Справа № 450/338/14-ц Провадження №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2014 р. суддя Пустомитівського
районного суду Львівської області
Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до ВДВС
Пустомитівського РУЮ у Львівській
області про визнання дій державного
виконавця неправомірними та
незаконними,-

в с т а н о в и в :

06.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд в
порядку цивільного судочинства із
позовною заявою до ВДВС
Пустомитівського РУЮ у Львівській
області про визнання дій державного
виконавця неправомірними та
незаконними.

У відповідності до положень ст. 15 ч.1 п.1
ЦПК України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Положеннями ст.13 ЦК України цивільні
права особа здійснює у межах, наданих
їй договором або актами цивільного
законодавства. Статтею 16 ЦК України
встановлено способи захисту цивільних
прав та інтересів, а також закріплено
положення про те, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Розділом VII ЦПК України встановлено
правомочності суду з судового контролю
за виконанням судових рішень. Разом з
тим, у відповідності до положень ст. 383
ЦПК України, сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Таким чином в порядку, встановленому
ЦПК України підлягають розгляду
виключно скарги сторін виконавчого
провадження на дії та рішення
державних виконавців, а не позовні
заяви про визнання дій протиправними.
Зважаючи на те, що виконавче
провадження є завершальною стадією
судового процесу, розгляд скарг на дії
чи бездіяльність державного виконавця
проводиться в порядку судового
контролю за виконанням судових рішень.
В той час як подана позовна заява
позивача тягне за собою відкриття
іншого провадження у іншій справі.

Оскільки відповідно до ст. 4 ч.2 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець є представником влади і
здійснює примусове виконання судових
рішень, постановлених іменем України,
та рішень інших органів (посадових
осіб), виконання яких покладено на
державну виконавчу службу, у порядку,
передбаченому законом, він виступає як
суб'єкт владних повноважень.

Відповідно до ст. 2 ч.2 КАС України, до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

В силу ст. 3 ч.1 п.1 КАС України, справа
адміністративної юрисдикції - це,
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Вжитий у цій процесуальній нормі
термін «суб'єкт владних повноважень»,
відповідно до ст. 3 ч.1 п.7 КАС України,
означає орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхню
посадову чи службову особу, інший
суб'єкт при здійсненні ним владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі при
виконанні делегованих повноважень.

Враховуючи те, що позивачем подано
позовну заяву в порядку цивільного
судочинства, а не скаргу, як це прямо
встановлено положеннями ст. 383 ЦПК
України, до суб'єкта владних
повноважень, з приводу реалізації ним
публічно-правових функцій, випливає
висновок про те, що цей спір належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Таким чином ця справа, не підвідомча
Пустомитівському районному суду
Львівської області та не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства, а тому відповідно до ст. 122
ч.2 п.1 ЦПК України у відкритті
провадження слід відмовити.

Керуючись ст.122 ч.2 п.1 ЦПК України,
суддя,-

у х в а л и в :

У відкритті провадження в цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ВДВС
Пустомитівського РУЮ у Львівській
області про визнання дій державного
виконавця неправомірними та
незаконними - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду Львівської
області через Пустомитівський
районний суд Львівської області
протягом 5-ти днів з дня її проголошення
або отримання копії.

СуддяВ. Є. Мусієвський