РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2014 року Пролетарський районний суд
м. Донецька у складі:

головуючого судді
Мачуського О.М.,

при секретарі
Сігаєвій О.В.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
визначення часток у спільній сумісній
власності, про визнання права
власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2014 року позивач звернулась до суду з
позовом про визначення часток у
спільній сумісній власності, про
визнання права власності в порядку
спадкування, в якому вказала, що в 1998
році квартира за адресою: АДРЕСА_1 була
приватизована відповідачами, нею та її
сином від першого шлюбу ОСОБА_5, всі
п'ятеро стали власниками зазначеної
квартири на праві спільної сумісної
власності без визначення часток за
кожним із співвласників. Між
співвласниками не було досягнуто
ніяких домовленостей щодо визначення
часток. У 2013 році син позивача ОСОБА_5
помер. Позивач як мати ОСОБА_5 є його
єдиним спадкоємцем першої черги, а отже
має право на його частку у спільній
сумісній власності. В установлений
законом строк позивач звернулась до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, а потім про видачу
свідоцтва про право на спадщину, але
отримала відмову, оскільки у свідоцтві
про право власності не визначена
частка спадкового майна. Тому позивач
просила визначити частки в спільній
сумісній власності на квартиру за
адресою: АДРЕСА_1 по 1/5 частці кожному із
її співвласників, а також визнати за
нею, ОСОБА_1, право власності на 1/5
частку зазначеної квартири, що
залишилась після смерті ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги
підтримала, посилаючись на обставини,
викладені у позовній заяві, просила
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 проти позовних вимог
заперечував, вважає, що йому належить 2/5
частки спірної квартири.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 надали до
суду заяви, згідно яких проти позовних
вимог не заперечували.

Суд, заслухавши пояснення учасників та
дослідивши матеріали справи, вважає
позов обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.07.1998 року Донецькою міською радою
народних депутатів було видано
свідоцтво № 9357, про право власності на
квартиру загальною площею 48,7 м2, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5
ОСОБА_4, ОСОБА_3 (а.с. 9).

Згідно положень ст. 372 ЦК України, майно,
що є у спільній сумісній власності,
може бути поділене між співвласниками
за домовленістю між ними. У разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Судом встановлено, що будь-яких
домовленостей між співвласниками щодо
встановлення розміру часток спірної
квартири досягнуто не було та, крім
того, сторони не заперечували проти
поділу квартири на рівні частини, таким
чином, суд приходить до висновку про те,
що позовні вимоги щодо визначення
часток в спільній сумісній власності
на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 по 1/5
частці кожному із її співвласників, а
саме: 1/5 частку за ОСОБА_1, 1/5 - за ОСОБА_2,
1/5 - за ОСОБА_4, 1/5 - за ОСОБА_3, 1/5 - за
померлим ОСОБА_5, підлягають
задоволенню.

Позовні вимоги про визнання за
позивачем права власності в порядку
спадкування на 1/5 частку спірної
квартири, що залишилась після смерті
ОСОБА_5 також підлягають задоволенню з
огляду на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер, про що
свідчить копія свідоцтва про смерть
від ІНФОРМАЦІЯ_2 року виданого ВДРАЦС
Пролетарського РУЮ у м. Донецьку,
актовий запис № 533 (а.с. 8).

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» відносини спадкування
регулюються правилами ЦК, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до свідоцтва про
народження, виданого Залісненською
селищною Радою м. Сніжне Донецької
області від 24.05.1974 року, актовий запис №
15, ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_5 (а.с. 14).

Відповідно до свідоцтва про укладення
шлюбу, виданого ВЗАГС м. Тореза
Донецької області від 04.03.1983 року,
актовий запис № 150, ОСОБА_1 уклала шлюб з
ОСОБА_2, після укладення шлюбу їй було
присвоєне прізвище ОСОБА_2 (а.с. 16).

Відповідно до листа № 54/02-11 від 26.02.2014
року приватного нотаріуса Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
після смерті ОСОБА_5 є один спадкоємець
першої черги за законом - ОСОБА_1 (а.с. 69).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Після смерті сина позивач ОСОБА_1
звернулась до Приватного нотаріуса
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 з заявою про прийняття
спадщини.

Постановою приватного нотаріуса
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 від 23.12.2013 року позивачу
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на частку
квартири, розташованої за адресою м.
Донецьк. АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5,
після його смерті по тій причині, що
спадкове майно належало позивачу,
ОСОБА_5 та відповідачам на праві
спільної сумісної власності без
визначення часток (а.с. 18).

Згідно п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Таким чином, виходячи з системного
аналізу вищезазначених правових норм у
сукупності з доказами дослідженими в
ході судового розгляду, суд не приймає
до уваги заперечення відповідача
ОСОБА_3 та вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 є правомірними і переконливо
доведеними перед судом, а тому
підлягають задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову
практику у справах про спадкування",
ст.ст. 372, 1217, 1261, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11,
60, 61, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3
про визначення часток у спільній
сумісній власності, про визнання права
власності в порядку спадкування -
задовольнити повністю.

Визначити частки в спільній сумісній
власності на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 по 1/5 частці кожному із її
співвласників, а саме: 1/5 частку за
ОСОБА_1, 1/5 - за ОСОБА_2, 1/5 - за ОСОБА_4, 1/5 -
за ОСОБА_3, 1/5 - за померлим ОСОБА_5

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН
НОМЕР_1, АДРЕСА_2) право власності на 1/5
частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, що
залишилась після смерті ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд м. Донецька.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
О.М.
Мачуський

26.02.2014