Справа № 462/5500/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 січня 2014 року Залізничний районний
суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Боровкова Д.О.

при секретарі
Волянському А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Кооперативу індивідуальних
забудовників гаражів «Залізничник»
(третя особа: Обласне комунальне
підприємства Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки») про визнання права
власності на гаражний бокс та
зобов'язання видати технічну
документацію,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати за ним право
власності на гаражний бокс НОМЕР_1
розташований по АДРЕСА_1 в АГК
«Залізничник»; зобов'язати Обласне
комунальне підприємства Львівської
обласної ради «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
(надалі - ОКП ЛОР «БТІ та ЕО») видати
йому технічну документацію на
зазначений гараж. Свої вимоги мотивує
тим, що він являється членом КІЗГ
«Залізничник», що розташований по вул.
ген. Курмановича у м. Львові. На
підставі рішення Залізничної районної
ради від 14.11.1997р. йому належить гараж
НОМЕР_1, а відповідачу ОСОБА_2 гараж
НОМЕР_2. Проте згідно документації, яка
знаходиться в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» гараж
НОМЕР_1 в силу допущеної помилки
зареєстрований за відповідачем. В
зв'язку з наведеним, просить позов
задовольнити.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав, дав пояснення аналогічні
вищенаведеному, просить позов
задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
та його представник проти позову
заперечили, подавши до суду письмові
заперечення /а.с.65-68/, додатково
пояснивши, що в силу того, що позивач не
висуває вимоги про скасування права
власності на гараж НОМЕР_1 за ОСОБА_2, то
у задоволенні позову слід відмовити,
оскільки не може існувати двох гаражів
під однаковим номером.

У судовому засіданні представник
відповідача - голова КІЗГ
«Залізничник» пояснив, що позов
підтримує, проте пояснити чогось
конкретного у судовому засіданні не
зміг, зіславшись, що в нього немає всіх
документів на гаражі, які знаходяться в
кооперативі.

Суд ухвалив розглядати справу без
участі представника ОКП ЛОР «БТІ та
ЕО», який в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час і місце судового
засідання, однак матеріалів справи
достатньо для прийняття рішення.

Заслухавши позивача, представників
відповідачів, вивчивши матеріали
справи, матеріали інвентаризаційної
справи на гаражні бокси КІЗГ
«Залізничник», суд прийшов до
висновків, що у задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Підстави набуття права власності чітко
встановлені законодавством України.

Судом встановлено, що в матеріалах
інвентаризаційної справи знаходиться
довідка № 25 від 14.05.1998 року, видана
гаражним кооперативом Львівський
«Залізничник», зі змісту якої
вбачається, що ОСОБА_3 був членом
зазначеного кооперативу, в якому йому
належав гаражний бокс НОМЕР_1, який
розташований в АДРЕСА_1, та за котрий
останній повністю вніс свій пайовий
внесок /а.с.33, а.с. Інвентаризаційної
справи 41/.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про власність» (який був чинний на
момент видачі довідки) член житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, який повністю вніс свій
пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж,
іншу будівлю або приміщення, надані
йому в користування, набуває права
власності на це майно.

08.06.1998 року Львівським обласним
державним комунальним бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки
було видане реєстраційне посвідчення,
згідно з яким за ОСОБА_3 було
зареєстровано право власності на гараж
НОМЕР_1 розташований по АДРЕСА_1 в АГК
«Залізничник» на підставі
вищевказаної довідки № 25 від 14.05.1998
року /а.с.64, а.с. Інвентаризаційної
справи 43/.

23.10.1998 року між ОСОБА_3 та відповідачем
ОСОБА_2 був укладений договір
купівлі-продажу гаражного боксу,
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі
№ 929 /а.с.34, а.с. Інвентаризаційної
справи 63/. Згідно з умовами зазначеного
договору відповідач ОСОБА_2 купив у
ОСОБА_3 гаражний бокс НОМЕР_1 в АГК
«Залізничник», що по АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦК УРСР (чинний на
момент укладання договору
купівлі-продажу) за договором
купівлі-продажу продавець
зобов'язується передати майно у
власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму

06.11.1998 року Львівським обласним
державним комунальним бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки
було видане реєстраційне посвідчення,
згідно з яким за ОСОБА_2 було
зареєстровано право власності на гараж
НОМЕР_1 розташований по АДРЕСА_1 в АГК
«Залізничник» /а.с.35, а.с.
Інвентаризаційної справи 64/.

Таким чином, судом достовірно
з'ясовано, що гаражний бокс НОМЕР_1 по
вул. Курмановича у м. Львові належить
відповідачу ОСОБА_2, який він придбав
згідно з договором купівлі-продажу.
Відповідач користується зазначеним
гаражем, що визнано всіма учасниками
судового процесу, і тому в силу ч. 1 ст. 61
ЦПК України не підлягає доказуванню.

Суд не бере до уваги твердження
позивача про те, що гараж, який належить
ОСОБА_2 має мати порядковий НОМЕР_2, а
гараж, який належить позивачу має
НОМЕР_1 з огляду на таке.

Позивачем не було надано суду
допустимих доказів того, що договір
купівлі продажу, який був укладений
23.10.1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, був
визнаний недійсним, не було надано
також доказів, які б свідчили про те, що
державна реєстрація зазначеного
гаражу скасовувалася. Крім того, ні
позивач, ні КІЗГ «Залізничник» не
зверталися з такими вимогами до суду.

Суд критично ставиться до твердження
позивача про те, що довідка № 25 від
14.05.1998 року, видана ГК «Залізничник»
ОСОБА_3 була сфальсифікована, оскільки
позивачем не надано суду доказів на
підтвердження таких його тверджень.

Як убачається з постанови слідчого
Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у
Львівській області Школьного Н.С. від
23.01.2014 року кримінальне провадження,
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000122 від 05.12.2013
року, за ознаками кримінального
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366
КК України, було закрито у зв'язку з
відсутністю в діянні службових осіб
КІЗГ «Залізничник», складу
кримінального правопорушення по факту
видачі довідки № 25 від 14.05.1998 року
/а.с.70,71/.

Крім того, позивачем не доведено суду
обставин, які б вказували на те, що
довідка № 16 від 15.02.2013 року, видана йому
КІЗГ «Залізничник» про те, що він
володіє на праві власності гаражем
НОМЕР_1 /а.с.7/, має будь-який пріоритет
або переваги над довідкою № 25 від 14.05.1998
року, виданою тим же самим кооперативом
ОСОБА_3

Таким чином, у суді не добуто жодних
належних доказів, які б вказували на те,
що гараж, який належить ОСОБА_2 має мати
порядковий НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, в суду немає
правових підстав для визнання права
власності за позивачем на гараж НОМЕР_1
по вул. Курмановича у м. Львові,
оскільки відповідач ОСОБА_2 набув право
власності на інший гараж за тим самим
номером та здійснив його державну
реєстрацію у встановленому на той час
порядку, а позивач не висуває вимоги
про скасування зазначеної реєстрації.

Також, відсутні підстави для
задоволення позовних вимог про
зобов'язання ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» видати
позивачу технічну документацію на
гараж НОМЕР_1, оскільки з матеріалів
інвентаризаційної справи чітко
вбачається, що вся документація на
гараж за таким номером зареєстрована
за ОСОБА_2

Крім того, з аналізу норм ЦПК України
слідує, що позов може бути задоволений,
якщо вимоги заявлені до відповідача.
Проте, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» являється
третьою особою по справі, а тому в суду
взагалі відсутні будь-які підстави для
задоволення цієї вимоги.

Враховуючи наведене, суд дослідивши
докази у справі у їх сукупності, вважає,
що у задоволенні позову з підстав
зазначених у ньому слід відмовити за
безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 10,11,60-62,130,174,209,212,214-215 ЦПК
України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Кооперативу індивідуальних
забудовників гаражів «Залізничник»
(третя особа: Обласне комунальне
підприємства Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки» про визнання права
власності на гаражний бокс та
зобов'язання видати технічну
документацію - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м. Львова
шляхом подачі в десяти денний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Рішення не
всткпило в законну силу.

Суддя:
Боровков Д.О.