АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/774/443/14
Головуючий у 1-ій інстанції
Категорія 34 суддя
суддя Повєткін В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 р. Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Яловій Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційнами
скаргами ОСОБА_1 та Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Гольфстрім ІІ»

на рішення Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від 14
жовтня 2013 року

за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гольфстрім ІІ» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, а також збитків у
вигляді упущеної вигоди, треті особи:
Солонянська селищна рада
Солонянського району
Дніпропетровської області, Служба
автомобільних доріг у
Дніпропетровській області ДААДУ
«Укравтодор», Управління
Державтоінспекції ГУМВС України в
Дніпропетровській області,
Солонянський районний відділ ГУМВС
України в Дніпропетровській області, -

В с т а н о в и в :

У липні 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до суду з позовом до ТОВ
«Гольфстрім ІІ» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, а
також збитків у вигляді упущеної
вигоди посилаючись на те, що 10.11.2011 року
близько 17 год. 30 хвил. на автомобільній
дорозі Дніпродзержинськ - Миколаївка -
Солоне по вул. Радянській в с. Солоне
навпроти будинку № 151 відбулася ДТП за
участю автомобіля «ВАЗ-111930» державний
реєстраційний номер НОМЕР_6 причепом
«ТАРЗ-1П» державний реєстраційний
номер НОМЕР_2 під керуванням водія
ОСОБА_2 та автомобіля «Рено-9» державний
реєстраційний номер НОМЕР_5 під
керуванням водія ОСОБА_3 через наїзд
автомобіля позивача ОСОБА_2 на кучу
ґрунту, якою було перекрито половину
проїзної частини вказаної
автомобільної дороги, в результаті
чого автомобіль виїхав на зустрічну
смугу руху та відбулося лобове
зіткнення транспортних засобів,
внаслідок якого автомобілі отримали
механічні ушкодження. За фактом ДТП
слідчим Солонянського РВ УМВС України
в Дніпропетровській області Куликом
Є.О. було проведено дослідчу перевірку
та винесено постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи від
16.01.2012 року, за якою було встановлено
вину позивача ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, але
оскільки водій та пасажири автомобіля
«Рено-9» отримали легкі тілесні
ушкодження в порушенні кримінальної
справи було відмовлено. Дана постанова
була оскаржена ОСОБА_2 в порядку,
передбаченому статтею 236-1 КПК України,
та була скасована постановою
Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 02.04.2012
року, а відмовний матеріал № 1369
повернуто у Солонянський РВ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
для проведення додаткової перевірки.
Під час проведення додаткової
перевірки старшим слідчим СВ
Солонянського РВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області, майором
міліції Павленко В.І. було викликано
для надання пояснень заступника
директора ТОВ «Гольфстрім-ІІ»
Якушенкова М.В., який був
відповідальною посадовою особою ТОВ
«Гольфстрім-ІІ» за проведення робіт на
даній ділянці, при цьому останній
зазначив, що ґрунт на проїзну частину
було насипано у ході проведення робіт
по заміні водогону, але оскільки
світловий день був короткий, а роботи
не закінчені, прибрати цей насип не
було можливості та її було огороджено
світло відбивною стрічкою. По
результатах додаткової перевірки
постановою старшого слідчого СВ
Солонянського РВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області Павленко
В.І. від 21.04.2012 року було відмовлено в
порушені кримінальної справи за фактом
ДТП, а також відносно Якушенкова М.В. за
відсутністю складу злочину, оскільки
усі постраждалі отримали легкі тілесні
ушкодження, а однією з кваліфікуючих
ознак ст.288 КК України є спричинення
середньої тяжкості тілесних ушкоджень
потерпілим. За наслідками ДТП на водія
ОСОБА_2 було складено протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.124 КУпАП, в якому було
зазначено, що водій ОСОБА_2, керуючи
автомобілем «ВАЗ-111930» державний номер
НОМЕР_6 з причепом «ТАРЗ-1П» державний
номер НОМЕР_2, під час виникнення
небезпеки (насипу ґрунту на проїзній
частині дороги) на його смузі руху,
виїхав на смугу зустрічного руху та
скоїв зіткнення з автомобілем «Рено-9»,
державний номер НОМЕР_5, який рухався по
своїй смузі руху, в результаті чого
постраждало 7 чоловік та пошкоджено
автомобілі. За результатами розгляду
даного протоколу постановою судді
Василівського районного суду
Запорізької області від 28.03.2012 року, яка
набрала законної сили 10.04.2012 року,
провадження в справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2 було закрито в зв'язку
з відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення, при
цьому вказаною постановою було
встановлено, що згідно з висновком
спеціаліста НДЕКЦ ГУ МВС України у
Дніпропетровській області від 06.02.2012
року № 70/27-38 та висновку судової авто
технічної експертизи від 12.03.2012 року №
135/12, проведеної судовим експертом
НДЕКЦ ГУ МВС України у Запорізькій
області, водії обох транспортних
засобів не мали технічної можливості
запобігти зіткненню. Дії водія
автомобіля «ВАЗ-111930» з причепом
«ТАРЗ-1П» ОСОБА_2 не відповідали вимогам
п.12.2. ПДР України, що не знаходиться в
причинно-наслідковому зв'язку із
подією ДТП, а оцінка дій водія ОСОБА_2 в
частині виконання ним вимог пунктів
10.1.,12.3. ПДР України виходить за межі
компетенції експерта-автотехніка,
оскільки вищевказаний водій
знаходився в аварійній обстановці, при
цьому під аварійною розуміють таку
дорожню обстановку, з якій водій не має
технічної можливості запобігти
зіткненню. Водій ОСОБА_2, виявивши на
своїй смузі руху насип ґрунту та
перебуваючи в аварійній обстановці,
виконав маневр відвороту вліво, в
результаті чого виїхав на смугу
зустрічного руху, де скоїв зіткнення з
автомобілем «Рено-9», при цьому не мав
можливості переконатися, що маневр
відвороту вліво буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки для
інших учасників руху, оскільки на його
полосі був насип ґрунту в результаті
ремонтних робіт, а додаткова тимчасова
схема організації дорожнього руху у
зв'язку із ремонтними роботами, не була
передбачена та розроблена, а необхідні
тимчасові дорожні знаки у зв'язку із
ремонтними роботами, були відсутні.
Службою автомобільних доріг у
Дніпропетровській області в листі за
зверненням ОСОБА_2 зазначено, що в
вересні 2011 року до них звернулось ТОВ
«Гольфстрім-ІІ» стосовно надання
дозволу на проведення ремонтних робіт
існуючого водогону вздовж а/д Т-04-17
Дніпродзержинськ - Миколаївка - Солоне
до а/д Н-08 (км 48+659 - км 49+160), був виданий
дозвіл № 95 від 07.10.2011 року на право
виконання ТОВ «Гольфстрім-ІІ» робіт на
даній ділянці дороги, відповідно до п.4.
якого зазначено, що відповідальність
за безпеку дорожнього руху на ділянці
дороги до передачі її по акту несе
заступник директора ТОВ
«Гольфстрім-ІІ» Якушенков М.В., а
тимчасову схему організації
дорожнього руху в місці проведення
робіт по заміні водогону було
погоджено в.о. начальника ВДАІ
Солонянського РВ ГУМВС України у
Дніпропетровській області Христуленко
В.А., головою Солонянської селищної
ради Копейко М.М. та директором ТОВ
«Гольфстрім-ІІ» Кордишем Д.Є., однак
безпосередньо на самій схемі не було
зазначено, що у відповідності до
технологічного процесу необхідне
перекриття (використання) однієї смуги
руху, що вбачається із листа
управлінням ДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області від 14.02.2012
року № 14/Ф-27 по результатах розгляду
скарги ОСОБА_2, в якому зазначено, що у
випадку винесення ґрунту на одну смугу
руху, що в свою чергу призвело до
виникнення перешкоди, ТОВ
«Гольфстрім-ІІ» необхідно було
передбачити, розробити та погодити у
відповідних організаціях, у тому числі
і ВДАІ Солонянського РВ додаткову
тимчасову схему організації
дорожнього руху з використанням
дорожніх знаків 2.5.,2.6.,4.8. та 1.37.
(повторно), які повинні були б
встановлюватись на зазначеній ділянці,
на якій ремонтні роботи не завершені, а
акт передачі вказаної ділянки дороги
відсутній, при цьому згідно вимог ДСТУ
4100-2002 знак 1.37. «Дорожні роботи» повинен
мати жовтий фон і відповідно знаки
даного типу, які були встановлені на
час проведення робіт на білому фоні не
відповідають вимогам зазначеного
стандарту, а вказане свідчить про те, що
в даному випадку відсутність в повному
обсязі всіх необхідних тимчасових
дорожніх знаків могла бути однією з
супутніх причин скоєння автопригоди.
Позивачі вважають, що ДТП сталося саме
внаслідок порушення законодавства
України в ході проведення робіт по
заміні водогону та створення перешкоди
для руху транспортних засобів без
встановлення усіх необхідних
відповідно до законодавства дорожніх
знаків заступником директора ТОВ
«Гольфстрім-ІІ» Якушенковим М.В., який
був відповідальною посадовою особою та
допустив недбалість при виконанні
своїх посадових обов'язків при
проведені ремонтних робіт по вул.
Радянській в смт. Солоне, що привело до
створення перешкод для руху на
вказаній автомобільній дорозі та стало
причиною ДТП, а ТОВ «Гольфстрім-ІІ», з
якою дана особа знаходиться в трудових
відносинах, повинно відшкодувати
спричинену позивачам шкоду. Позивач
ОСОБА_2 просив суд відшкодувати за
пошкодження автомобіля матеріальну
шкоду в загальному розмірі 44367,42 грн.,
моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.,
оскільки було пошкоджено автомобіль,
який до даного часу не відремонтовано
та спричинена шкода здоров'ю витрати на
оплату юридичної допомоги в сумі 1650,00
грн. та проведення товарознавчої
експертизи; а позивач ОСОБА_1
відшкодувати спричинену моральну
шкоду в сумі 5000,00 грн., збитки в сумі
143498,00 грн. в зв'язку з неотриманням
доходів як приватним підприємцем
внаслідок пошкодження в результаті ДТП
належного позивачам як подружжю на
праві спільної сумісної власності
автомобіля «ВАЗ-111930» державний номер
НОМЕР_6, який використовувався при
здійсненні нею підприємницької
діяльності, а внаслідок його
пошкодження вона не змогла виконати
зобов'язання за укладеними нею
договорами по поставці запчастин до
сільськогосподарської техніки, та
витрат по оплаті юридичної допомоги в
сумі 1500,00 грн. (т.1 а.с.1-19).

Рішенням Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 14 жовтня
2013 року позовні вимоги задоволено
частково (т.3 а.с.172-177):

- з відповідача на користь ОСОБА_2
стягнуто матеріальну шкоду в розмірі
36850,38 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00
грн., витрати по оплаті послуг
евакуатора та СТО в розмірі 1780,00 грн.,
витрати по оплаті послуг спеціаліста
товарознавця в розмірі 1000,00 грн.,
витрати на проведення товарознавчої
експертизи в розмірі 600,00 грн., витрати
на правову допомогу в розмірі 1650,00 грн.
та по оплаті судового збору в розмірі
436,30 грн.;

- з відповідача на користь ОСОБА_1
стягнуто моральну шкоду в розмірі 5000,00
грн., витрати на правову допомогу в
розмірі 500,00 грн. та по оплаті судового
збору в розмірі 214,60 грн.;

- в позові ОСОБА_1 про стягнення збитків
(упущеної вигоди) в сумі 143498,00 грн. -
відмовлено.

В апеляційній скарзі (т.3 а.с.183-189) ОСОБА_1
просить рішення суду змінити, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, задовольнивши позовні вимоги
про відшкодування упущеної вигоди,
оскільки:

- між ОСОБА_1 та відповідачем ніколи не
існувало господарських правовідносин,
а тому позиція суду що позовні вимоги
про стягнення з відповідача упущеної
вигоди підлягають розгляду в
господарському суді є хибними;

- правовідносини щодо відшкодування
збитків у вигляді упущеної вигоди не
стосуються безпосередньо
господарської діяльності позивача, а є
наслідком винних дій відповідача,
тобто суд не звернув уваги на положення
п.14 постанови №3 Пленуму ВСУ від 01.03.2013
року.

В апеляційній скарзі (т.3 а.с.199-205) ТОВ
«Гольфстрім-ІІ» просить рішення суду
скасувати, як необґрунтоване і
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, оскільки:

- дії відповідача не носять
протиправного характеру і
здійснювались у відповідності до норм
чинного законодавства, а тому на
відповідача не може бути покладено
обов'язок відшкодувати шкоду, яка буда
завдана внаслідок ДТП;

- додатковий огляд місця ДТП було
проведено з порушенням методичних
рекомендацій встановлення видимості
елементів проїзної частини, що є
перешкодою встановити істину щодо
можливого варіанту причини ДТП -
порушення ПДР з боку позивача ОСОБА_2,
клопотання відповідача про проведення
додаткової експертизи судом не
вирішено, правової оцінки не надано;

- інтереси позивачів представляв не
адвокат та не спеціаліст в галузі
права, а тому в силу положення ст.56 ЦПК
України відшкодування витрат на
правову допомогу є незаконним;

- вина відповідача у завданні шкоди
майну позивачів не встановлена, а тому
обов'язкова умова відповідно до ст.1167
ЦК України для відшкодування моральної
шкоди відсутня, а її стягнення судовим
рішенням є незаконним.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарги є необґрунтованими і не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції встановив, що
внаслідок неправомірних дій
працівників відповідача, які при
виконання ремонтних робіт не
забезпечили безпеки руху
автотранспорту, в результаті скоєння
ДТП майну позивачів завдана шкода.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Як встановлено судом першої інстанції,
пошкодження автомобіля позивачів та
спричинення у зв'язку з цим
матеріальної та моральної шкоди в
результаті ДТП є наслідком дій
відповідача, робітниками якого при
здійсненні ремонтних робіт по заміні
водогону створено перешкоду для руху
на смузі руху (насип грунту) без
встановлення всіх необхідних дорожніх
знаків.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Отже доводи апеляційної скарги про те,
що дії відповідача не носять
протиправного характеру, не можуть
бути прийняті до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач отримав дозвіл на
проведення ремонтних робіт існуючого
водогону на вказаній ділянці дороги,
при цьому допустили насип грунту на
проїжджу частину, не узгодивши з ДАЇ
схему організації руху в місці
проведення робіт, на тимчасовій схемі
організації дорожнього руху в місці
проведення робіт не зазначено
необхідність перекриття однієї смуги
рухи з використання дорожніх знаків 2.5.,
2.6., 4.8. та 1.37. (повторно), які повинні були
б встановлюватись, натомість дорожній
знак 1.37. повинен мати жовтий фон, в той
час як відповідні знаки встановлено на
білому фоні, що знаходиться в
причинно-наслідковому зв'язку з ДТП.

Доводи апеляційної скарги щодо
можливого варіанту причини ДТП -
порушення ПДР з боку позивача ОСОБА_2 не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
такі доводи є припущеннями.

Згідно постанови Васильківського
районного суду Запорізької області від
28 березня 2012 року позивача ОСОБА_2 у
скоєнні ДТП визнано невиновним.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Тому відсутні підстави вважати
необґрунтованим висновок комісійної
судової автотехнічної експертизи від
28.02.2013 року щодо технічної неможливості
позивача ОСОБА_2 запобігти ДТП шляхом
екстреного гальмування в межах
швидкості 40-60 км/час (т.3 а.с.3-14).

Не можуть бути враховані доводи
апеляційної скарги щодо не законності
відшкодування витрат на правову
допомогу надану позивачам не адвокатом
та не спеціалістом в галузі права,
оскільки як вбачається з диплома
магістра представник позивачів має
вищу освіту зі спеціальності
«правознавство» (т.2 а.с.158).

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги відповідача
про необґрунтованість рішення суду
першої інстанції є безпідставними,
оскільки зводяться до переоцінки
доказів, наявних у справі.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку доказам, які наявні у
справі, і по становив законне і
обґрунтоване рішення в цій частині.

Не підлягає задоволенню апеляційна
скарга позивача ОСОБА_1 про скасування
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні її
позову про відшкодування упущеної
вигоди.

Як встановлено судом першої інстанції
позивачем ОСОБА_1 як фізичною особою
підприємцем укладено договори «на
поставку запчастин», які було
розірвано у зв'язку з пошкодженням
автомобіля позивачів, який
використовувався для перевозок.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції дійшов висновку, що з такими
вимогами має право звернутися ОСОБА_1
саме як фізична особа підприємець в
порядку господарського судочинства.

Погоджуючись з доводами апеляційної
скарги в цій частині, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню у зв'язку з їх
недоведеністю та відсутністю правових
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
договори, укладені ФОП ОСОБА_1 «на
поставку запчастин» розірвано нею з
посиланням на пошкодження автомобіля в
ДТП після того, як вона звернулася за
послугою перевозки до транспортної
організації - ТОВ «АТП «МОБІЛЕ», яка не
могла виконати перевозку у строк до
14-15.11.2011 року, визначений в укладених
ФОП ОСОБА_1 договорах на поставку
запчастин (т.1 а.с.146).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На думку колегії суддів, позивач ОСОБА_1
не надала суду доказів того, що збитки у
вигляді упущеної вигоди спричинені з
вини відповідача.

З наданих позивачем доказів
вбачається, що вона звернулась за
послугою лише до одного перевізника і
при цьому позивач не надала суду
доказів відмови їй у перемовах з іншими
сторонами договорів «на поставку
запчастин» з питання зміни строків
поставки.

Таким чином позивач не надала суду
доказів того, що нею були прийняті всі
міри для виконання укладених
договорів.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування, в
тому числі доходів, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода); збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Разом з тим, згідно приписів Цивільного
кодексу України передбачено
відшкодування збитків у договірних
правовідносинах, а «Глава 82
«Відшкодування шкоди» цього Кодексу не
містить підстав для відшкодування
упущеної вигоди.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції в цій частині є
безпідставними.

Разом з тим, відповідно до роз'яснень,
наведених в п.19 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 12 від 24
жовтня 2008 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку», апеляційний суд
ухвалює рішення про зміну рішення суду
першої інстанції у випадку, якщо
помилки у такому рішенні стосуються
фактичної сторони справи чи правового
обґрунтування рішення.

Тому рішення суду першої інстанції
щодо упущеної вигоди слід змінити в
частині обґрунтування відмови у
задоволенні позову.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,309,314,315 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Гольфстрім ІІ» - відхилити.

Рішення Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 14 жовтня
2013 року в частині відмови у задоволенні
позову ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Гольфстрім ІІ» про відшкодування
збитків (упущеної вигоди) в сумі 143498,00
грн. змінити в частині обґрунтування
відмови у позові.

В решті рішення Солонянського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 жовтня 2013 року - залишити
без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: