1999 року здійснив в
обов"язковому порядку реєстрацію
причепу відповідно до Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів де зазначено - Цим
Порядком встановлюється єдина на
території України процедура державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок.

п.8 Державна реєстрація
(перереєстрація) транспортних засобів
проводиться на підставі заяв
власників, поданих особисто, і
документів, що посвідчують їх особу,
підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення,
митного оформлення (далі -
правомірність придбання)
транспортних засобів.

Судом встановлено , що відповідач,
придбавши спірний причеп за власні
кошти, за кордоном особисто його
оформляв на митниці 10.08.1998 року на
підставі документів, які підтверджують
правомірність його придбання, його
заяви, як власника чого вимагає п. 8
вищевказаного Порядку.

У свідоцтві про реєстрацію ТЗ є запис
про посвідчення митниці від 10.08.1998 року
через яку перевозився причеп тобто
підтверджено законність ввезення та
оформлення документів на причеп
ОСОБА_4 , як власником цього
транспортного засобу.

Крім того законом не передбачено
необхідність реєстрації прав на рухоме
майно , а тільки передбачена
обов"язковість державної реєстрації
транспортних засобів органами
Державтоінспекції. Отже ствердження
позивачки про те що ОСОБА_4 набув права
власності на причеп з дня його
реєстрації 16.02.1999 року є хибним.

Виходячи з вищенаведеного суд
прийшов до висновку, що в задоволенні
позовних вимог щодо визнання спільним
сумісним майном - причеп до легкового
КТЗ NIEWIADOW 318-02, визнання за ОСОБА_3 права
власності на 1/2 його частини , стягнення
грошової компенсації за 1/2 частини
причепа виходячи з вищенаведеного слід
відмовити.

Суд визнав спільним сумісним майном
подружжя ОСОБА_4,

ОСОБА_3

- автомобіль WOLKSWAGEN TRANSPORTER 2004 року
виготовлення , ДНЗ НОМЕР_3 , двигун №
НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_1,

- автомобіль ГАЗ - 24 СПГ 1981 року
виготовлення, ДНЗ НОМЕР_5 ,

- скутер HONDA SUPER DIO 1994 року
виготовлення,ДНЗ НОМЕР_6 вартість якого
складає 57928 грн. 86 коп.

Враховуючи , що вказане майно є
неподільним, що позивачка не бажає його
розділити в натурі , прохає суд тільки
стягнути з відповідача грошову
компенсацію належної їй 1/2 частини суд
виходячи з встановленого в судовому
засіданні переліку спільного
сумісного майна , його вартості вважає
за можливе стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 28964 грн.43 коп. грошової
компенсації 1/2 частини цього майна.

З вартістю спірних транспортних
засобів сторони погодилися.

Оскільки транспортні засоби
залишаються у власності ОСОБА_4 суд
вважає за необхідне зняти арешт на ці
транспортні засоби накладений
Лубенським міськрайонним судом
згідно ухвали від 10.06.2013 року.

Крім того суд при вирішенні питання
щодо розподілу судових витрат
керувався ст. 79 ЦПК України в якій
вказаний перелік судових витрат ,
пов"язаних з розглядом судової справи.

Виходячи з вимог ст. 79 ЦПК України до
судових витрат не відноситься оплата
довідки оцінювача майна, сплата
судового збору за забезпечення позову
і тому у стягненні з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 500 грн. , як оплати довідки
оцінювача, 114 грн. 70 коп. судового збору
по забезпеченню позову слід відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення , суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог,у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що позовні вимоги
задоволені частково, вимоги ст. 88 ЦПК
України суд вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 289
грн.64 коп. судового збору та з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 1128 грн. 96 коп. за
проведення експертизи. При цьому суд
застосував розрахунок вартості
задоволених позовних вимог . ( сума
грошової компенсації, яка підлягає
стягненню 28964 грн.43 коп. (вартість
експертизи, яку оплатив відповідач
складатиме з урахуванням позовних
вимоги у задоволенні яких відмовлено
1128 грн. 96 коп. (28964,43 : 29918.03= 0,96) , ( 0,96
коефіцієнт частини позовних вимог, які
були відмовлені) 1176 грн. - сума
оплаченої відповідачем експертизи
(1176*0,96 =1128,96).

Згідно ст. 1 ЗУ "Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах" . Розмір компенсації витрат
на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, а в адміністративних справах
- суб'єктом владних повноважень, не
може перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому
засіданні, під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час

ознайомлення з матеріалами справи в
суді.

На час розгляду справи вартість однієї
години праці адвоката складала з
червня 2013 року по 01.12.2013 - 458,80 грн., з
01.12.2013р. по 23.01.2014 р. - 487,2 грн.

Згідно журналів судових
засідань, адвокат ОСОБА_1 , як
представник позивача ОСОБА_3 приймав
участь у судових засіданнях 16.09.2013р.,
25.11.2013р., 09.12.2013р., 17.12.2013р., 16.01.2014р.,
23.01.2014р. протягом 5 годин 15 хвл., адвокат
ОСОБА_2 приймав участь у судових
засіданнях, як представник відповідача
ОСОБА_4 16.09.2013р., 25.11.2013р., 17.12.2013р.,
16.01.2014р., 23.01.2014р. протягом 5 год.

З урахуванням вимог ст. 1 ЗУ "Про
граничний розмір компенсації витрат
на правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах" , вартості
однієї години праці адвоката,
тривалістю його участі у судових
засіданнях розмір компенсації за
надання правової допомоги ОСОБА_1
складає - з 16.09.2013р. по 01.12.2013р. з
урахуванням вартості однієї години -
458,80 грн. та з 01.12.2013р. по 23.01.2014р. з
урахуванням вартості однієї години -
487грн. 20 коп. складає - 2559.88 коп. ( 458.8*150: 60=
1147грн) , (487.2*174 :60=1412,88) , (1147 + 1412,88= 2559,88 грн.
Враховуючи надані письмово
підтверджуючі документи вартість
сплаченої суми позивачем 2000 грн.,
розміру задоволених позовних вимог
суд вважає за необхідне стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2000 грн. за
надання правової допомоги.

З урахуванням вимог ст. 1 ЗУ "Про
граничний розмір компенсації витрат
на правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах" , вартості
однієї години праці адвоката,
тривалістю його участі у судових
засіданнях розмір компенсації за
надання правової допомоги ОСОБА_2
складає - з 16.09.2013р. по 01.12.2013р. з
урахуванням вартості однієї години -
458,80 грн. та з 01.12.2013р. по 23.01.2014р. з
урахуванням вартості однієї години -
487грн. 20 коп. складає - 2347 грн. 37коп. (
458.8*135 : 60= 1032 грн.30 коп. ) , (487.2*174 :60=1412,88) ,

(1032.30 + 1412,88= 2445 грн.18 коп. ).

Враховуючи частину позовних вимог
в задоволенні яких було відмовлено
суд вважає за необхідне стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2347 грн. 37 коп.
за надання правової допомоги.
(2445.18*0.96=2347,37).

Керуючись ст. 24 КПШС
України ( в ред. 1970 року)

ст.ст.60,
69, 70 СК України,

ст.ст.10,11,60, 88, 209, 213-215
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання спільним сумісним майном
подружжя, його розділ задовольнити
частково.

Визнати спільним сумісним майном
подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а саме:

- автомобіль WOLKSWAGEN TRANSPORTER 2004 року
виготовлення , ДНЗ НОМЕР_3 , двигун №
НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_1

- автомобіль ГАЗ - 24 СПГ 1981 року
виготовлення, ДНЗ НОМЕР_5 ,

- скутер HONDA SUPER DIO 1994 року
виготовлення,ДНЗ НОМЕР_6

Визнати за ОСОБА_3 , ОСОБА_6 право
власності у спільному сумісному майні
подружжя по 1/2 частині за кожним на :

- автомобіль WOLKSWAGEN TRANSPORTER 2004 року
виготовлення , ДНЗ НОМЕР_3 , двигун №
НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_1

- автомобіль ГАЗ - 24 СПГ 1981 року
виготовлення, ДНЗ НОМЕР_5 ,

- скутер HONDA SUPER DIO 1994 року
виготовлення,ДНЗ НОМЕР_6.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію за 1/2 частини
спільного сумісного майна, що
складається з:

автомобіля WOLKSWAGEN TRANSPORTER 2004 року
виготовлення , ДНЗ НОМЕР_3 , двигун №
НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_1

- автомобіля ГАЗ - 24 СПГ 1981 року
виготовлення, ДНЗ НОМЕР_5 ,

- скутера HONDA SUPER DIO 1994 року
виготовлення,ДНЗ НОМЕР_6 в розмірі -

28964 грн.43 коп.

Визнати право власності за ОСОБА_6 на:

- автомобіль WOLKSWAGEN TRANSPORTER 2004 року
виготовлення , ДНЗ НОМЕР_3 , двигун №
НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_1

- автомобіль ГАЗ - 24 СПГ 1981 року
виготовлення, ДНЗ НОМЕР_5 ,

- скутер HONDA SUPER DIO 1994 року
виготовлення,ДНЗ НОМЕР_6.

Зняти арешт накладений Лубенським
міськрайонним судом згідно ухвали від
10.06.2013 року на наступні транспортні
засоби:

- Вантажний малотоннажний фургон VOLKSWAGEN
TRANSPORTER, 2004 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу ДАННОМЕР_7 видане
19.08.2008 р. зареєстрований за ОСОБА_6 у
ВРЕР з обслуговування м. Лубни,
Лубенського та Оржицького районів.

- Причеп до легкового КТЗ NIEWIADOW
318-02, 1998 року випуску, НОМЕР_2, свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_8 видане 16.02.1999 р., зареєстрований
за ОСОБА_6 у ВРЕР з обслуговування м.
Лубни, Лубенського та Оржицького
районів.

- Легковий автомобіль ГАЗ-24СПГ, 1981
року випуску, ДНЗ НОМЕР_5, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_9 видане 01.04.2003 р., зареєстрований
за ОСОБА_6 у ВРЕР з обслуговування м.
Лубни, Лубенського та Оржицького
районів.

- Скутер HONDA SUPER DIO 1994 року випуску,
ДНЗ НОМЕР_6, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_10 видане
01.09.2010 р., зареєстрований за ОСОБА_6 у
ВРЕР з обслуговування м. Лубни,
Лубенського та Оржицького районів.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 289
грн.64 коп. судового збору, 2000 грн. за
надання правової допомоги .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 - 2347
грн. 37 коп. за надання правової допомоги
,1128 грн. 96 коп. за проведення експертизи.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
протягом 10 днів з дня його проголошення
через суд першої інстанції.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Матвієнко В. М.