Справа № 344/1842/14-ц
Провадження № 2/344/1963/14
У Х В А Л А

26 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області
Польська М.В., ознайомившись з
клопотанням представника позивача про
забезпечення позову в цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою шляхом знесення
самовільно побудованих будівель і
споруд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області з позовом
до ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою по
АДРЕСА_1, шляхом знесення самовільно
збудованих будівель і споруд по
АДРЕСА_2.

Позивачем також подано до суду
заяву про забезпечення позову, в якій
заявник просить заборонити
відповідачу та іншим особам
здійснювати будь-яке будівництво на
земельній ділянці по АДРЕСА_2;
заборонити ІДАБК в Івано-Франківській
області та реєстраційній службі
Івано-Франківського міського
управління юстиції забороняти вчиняти
дії по прийнятті в експлуатацію та
реєстрації права власності та
відчуження будівель та споруд.

Заява мотивована тим, що не
вжиття заходів забезпечення позову в
подальшому може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду на
випадок його прийняття.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити, передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; 2) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Позивач причиною, у зв'язку з якою
потрібно забезпечити позов, зазначає,
що відповідач продовжує ведення
самочинного будівництва, а тому існує
реальна загроза того, що відповідач
вчинятиме дії, спрямовані на
унеможливлення виконання рішення суду,
у випадку задоволення позову.

Пунктами 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що позов забезпечується, в
тому числі і забороною вчиняти певні
дії.

Вимога про забезпечення позову шляхом
накладенням арешту на майно є частково
обґрунтованою виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме приписами про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
05.11.2013 року та 02.12.2013 року встановлено,
що за результатами позапланової
перевірки, проведеної на будівництва
двох житлових будинків та
господарської будівлі по АДРЕСА_2
встановлено самовільно, без дозвільних
документів здійснюється будівництво
двох житлових будинків та
господарської будівлі по АДРЕСА_2, зо є
порушенням п.3 ч.1 ст.25 Закону України
«Про основи містобудування».

В позовній заяві позивачем також
вказано, що відповідач продовжує
протиправні дії по веденню самочинного
будівництва, та після завершення
будівництва самочинно збудованих
об'єктів має намір подати документи в
органи архбудконтролю та прийняття в
експлуатацію.

Забезпечення позову визначається як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів фізичних або юридичних осіб
і застосовується судом як гарантія
реального виконання рішення суду на
випадок його прийняття.

За вимогами ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Пункт 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22 грудня 2006 року N 9
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» вказує , що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача, а
й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

На підставі викладеного, суддя дійшов
висновку, що заява про забезпечення
позову є частково обґрунтованою та
підлягає задоволенню частково, в
частині заборони відповідачу ОСОБА_2 та
іншим особам здійснювати будь яке
будівництво на земельній ділянці по
АДРЕСА_2 до вирішення страви по суті.

Відповідно до п.1 ч.1, ч. 3 ст. 152 ЦПК
України, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК
України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача про
забезпечення позову задовольнити
частково.

Заборонити ОСОБА_2, жительці АДРЕСА_2, та
іншим особам здійснювати будь-яке
будівництво на земельній ділянці по
АДРЕСА_2 до вирішення справи по суті.

Копію ухвали направити для
виконання відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції та сторонам для
відома.

Ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання та не перешкоджає подальшому
розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Роз'яснити сторонам, що
апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом 5
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали, але оскарження
не зупиняє виконання даної ухвали.

Строк пред'явлення до виконання до 27
лютого 2015 року.

Суддя
Польська М.В.