АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/388/2014
Головуючий у І інстанції - Шевченко Т.М.
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Онищенко О.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою заступника
прокурора м. Києва на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 4 вересня 2013 року у справі за
позовом заступника прокурора
Голосіївського району м. Києва до
Київської міської ради, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, третя особа - Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), про
визнання недійсним рішення, державних
актів на право власності на земельну
ділянку, договору купівлі-продажу,
відновлення становища, яке існувало до
порушення,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач заступник прокурора
Голосіївського району м. Києва у
березні 2013 року звернувся до суду з
позовом, в якому просив визнати
незаконним та скасувати пункт 888
Додатку №1 до рішення КМР від 18.12.2008
року № 922/922; визнати недійсним
Державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га по
АДРЕСА_1, кадастровий номер 8 000 000
000:79:364:0315, виданий ОСОБА_2 і
зареєстрований Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
КМР (КМДА) 22.12.2009 рокуза № 07-7-05110; визнати
недійсним договір купівлі-продажу
зазначеної земельної ділянки,
укладений 15.04.2011 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3; відновити становище, яке
існувало до порушення, шляхом визнання
права власності на зазначену земельну
ділянку за територіальною громадою м.
Києва.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
рішенням від 18.12.2008 року № 922/922 "Про
передачу громадянам України земельних
ділянок для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд та для
ведення садівництва у мікрорайоні
Жуляни у Солом'янському та
Голосіївському районах міста Києва"
відведено 975 громадянам земельні
ділянки для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель та споруд, а
також 315 громадянам земельні ділянки
для ведення садівництва у мікрорайоні
Жуляни у Солом'янському та
Голосіївському районах м. Києва.
Пунктом 888 вказаного рішення КМР ОСОБА_2
передано у приватну власність земельну
ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд. На виконання
вказаного рішення ОСОБА_2 видано
державний акт на право власності на
вказану земельну ділянку, який
зареєстрований Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
КМР (КМДА) 22.12.2009 року за № 07-7-05110.

15.04.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки по АДРЕСА_1. На даний
час зазначена земельна ділянка
належить на праві власності ОСОБА_3 На
думку позивача, прийняте рішення
Київради, державний акт на право
власності на земельну ділянку та
укладений договір її купівлі-продажу
не відповідають вимогам чинного
законодавства та повинні бути визнані
недійсними, оскільки проект
землеустрою щодо відведення спірної
земельної ділянки за замовленням
ОСОБА_2 взагалі не розроблявся,
контролюючими органами не розглядався
та не погоджувався, а проект рішення
міської ради про передачу у власність
земельної ділянки Головним
управлінням земельних ресурсів КМДА не
готувався та на розгляд міської ради не
направлявся, що свідчить про те, що
оскаржуване рішення та укладені на
його підставі договори купівлі-продажу
та державні акти на право власності на
зазначену земельну ділянку прийняті з
порушенням установленої Земельним
кодексом України процедури. Крім того,
позивач зазначає про те, що всупереч
ст.9 Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації", п.2 Порядку проведення
експертизи містобудівної
документації, затвердженого
постановою КМ України від 20.10.2000 року №
1577, експертиза проекту землеустрою та
містобудівної документації не
проводилась. Оспорюваним рішенням
міської ради внесено зміни до
Генерального плану міста Києва без
проведення обов'язкової державної
екологічної документації. Також КМР не
були враховані публічні інтереси
територіальної громади м. Києва,
оспорюване рішення прийняте без
інформування населення через ЗМІ про
заплановану зміну цільового
призначення земельних ділянок та про
заплановану передачу цих земельних
ділянок у приватну власність. При
затвердженні містобудівного
обґрунтування та внесенні змін до
Генерального плану були порушені також
громадські і приватні
інтереси.Оскільки рішення Київради від
18.12.2008 року № 922/922 прийняте з грубими
порушеннями вимог законодавства,
держаний акт на право власності на
земельну ділянку, виданий на підставі
вказаного рішення, то відповідно до ч.
1 ст. 155 ЗК України вони підлягають
визнанню недійсними. Також підлягає
визнанню недійсним договір
купівлі-продажу вказаної земельної
ділянки, укладений відповідачем у
подальшому з ОСОБА_3 у зв'язку з
продажем земельної ділянки особами, що
не є її власниками, тобто не наділені
повноваженнями по володінню,
користуванню та розпорядженню нею. Для
захисту порушеного права також
необхідно відновити становище, яке
існувало до порушення, шляхом визнання
права власності на спірну земельну
ділянку за територіальною громадою м.
Києва.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 4 вересня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора м. Києва просить скасувати
рішення суду і ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити в повному
обсязі, вказуючи на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи.

В суді апеляційної інстанції
представник прокуратури підтримав
апеляційну скаргу, просив рішення суду
першої інстанції скасувати та
постановити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 просив
відхилити апеляційну скаргу, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням КМР від
18.12.2008 року за № 922/922 "Про передачу
громадянам України земельних ділянок
для будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд та для ведення
садівництва у мікрорайоні Жуляни у
Солом'янському та Голосіївському
районах м. Києва" відведено 975
громадянам земельні ділянки для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель та споруд, а також 315
громадянам - земельні ділянки для
ведення садівництва у мікрорайоні
Жуляни у Солом'янському та
Голосіївському районах м. Києва.

Пунктом 888 зазначеного рішення КМР
ОСОБА_2 передано у приватну власність
земельну ділянку площею 0,1000 га по
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

На виконання вказаного рішення ОСОБА_2
видано Державний акт на право
власності на вказану земельну ділянку,
який зареєстрований Головним
управлінням виконавчого органу КМР
(КМДА) 22.12.2009 року за № 07-7-05110.

15.04.2011 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено
договір купівлі-продажу зазначеної
земельної ділянки, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
(а.с. 13-14).

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.11.2011 року був задоволений позов
заступника прокурора м. Києва в частині
скасування рішення Київської міської
ради від 18 грудня 2008 року № 922/922 "Про
передачу громадянам України земельних
ділянок для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд та для
ведення садівництва у мікрорайоні
Жуляни у Солом'янському та
Голосіївському районах м. Києва",
зокрема й ділянки, виділеної
відповідачу ОСОБА_2

Не погоджуючись із вказаною вище
постановою, одна із зазначених у ній
осіб звернулася до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
заявою про перегляд постанови від
17.11.2011 року за нововиявленими
обставинами. Підставою для перегляду
було те, що 18 червня 2012 року заявником
отримано лист Управління Служби
безпеки України у м. Києві № 51/12/2543 від 11
червня 2012 року, згідно якого УСБ
України в м. Києві під час проведення
обшуку в ПП "ОСОБА_8" було вилучено
оригінали проектів землеустрою та
погодження проекту відведення
земельних ділянок певних осіб, зокрема
й відповідача ОСОБА_2

За результатами розгляду вказаної
справи, суд своєю постановою від 20
вересня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.01.2013 року,
скасував постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.11.2011 року та відмовив в задоволенні
позову заступника прокурора м. Києва в
частині скасування оскаржуваного
рішення щодо передачі земельних
ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 85-92, 109-114).

20.02.2013 року справа № 2а/16462/10/2670
направлена до Вищого
адміністративного суду України,
оскільки рішення суду було оскаржено в
касаційному порядку.

Відповідно до ст.. 61 ч.3 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням в цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині визнання пункт 888
Додатку № 1 до рішення КМР від 18.12.2008
року № 922/922 суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
відсутність підстав для визнання
цього пункту рішення недійсним,
оскільки на момент розгляду справи
адміністративним судом зазначене
рішення КМР від 18.12.2008 року № 922/922 було
скасоване повністю, зокрема, й
стосовно п.888 щодо ділянки, виділеної
відповідачу ОСОБА_2 Однак, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про відмову в цій частині в задоволенні
позову, так як в цій частині
провадження по справі повинно бути
закрито.

Відмовляючи в позові в частині
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
договору купівлі-продажу, відновлення
становища, яке існувало до порушення,
суд першої інстанції послався на те, що
листом Управління Служби безпеки
України у м. Києві № 51/12/2543 від 11 червня
2012 року, підтверджено, що УСБ України в
м. Києві під час проведення обшуку в ПП
"ОСОБА_8" було вилучено оригінали
проектів землеустрою та погодження
проекту відведення земельних ділянок
певних осіб, зокрема й відповідача
ОСОБА_2

Однак, з такими висновками суду першої
інстанції повністю погодитися не
можна, так як судом не враховано, що є
постанова Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17.11.2011 року, якою
скасовано рішення КМР про виділ
земельної ділянки ОСОБА_2, зазначена
постанова набула законної сили і сам
факт, що знайдено проектну
документацію не скасовує постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва, яка є обов'язковою для
врахування.

Оскільки Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,1000 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер 8 000
000 000:79:364:0315, виданий ОСОБА_2 і
зареєстрований Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
КМР (КМДА) 22.12.2009 року № 07-7-05110 , на
підставі рішення КМР від 18.12.2008 року,
яке на час розгляду справи скасовано,
то зазначений Державний акт на право
власності на земельну ділянку повинен
бути визнаний недійсним.

Статтями 203, 215 ч.1 ЦК України визначено
підстави визнання правочинів
недійсними.

Договір купівлі-продажу
земельної ділянки укладений 15.04.2011
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд визнає
недійсним, так як ОСОБА_2 розпорядилася
земельною ділянкою, Державний акт на
право власності якої визнаний
недійсним.

Колегія суддів прийшла до
висновку про відновлення становища,
яке існувало до порушення права шляхом
визнання права власності на спірну
земельну ділянку за територіальною
громадою м.Києва, оскільки захист права
повинен відбутися не шляхом
застосування ст.. 388 ЦК України, а саме
шляхом застосування реституції, так як
прокуратура в даному спорі діє не як
суб'єкт правовідносин, що склалися між
учасниками цих правовідносин, а має
інший правовий статус, тому , на думку
колегії суддів, вона в своїх вимогах не
може посилатися на ст.. 388 ЦК України ,
оскільки не є власником спірної
земельної ділянки, а тому спосіб
захисту порушеного права позивачем
обрано правильно.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313-315, 316 ЦПК
України , колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора м. Києва задовольнити
частково.

Рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 4 вересня
2013 року в частині визнання державного
акту на право власності на земельну
ділянку, договору купівлі-продажу,
відновлення становища, яке існувало до
порушення,скасувати та постановити в
цій частині нове рішення.

Визнати недійсним Державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0,1000 га по АДРЕСА_1, кадастровий №
8 000000000:79:364:0315, виданий ОСОБА_2 і
зареєстрований Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
КМР (КМДА) 22.12.2009 року № 07-7-05110;

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,1000 га по АДРЕСА_1, кадастровий №
8 000000000:79:364:0315, укладений 15.04.2011 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
за реєстровим № 1352.

Відновити становище шляхом
визнання права власності на земельну
ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_1,
кадастровий № 8 000000000:79:364:0315 за
територіальною громадою м.Києва.

В частині визнання п.888 Додатку № 1
до рішення КМР від 18.12.2008 року за № 922922
незаконним рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 4.09.2013 року
скасувати, а провадження по справі в
цій частині закрити.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подання до
цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :