АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2305/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/259/14
Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С.
Доповідач Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

при секретарі - Філоненко О.В.

за участю: відповідачів - ОСОБА_1,
ОСОБА_2

представника
відповідачів - ОСОБА_3

представника позивача
- ОСОБА_4

представника третьої
особи -Федорченко М.О.

прокурора - Рощепи Я.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1, ОСОБА_2

на рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 02 грудня 2013
року

по справі за позовом Полтавської
районної державної адміністрації в
інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи -
Служба у справах дітей Полтавської
районної державної адміністрації,
Терешківська сільська рада
Полтавського району, про позбавлення
батьківських прав; зустрічним позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Полтавської районної
державної адміністрації,
Терешківської сільської ради
Полтавського району, треті особи -
Прокуратура Полтавського району,
служба у справах дітей Полтавської
районної державної адміністрації про
повернення дітей їх батькам.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року Полтавська районна
державна адміністрація (далі -
Полтавська РДА) звернулася до суду з
вказаним позовом, мотивуючи його тим,
що рішенням виконавчого комітету
Терешківської сільської ради №2 від
11.04.2013р. малолітніх дітей ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження було
негайно відібрано у їхніх батьків -
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, оскільки матір
продовжує зловживати алкогольними
напоями, вихованням та утриманням
малолітніх дітей не займається, а
батько безвідповідально ставиться до
виконання своїх батьківських
обов'язків, офіційно не працює, не
забезпечує дітям належного виховання
та умов проживання.

У зв»язку з цим прохали суд позбавити
відповідачів батьківських прав
відносно їх малолітніх дітей, стягнути
з них аліменти на утримання малолітніх
дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів
заробітку, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 10.06.2013 року і до досягнення ними
повноліття, на рахунки у Відкритому
акціонерному товаристві «Державний
ощадний банк України» та судові
витрати на користь держави.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 02.12.2013 року
позовні вимоги Полтавської районної
державної адміністрації в інтересах
малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
задоволено в повному обсязі.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н. та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5
р.н. у відношенні до їх малолітніх дітей
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження

Стягнуто зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 року
народження, не працюючого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
аліменти на утримання малолітніх дітей
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, рахунок
НОМЕР_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, рахунок НОМЕР_2, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, рахунок
НОМЕР_3, у розмірі 1/2 частини всіх видів
його заробітку, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з 10.06.2013 року і до досягнення
ними повноліття, на рахунки у ВАТ
«Державний ощадний банк України»

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 року
народження, не працюючої, проживаючої
за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на
утримання малолітніх дітей ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, рахунок НОМЕР_1,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
рахунок НОМЕР_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, рахунок НОМЕР_3, у
розмірі 1/2 частини всіх видів її
заробітку, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 10.06.2013 року і до досягнення ними
повноліття, на рахунки у ВАТ «Державний
ощадний банк України».

Вирішено питання стягнення судового
збору.

В частині стягнення аліментів рішення
звернуто до негайного виконання в
межах суми платежу за один місяць.

Роз»яснено відповідачам, що, згідно ч.2
ст.165 СК України особа, позбавлена
батьківських прав, не звільняється від
обов»язку утримання дітей.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено за
недоведеністю.

З цим рішенням не погодилися
відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які в
поданій апеляційній скарзі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального права,
просять рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити, а зустрічний
позов про повернення дітей
задовольнити.

Зазначають, що їхня сім»я дійсно
перебувала під соціальним супроводом
Терешківської сільської ради з 2007 по 2013
роки, але при обстеженні
житлово-побутових умов уповноважені
особи вказували на піклування матері
про дітей, зауважень щодо виконання
батьком своїх обов'язків не
зафіксовано; вони, як батьки, створили
для дітей належні умови проживання,
усунувши недоліки, які були
встановлені при відвідуванні їх сім»ї
11.04.2013 року, зокрема, у будинку наведено
відповідний санітарний стан, спальні
місця для дітей прибрані, речі
відіпрані, сміття з подвір»я вивезено;
діти забезпечені іграшками та
продуктами харчування, світло у
будинку присутнє. Зловживання батьків
алкогольними напоями, застосування
фізичного насилля до дітей або
нехтування їх здоров'ям не доведено, на
обліку в наркологічному диспансері
вони не перебувають, до
адміністративної чи кримінальної
відповідальності за розпивання
спиртних напоїв вони не притягувалися,
а безлад у будинку, зафіксований 11.04.2013
року, який на даний час усунутий, не є
підставою для позбавлення
батьківських прав відносно їхніх
малолітніх дітей.

У судовому засіданні відповідачі та їх
представник апеляційну скаргу
підтримали та прохали її задовольнити.

Прокурор, представник позивача та
третьої особи проти апеляційної скарги
заперечували, прохали її відхилити, а
рішення місцевого суду залишити без
змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вислухавши
пояснення учасників процесу, приходить
до висновку, що скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим судом, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 є батьками малолітніх ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження; ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження; ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження (а.с.27-29).

Малолітні ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6
зареєстровані та проживають разом із
батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.13-17).

Дана родина перебуває на обліку
Терешківського сільського центру
соціальних служб для сім»ї, дітей та
молоді як неблагополучна родина з
04.08.2009 року, що підтверджується
матеріалами, зібраними в Особовій
справі №1.

Актом обстеження умов проживання від
22.10.2012 року, складеного Службою у
справах дітей Полтавської
райдержадміністрації та ВКМСД
Полтавського РВ УМВС України в
Полтавській області, встановлено, що за
адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та
проживають: ОСОБА_10- дід, ОСОБА_2 -
чоловік, ОСОБА_1-матір, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 Умови проживання
незадовільні, в будинку безлад,
відключено світло за борги, немає
продуктів харчування, діти голодні.
Умови для виховання та розвитку дітей
незадовільні, є тільки2 ліжка та
коляска в жахливому стані. Матір
зловживає алкогольними напоями, під
час обстеження була в нетверезому
стані.

На підставі даного Акту малолітні
ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були тимчасово
вилучені у батьків та влаштовані до
закладів соціального захисту дітей
(а.с.18).

Рішенням Комісії з питань захисту прав
дитини при Полтавській РДА від 29.01.2013
року №01-02/13 визначено про доцільність
повернення малолітніх дітей ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. до їхньої
матері - ОСОБА_1, у зв'язку зі створенням
належних умов для розвитку та
виховання дітей (а.с.19).

За інформацією уповноваженої з охорони
дитинства Терешківської сільської
ради Стець А.Б., під час соціального
інспектування родини ОСОБА_2, батькам
було надано рекомендації щодо
проведення генерального прибирання
будинку, подвір'я, прання білизни,
вирішення питання влаштування дитини
дошкільного віку ОСОБА_6 до ДНЗ №59
«Малятко» м. Полтави. 11.04.2013 року під час
повторного відвідування родини було
встановлено, що жодна з наданих
рекомендацій не була виконана, умови
утримання помешкання та малолітнього
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, вкрай
незадовільні. Мати, ОСОБА_1, перебувала
в нетверезому стані, на зауваження
реагувала агресивно (а.с.25).

11.04.2013 року працівниками Полтавської
РДА на підставі планового
інспектування було проведено
обстеження житлово-побутових умов
проживання родини ОСОБА_2, за адресою:
АДРЕСА_1, згідно якого умови проживання
незадовільні, в будинку безлад,
відключено світло за несплату, майже
відсутні продукти харчування, речі
розкидані, брудні, в кімнатах напалено.
Для виховання та розвитку дитини
створені незадовільні умови, спальні
місця в неналежному стані, візок в
непридатному стані, відсутні іграшки.
Найменша дитина перебуває на
стаціонарному лікуванні у
шкірвендиспансері з діагнозом
«чесотка». Матір продовжує зловживати
алкогольними напоями, батько
відсутній, Мати перебувала в стані
алкогольного сп'яніння, поводила себе
агресивно. Діти негайно відібрані та
влаштовані до закладів соціального
захисту, про що встановлено
відповідним Актом (а.с.26).

Рішенням №2 Опікунської ради при
виконавчому комітеті Терешківської
сільської ради від 11.04.2013р.
рекомендовано виконкому Терешківської
сільської ради розглянути питання про
доцільність негайного відібрання
малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. (а.с.20).

Згідно Рішення виконавчого комітету
Терешківської сільської ради №24 від
11.04.2013 року доцільне негайне відібрання
малолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7
у їхніх батьків - громадян ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, оскільки мати раніше судима,
зловживає спиртними напоями,
вихованням та утриманням малолітніх
дітей не займається. Батько
безвідповідально ставиться до
виконання своїх батьківських
обов'язків, офіційно не працює, не
забезпечує дітям належного виховання
та умов проживання. Антисанітарні
умови утримання житла, відсутність
належного догляду за дітьми
розцінюється як загроза їх здоров'ю
(а.с.140).

Як убачається з довідки №58 обласного
притулку для дітей від 11.04.2013 року,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
влаштований до обласного притулку для
дітей (а.с.21).

Згідно Листа завідувача Терешківської
амбулаторії загальної практики
сімейної медицини сімейного лікаря
Кружко С.М. від 11.04.2013 року, малолітні
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
відправлені 10.04.2013 року на лікування до
дитячого відділення Полтавської ЦРЛ з
діагнозом: гостра респіраторна вірусна
інфекція. Протягом останніх 10 днів
батьки викликали лікаря додому, однак
порад лікаря батьки не виконували,
дітей не лікували. Умови проживання
даної сім'ї із дітьми незадовільні. У
даний час не має підстав повертати
дітей в сім»ю (а.с.23).

За інформацією Полтавської
центральної районної лікарні від 12.04.2013
року №837, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були
доставлені медичними працівниками
Терешківської АЗП-СМ в середньому
ступені тяжкості по стану здоров'я та
занедбаному стані по соціальному
фактору в супроводі батька та його
сестри. Мати була залишена вдома в
нетверезому стані (а.с.22).

За повідомленням директора
Терешківського сільського центру
соціальних служб для сім»ї, дітей та
молоді Прилукової С.В., яка за
посадовими обов'язками здійснювала
соціальне інспектування родини ОСОБА_2
у період з 29.01.2013 року по даний час та
спільно з медичними працівниками
Терешківської амбулаторії загальної
практики сімейної медицини, старшим
дільничним Полтавського РВ УМВС у
Полтавській області майором міліції
Яворським В.С., уповноваженим з охорони
дитинства сільської ради Стець А.Б.
здійснювали контроль за родиною,
складали акти обстеження
житлово-побутових умов та у разі
виникнення проблемних ситуацій
повідомляли службу у справах дітей
Полтавської РДА, у даний час існує
загроза здоров'ю малолітніх дітей,
оскільки батьки самоусунулися від
виконання своїх батьківських
обов'язків (а.с.24).

Згідно Висновку органу опіки і
піклування Полтавської РДА від 29.04.2013
року № 1372/01-33, комісією з питань захисту
прав дитини при райдержадміністрації
від 26.04.2013 року вирішено, що доцільно
позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3
р.н. (а.с.33-34).

За повідомленнями державних установ,
малолітні діти ОСОБА_8 та ОСОБА_7
знаходяться у Кременчуцькому
спеціалізованому будинку дитини
Полтавської обласної ради на повному
державному забезпеченні з 03.06.2013 року.
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, з
09.07.2013 року перебуває у Центрі
соціально-психологічної реабілітації
дітей у м. Комсомольську. У період з
03.06.2013 по 17.09.2013 року батьки та близькі
родичі дітей не відвідували та не
телефонували, участі у їх вихованні не
брали. У побаченні з сином ОСОБА_6
ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки вона
перебувала у нетверезому стані
(а.с.141-147).

Вказані вище обставини викладені також
у повідомленні сільського голови
Терешківської сільської ради Лепейко
Л.І. від 17.09.2013 року № 849 (а.с.115-121).

Окрім того, ОСОБА_1 неодноразово
притягувалася до адміністративної
відповідальності за ч.ч.1,2 ст.184 КУПАП за
неналежний догляд та виховання своїх
дітей (а.с.192-193).

Задовольняючи позов, місцевий суд
обґрунтовано виходив із того, що
відповідачі ухиляються від виконання
своїх батьківських обов'язків, не
дбають про своїх дітей, не приділяють
їм належної уваги, діти неодноразово
відбиралися у батьків, так як мати
зловживає спиртними напоями, а батько
самоусунувся від виховання та догляду
за дітьми.

Такі висновки місцевого суду
відповідають встановленим по справі
обставинам та ґрунтуються на законі,
виходячи з наступного.

У відповідності до ст.150 СК України
батьки зобов'язані виховувати дитину в
дусі поваги до прав та свобод інших
людей, любові до своєї сім»ї та родини,
свого народу, своєї Батьківщини,
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Як убачається зі ст.11 ЗУ «Про охорону
дитинства» батько та мати мають рівні
права та обов'язки щодо своїх дітей.
Предметом основної турботи та основним
обов'язком батьків є забезпечення
інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 Закону України
«Про охорону дитинства», на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання та розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році
Конвенцію про права дитини 1989 року,
Україна прийняла на себе
міжнародно-правові зобов`язання по
здійсненню міжнародних стандартів
прав дитини, відповідно з якими вона
повинна забезпечити добробут, охорону
здоров`я, житло, освіту для кожної
дитини без будь-якої дискримінації,
забезпечити якнайкраще здійснення
інтересів і прав дитини в усіх сферах
суспільного життя.

Норми цієї Конвенції, відповідно до ст.9
Конституції України 1996 р., діють як
складова національного законодавства
України з 27 вересня 1991 року, тобто з
часу її ратифікації Україною.

Згідно статті 3 Конвенції про права
дитини (далі - Конвенція), у всіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно пунктів 1,2,3 статті 9 Конвенції,
держави-учасниці забезпечують те, щоб
дитина не розлучалася з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, коли компетентні органи
згідно з судовим рішенням, визначають
відповідно до застосовуваного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в як найкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї.

Держави-учасниці поважають право
дитини, яка розлучається з одним чи
обома батьками, підтримувати на
регулярній основі особисті відносини і
прямі контакти з обома батьками, за
винятком випадків, коли це суперечить
найкращим інтересам дитини.

Згідно ст.18 Конвенції держави-учасниці
докладають всіх можливих зусиль до
того, щоб забезпечити визнання
принципу загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки або
у відповідних випадках законні опікуни
несуть основну відповідальність за
виховання і розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування…

Стаття 19 Конвенції про права дитини
закріплює, що Держави-учасниці
вживають всіх необхідних законодавчих,
адміністративних, соціальних і
просвітніх заходів з метою захисту
дитини від усіх форм фізичного та
психологічного насильства, образи чи
зловживань, відсутності піклування чи
недбалого і брутального поводження…

Держави-учасниці визнають право кожної
дитини на рівень життя, необхідний для
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку
дитини. Батько(-ки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини (ст.27 Конвенції).

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України,
ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладання на них
відповідальності, встановленої
законом.

Згідно зі ст.164 СК України, однією з
підстав позбавлення батьків
батьківських прав є ухиляння від
виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню дитини.

Пунктами 15,16 постанови «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» від 30.03.2007р. №3
Пленум Верховного Суду України
роз»яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів та інше), що надані
батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема, ставлення батьків до
дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Приймаючи до уваги те, що відповідачі
ухиляються від виконання своїх
батьківських обов'язків, не дбають про
своїх дітей, не приділяють їм належної
уваги, мати зловживає спиртними
напоями, батько самоусунувся від
виховання та догляду за дітьми, діти
неодноразово відбиралися у батьків,
місцевий суд дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог та позбавлення батьківських прав
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітніх
дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
стягнення з відповідачів аліментів на
утримання малолітніх дітей з таких
підстав.

За змістом ст.180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу (ст.182 СК).

Згідно ч.2 ст.166 СК України особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Одночасно з позбавлення батьківських
прав суд може на вимогу позивача
вирішити питання про стягнення
аліментів.

Як роз'яснено у п.15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15.05.2006 року,
відповідно до ст.180 СК батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, а у
випадках, передбачених статтями 198, 199
цього Кодексу, і своїх повнолітніх
дочку, сина.

При вирішенні спору про стягнення
аліментів на неповнолітню дитину судам
необхідно враховувати, якщо дитина
постійно проживає у державному чи
комунальному закладі охорони здоров'я,
навчальному або іншому дитячому
закладі, а батьки не беруть участі в її
утриманні, адміністрація цього закладу
має право пред'явити до них позов в
інтересах дитини, оскільки виконує
функції опікуна та піклувальника
згідно зі ст.245 СК.

Таким чином, місцевий суд дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову в частині стягнення
з відповідачів аліментів у розмірі 1/2
частини всіх видів заробітку на
утримання їхніх малолітніх дітей.

Окрім того, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення зустрічного позову ОСОБА_2
та ОСОБА_1 про повернення дітей батькам,
оскільки на підтвердження обставин,
якими позивачі за зустрічним позовом
обґрунтовують свої позовні вимоги, не
надано жодного належного та
допустимого доказу у відповідності до
ст.ст. 58-60 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, про те, що
відповідачі створили для дітей належні
умови проживання, не зловживають
спиртними напоями та дбають про дітей,
їх розвиток та здоров'я, - є
безпідставними, спростовуються
наявними у справі доказами та
висновками, викладеними у
мотивувальній частині рішення суду на
підставі аналізу та оцінки доказів, що
містяться в матеріалах справи.

Твердження в апеляційній скарзі щодо
відсутності підпису відповідачів в
Акті обстеження умов проживання від
11.04.2013 року не спростовують по суті
правильного та обґрунтованого рішення
суду.

Суд першої інстанції повно та
об'єктивно встановив фактичні
обставини справи і дав їм належну
правову оцінку, дослідив надані
сторонами докази, на підставі яких
дійшов вірного висновку про наявність
підстав для задоволення позову про
позбавлення батьківських прав та
відмови у задоволенні зустрічних
позовних вимог за недоведеністю.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,-
відхилити.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 02 грудня 2013
року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

ГОЛОВУЮЧИЙ
/підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ:
/підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Т.О. Кривчун