У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко
С.О., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області до ОСОБА_3
про стягнення коштів за скасованим
рішенням, за касаційною скаргою
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України на рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області від 1
серпня 2013 року, ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 22
жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України (далі - ВВДФССНВВПЗ
України) звернулося до суду з указаним
позовом, просило стягнути з
відповідача 28 375 грн 45 коп. на підставі
ст. 1212 ЦК України.

Свої позовні вимоги обґрунтовувало
тим, що ухвалою апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 15
червня 2006 року було скасовано рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області від 17
червня 2005 року, залишене без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 червня
2006 року, на підставі яких відповідачу
було виплачено грошові кошти.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 1 серпня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 жовтня
2013 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ВВДФССНВВПЗ
України просить скасувати судові
рішення у справі, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що відсутні правові підстави для
задоволення позову на підставі ст. 1212
ЦК України.

Апеляційний суд також виходив із того,
що характер спірних правовідносин між
сторонами врегульовано ст. 215 ЦК
України, а тому положення ст. 1212 ЦК
України на них не поширюються. Позовні
вимоги про стягнення з відповідача
суми 28 375 грн 45 коп. не підлягають
задоволенню, оскільки кошти було
виплачено на підставі судових рішень,
які набрали законної сили.

Зазначивши ст. 215 ЦК України як правову
підставу для вирішення спору, суди
першої та апеляційної інстанцій
посилаються на положення ст. 1215 ЦК
України.

Із висновками суду апеляційної
інстанції повністю погодитись не можна
з огляду на таке.

Судами встановлено, що рішенням
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області від 17
червня 2005 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 червня
2006 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до
ВВДФССНВВПЗ України у м. Кривому Розі
про відшкодування шкоди, завданої
здоров'ю, з ВВДФССНВВПЗ України у м.
Кривому Розі на користь ОСОБА_3
стягнуто одноразову заборгованість за
щомісячними платежами у розмірі 15 918
грн 02 коп. та зобов'язано виплачувати
щомісячно виплати у розмірі 622 грн 05
коп. до зміни обставин, що тягнуть
перерахунок страхових виплат.

На виконання зазначених судових рішень
ОСОБА_3 було виплачено 15 918 грн 02 коп. та
призначено страхові виплати.

Ухвалою апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 13 березня 2008 року
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 17 червня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 червня
2006 року скасовано, справу направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Кривого рогу Дніпропетровської
області від 16 жовтня 2009 року позовну
заву ОСОБА_3 до ВВДФССНВВПЗ України у м.
Кривому Розі про відшкодування шкоди,
завданої здоров'ю, залишено без
розгляду.

Питання про поворот виконання судового
рішення судом вирішено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із ч. 1 ст. 1215 ЦК України не
підлягає поверненню безпідставно
набуті: заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до ст. 380 ЦПК України питання
про поворот виконання рішення вирішує
суд апеляційної чи касаційної
інстанції, якщо, скасувавши рішення,
він закриває провадження у справі,
залишає позов без розгляду, відмовляє в
позові повністю або задовольняє
позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо
рішення після його виконання скасовано
і справу повернено на новий розгляд, а
при новому розгляді справи в позові
відмовлено або позовні вимоги
задоволено в меншому розмірі, або
провадження у справі закрито чи заяву
залишено без розгляду, суд, ухвалюючи
рішення, повинен зобов'язати позивача
повернути відповідачеві безпідставно
стягнене з нього за скасованим
рішенням.

Із змісту позовної заяви вбачається, що
позивач бажає стягнути з відповідача
кошти у зв'язку з тим, що ухвалою суду
було скасовано судові рішення, на
підставі яких відповідачу виплачені
кошти, та направлено справу на новий
розгляд до суду першої інстанції, під
час нового розгляду справи позовну
заяву було залишено без розгляду.

Поза увагою апеляційного суду
залишилося те, що ст. 1212 ЦК України
регулює зобов'язання з безпідставного
придбання майна, яке виникає за
наявності таких умов: має місце набуття
або зберігання майна; набуття або
зберігання здійснено за рахунок іншої
особи; відсутні правові підстави для
набуття або зберігання майна.

Ст. ст. 1212, 1215 ЦК України регулюють
зобов'язання з безпідставного набуття
або зберігання майна як одного із виду
позадоговірних зобов'язань.

Виплата коштів на підставі рішення
суду не є видом позадоговірних
зобов'язань.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції у порушення ст. ст. 213, 214 ЦПК
України не встановив характер
правовідносин між сторонами, не
звернув уваги на підстави позову,
належним чином не мотивував, із яких
підстав відмовив у позові: чи у зв'язку
з тим, що правовідносини не
врегульовано ст. ст. 215, 1212 ЦК України, чи
тим, що на них поширюються положення ст.
1215 ЦК України.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд у порушення
ст. ст. 303, 315 ЦПК України зазначені
порушення норм матеріального та
процесуального не усунув; не перевірив
належним чином доводи апеляційної
скарги, твердження і заперечення
сторін; також не встановив характер
спірних правовідносин; не взяв до уваги
підстави позову та положення ст. 380 ЦПК
України та дійшов передчасного
висновку про залишення рішення суду
першої інстанції без змін.

Оскільки допущені апеляційним судом
порушення норм процесуального та
матеріального права унеможливили
встановлення фактичних обставин
справи, що мають значення для
правильного її вирішення, ухвалу
апеляційного суду необхідно скасувати
та направити справу на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції відповідно
до ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 жовтня
2013 року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.С.
Олійник

Судді:

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

І.К. Парінова