Справа № 738/34/14-ц
№ провадження 2/738/52/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року
м. Мена

Менський районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого судді
Волошиної Н.В.

з участю секретаря
Костюка І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мена Чернігівської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Менської міської ради
Менського району Чернігівської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Менської міської ради
Менського району Чернігівської
області про визнання права власності
на нерухоме спадкове майно в порядку
спадкування. Свій позов мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати -
ОСОБА_2, після смерті якої чоловік
померлої, а її батько - ОСОБА_3, фактично
прийняв спадщину, але юридично її не
оформив. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько
- ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась
спадщина на квартиру АДРЕСА_1 та на
інше майно. Вона як спадкоємець за
законом першої черги звернулася до
Менської районної державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини та про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом. Проте, їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом у зв'язку з відсутністю
реєстрації Свідоцтва про право
власності на житло від 05 травня 1993 року,
виданого виконавчим комітетом
Менської міської Ради народних
депутатів Чернігівської області, в
міжміському бюро технічної
інвентаризації, та рекомендовано
визнати право власності на нерухоме
спадкове майно в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином, а
саме шляхом СМС-повідомлення, просила
справу розглянути без її участі.

Представник відповідача - Менської
міської ради Менського району
Чернігівської області, належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
надіслав до суду заяву про розгляд
справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що справу можливо розглянути
без участі сторін, за наявних у справі
доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи такого.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

При вирішенні спорів про спадкування,
спадщина по яких відкрилась і була
прийнята до 01 січня 2004 року, не
допускається застосування судами норм
ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають
норми законодавства, чинного на час
відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР,
при спадкуванні за законом
спадкоємцями першої черги є в рівних
частках діти, дружина та батьки
померлого. Для прийняття спадщини
відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК
Української РСР необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв.

Судом встановлено, що згідно із
свідоцтвом про право власності на
житло, виданого 05 травня 1993 року
виконавчим комітетом Менської міської
Ради народних депутатів Чернігівської
області, квартира АДРЕСА_1 належала на
праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
рівних частках по 1/2 кожному (а.с.10).
Квартира приватизована згідно з
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду».

Проте, згідно з
повідомленням КП «Чернігівське міське
бюро технічної інвентаризації» від 29
листопада 2013 року за №217, свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_1
станом на 31 грудня 2012 року в КП
Чернігівське МБТІ не зареєстроване
(а.с.11).

Матеріалами справи
підтверджено, що технічний паспорт на
квартиру АДРЕСА_1 виготовлено лише
29 листопада 2013 року після смерті ОСОБА_3
та ОСОБА_2 (а.с. 12-15).

Як вбачається із свідоцтва
про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 28
січня 1994 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були
подружжям (а.с.7).

Встановлено, що ОСОБА_2
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що
відділом реєстрації актів
громадянського стану Менського
районного управління юстиції
Чернігівської області видано
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.
5). Після її смерті відкрилась спадщина
на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Із заповіту, посвідченого державним
нотаріусом Менської районної
державної нотаріальної контори
Петрикей К.І. 18 листопада 1997 року та
зареєстрованого в реєстрі за №2-2161,
вбачається, що ОСОБА_2 все своє майно,
де б воно не було із чого б воно не
складалося і взагалі все те, що буде
належати їй не день смерті і на що за
законом матиме право заповіла, ОСОБА_3
(а.с.37).

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 проживав разом з дружиною
ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 в м. Мена
Чернігівської області, після її смерті
продовжував проживати в цій квартирі,
тобто вступив в управління та
володіння спадковим майном, а тому
відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР
вважався таким, що фактично прийняв
спадщину, успадкувавши належну
померлій дружині ? частку квартири,
проте до нотаріуса із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину не
звертався і за життя спадщину юридично
не оформив.

Згідно повідомлення
Державного нотаріального архіву
Чернігівської області від 17 січня 2014
року за № 83/01-17 спадкова справа після
смерті ОСОБА_2 не заводилась.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року, про що свідчить свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_3, видане відділом
реєстрації актів громадянського стану
Менського районного управління
юстиції Чернігівської області
ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.6). Після його
смерті відкрилась спадщина на квартиру
АДРЕСА_1 та інше майно.

Позивач ОСОБА_1 є
спадкоємцем за законом першої черги
після померлого ОСОБА_3, що
підтверджується матеріалами справи
(а.с.8, 9).

Як вбачається з матеріалів
спадкової справи №292/1999, заведеної за
заявою ОСОБА_1, як спадкоємиці за
законом першої черги, остання в
установлений законом строк звернулася
до Менської районної державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_3 та
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом. Інших спадкоємців немає.

Постановою про відмову у
вчиненні нотаріальних дій від 24 грудня
2013 року за № 2142/02-31 державним
нотаріусом Менської районної
державної нотаріальної контори
Петрикей К.І. відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку з
відсутністю документів про державну
реєстрацію права власності на
квартиру (а.с. 36).

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п.23 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року №7 „Про
судову практику у справах про
спадкування", свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленим цивільним
законодавством. У разі відмови в
оформленні права на спадщину
нотаріусом особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

За таких обставин, суд приходить до
переконання про необхідність судового
захисту права на спадкування ОСОБА_1
шляхом задоволення її позову у
повному обсязі та визнання за нею права
власності квартиру АДРЕСА_1, вартістю 22
400 (двадцять дві тисячі чотриста)
гривень, в порядку спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
року батька - ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись 529,
548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 328 ЦК
України, ст.ст. 10, 57-60, 174, 208, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Менської
міської ради Менського району
Чернігівської області про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з моменту отримання
його копії.

Суддя
Н. В. Волошина