АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 607/6299/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Дуда О.О. Провадження №
22-ц/789/238/14 Доповідач - Щавурська
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючої - Щавурської Н.Б.

суддів - Ходоровського М. В., Гурзеля І.
В.,

при секретарі - Беська С.В.

з участю сторін - представника
апелянта АТ "Страхова група "ТАС"
Бондаренка М.В., представника позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Акціонерного
товариства "Страхова група "ТАС"
(приватне) на рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 01 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до
Акціонерного товариства "Страхова
група "ТАС" (приватне), ОСОБА_3 про
стягнення страхового відшкодування та
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року позивач ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до АТ
"Страхова група "ТАС" (приватне), ОСОБА_3
про стягнення страхового
відшкодування та моральної шкоди. В
обгрунтування позовних вимог
посилався на те, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що мала
місце 28.08.2012 року у м.Тернополі з вини
ОСОБА_3, який керував транспортним
засобом Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_1, було
заподіяно механічні пошкодження
належному йому автомобілю ВАЗ 2107, д.р.н.
НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5
Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля Daewoo Lanos, д.р.н.
НОМЕР_1 застрахована у відповідача ПрАТ
"Страхова група "ТАС", однак останній
страхове відшкодування не виплатив.
Просив стягнути з відповідачів
матеріальну шкоду в розмірі 15405 грн. 61
коп., 600 грн. витрат за транспортування
автомобіля евакуатором після ДТП, а
також 5000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 01 листопада 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_4 до ПАТ "Страхова група
"ТАС", ОСОБА_3 про стягнення страхового
відшкодування та моральної шкоди
задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ПАТ "Страхова
група "ТАС" на користь ОСОБА_4 15024 грн. 42
коп. страхової виплати.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Вирішено питання про стягнення
судових витрат.

В апеляційній скарзі АТ "Страхова
група "ТАС" (приватне) просить рішення
суду в частині стягнення страхового
відшкодування скасувати і ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на незаконність,
необґрунтованість, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

На думку апелянта, висновки суду
про наявність у діях страхувальника
ОСОБА_3 вини у вчиненні ДТП з участю
автомобіля позивача, грунтуються на
припущеннях. Крім цього, вважає, що
судом при ухваленні рішення не
враховано вимоги ст.ст.6, 32.1 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", оскільки за відсутності
документа, який би підтверджував вину
ОСОБА_3 у вчиненні ДТП, суд дійшов
помилкового висновку про те, що вказана
подія є страховим випадком, і як
наслідок - про наявність правових
підстав стягнення страхового
відшкодування.

В частині відмови у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення моральної шкоди рішення
сторонами не оскаржувалось.

У судовому засіданні представник
апелянта АТ "Страхова група "ТАС"
Бондаренко М.В. апеляційну скаргу
підтримав, просить її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у
судовому засіданні апеляційної скарги
не визнав, вважає рішення суду таким, що
скасуванню не підлягає. Додатково
пояснив, що будь-яких претензій до
відповідача ОСОБА_3 в даний час його
довіритель не має, а тому рішення суду в
частині стягнення моральної шкоди ним
не оскаржувалось.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому
засіданні щодо вирішення апеляційної
скарги страхової компанії
покладається на думку суду. З приводу
обставин ДТП, що мало місце 28.08.2013 року з
його участю та участю автомобіля
позивача пояснив, що виїзджаючи з
другорядної дороги по вул.Слівенській,
на головну - вул.Л.Українки, він не
пропустив транспортний засіб, що
рухався по ній, у зв'язку з чим
відбулось зіткнення. Відносно нього
було складено протокол про вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, однак
будь-які повідомлення про розгляд
справи судом йому не надсилалися. З
приводу його звернення до суду про дату
розгляду справи, отримав відповідь, що
матеріали справи в суді відсутні.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення учасників апеляційного
розгляду, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
ознайомившись з матеріалами справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга до задоволення не
підлягає, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з порушення ПАТ
"Страхова група "ТАС" прав позивача щодо
невиплати останньому страхового
відшкодування внаслідок настання
страхового випадку, зумовленого
зіткненням двох транспортних засобів,
що мало місце саме з вини водія ОСОБА_3,
цивільно-правова відповідальність
якого застрахована у відповідача, та в
результаті якого автомобіль позивача
отримав механічні пошкодження на суму
15042 (без ПДВ).

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду, оскільки вони
повністю відповідають обставинам
справи, зроблені з врахуванням вимог
закону.

Так, судом установлено, що 28.08.2012
року близько 19 год.15 хв. у м.Тернополі по
вул.Слівенська водій ОСОБА_3, керуючи
автомобілем марки "Деу Ланос", д.р.н.
НОМЕР_1 і рухаючись по другорядній
дорозі по вул.Слівенська не дав дороги
автомобілю марки ВАЗ 2107, д.р.н. НОМЕР_2
під керуванням водія ОСОБА_5, що рухався
головною дорогою по вул.Л.Українки, в
результаті чого відбулось зіткнення
транспортних засобів.

По даному факту Тернопільським
міським відділом внутрішніх справ
проводилась перевірка, за результатами
якої 30.08.2012 року в порушенні
кримінальної справи за ст.286 КК України
на підставі ст.6 п.2 КПК України було
відмовлено за відсутністю в діях водія
ОСОБА_3 складу злочину.

Як вбачається з пояснень водія
ОСОБА_3, що містяться у відмовному
матеріалі за № 7314, і підтверджені ним
особисто у судовому засіданні в
апеляційній інстанції, зіткнення
відбулось внаслідок того, що
виїзджаючи з другорядної дороги на
головну, він не пропустив транспортний
засіб ВАЗ 2107, що рухався нею, оскільки
не побачив його.

Також, судом встановлено, що
відносно водія ОСОБА_3 по факту даного
ДТП складено протокол про вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КпАП України.
Матеріали справи 01.10.2012 року направлені
на доопрацювання в ДАІ м.Тернополя,
однак повторно на розгляд суду не
надходили (а.с.46).

На день розгляду даної справи в
суді рішення про притянення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КпАП України, відсутнє.

Власником транспортного засобу
ВАЗ 2107, д.р.н. НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_4
(а.с.20).

Власником транспортного засобу
"Деу Ланос", д.р.н. НОМЕР_1 є відповідач
ОСОБА_3 (а.с.80).

Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 з 06.12.2011 року
до 05.12.2012 року застрахована в АТ
"Страхова група "ТАС" (приватне). Ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну згідно полісу обов'язкового
страхування складає 50000 грн., франшиза -
0 (а.с.78).

Вартість матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу ВАЗ 2107, д.р.н. НОМЕР_2, в
результаті пошкодження при ДТП, що мало
місце 28.08.2012 року, складає 15024 грн. 42 коп.
без врахування ПДВ (а.с.9-14).

29.03.2013 року позивач ОСОБА_4
звернувся до АТ "Страхова група "ТАС" з
заявою про виплату страхового
відшкодування (а.с.35).

На даний час рішення про його
виплату страховиком не прийнято з
посиланням на відсутність постанови
суду про наявність вини ОСОБА_3 у
вчиненні даної ДТП.

Відповідно до ч.1 ст.1188 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Статтею 6 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" № 1961-ІУ від 01.07.2004 року з
наступними змінами та доповненнями
визначено поняття "страхового випадку",
- як події, внаслідок якої заподіяна
шкода третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталась з участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована.

У відповідності до п.22.1 ст.22
Закону при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно вимог п.35.1 ст.35 Закону для
отримання страхового відшкодування
потерпілий чи інша особа, яка має право
на отримання відшкодування протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику заяву про страхове
відшкодування.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону
страховик протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний:

у разі визнання вимог заявника
обгрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його. Якщо відшкодування витрат на
проведення відновлювального ремонту
пошкодженого майна (транспортного
засобу) з урахуванням зносу
здійснюється безпосередньо на рахунок
потерпілої особи, сума, що відповідає
розміру оціненої шкоди, зменшується на
суму визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість. Якщо у зв'язку з відсутністю
документів, що підтверджують розмір
заявленої шкоди, страховик не може
оцінити її загальний розмір, виплата
страхового відшкодування (регламентна
виплата) здійснюється у розмірі шкоди,
оціненої страховиком. Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи, якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог
заявника або з підстав, визначених
статтями 32 та/або 37 цього Закону, -
прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

Таким чином, встановивши, що ДТП
28.08.2012 року мала місце з вини
відповідача ОСОБА_3, цивільно-правова
відповідальність якого згідно
договору застрахована у відповідача АТ
"Страхова група "ТАС" (приватне), а
останнім не було вирішено питання про
виплату на підставі поданої заяви
страхового відшкодування іншому
учаснику ДТП ОСОБА_4, транспортний
засіб якого отримав у даній ДТП
механічні пошкодження, суд першої
інстанції, на думку колегії суддів,
дійшов обгрунтованого висновку про
порушення страховою компанією прав
позивача та наявність правових підстав
для стягнення у користь останнього 15024
грн. 42 коп. страхового відшкодування.

Доводи апелянта, що з врахуванням
вимог ст.6 Закону України "Про
обов'язкове страхування власників
наземних транспортних засобів"
заявлена ОСОБА_4 подія не є страховим
випадком, оскільки в діях
страхувальника ОСОБА_3 відсутній склад
адмінправопорушення чи злочину, а тому
відсутні правові підстави для виплати
страхового відшкодування, на думку
колегії суддів не заслуговують на
увагу, оскільки вказана норма закону не
містить вимоги про наявність в діях
страхувальника складу
адмінсправопорушення чи злочину, як
обов'язкової умови цивільно-правової
відповідальності.

Безпідставними й такими, що
спростовуються матеріалами справи та
змістом самого рішення є й доводи
апелянта що рішення суду грунтується
на припущеннях, і зокрема, - лише на
факті наявності механічних пошкоджень
автомобіля позивача. Так, незважаючи на
відсутність постанови про притягнення
ОСОБА_3 до адмінвідповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ст.124 КпАП України, його
вина у заподіянні внаслідок ДТП
матеріальних збитків позивачу ОСОБА_4
доведена зібраними у справі доказами, і
зокрема, оглянутими в судовому
засіданні матеріалами превірки про
відмову в порушенні кримінальної
справи № 7314, особистими поясненнями
відповідача ОСОБА_3, даними в ході
апеляційного розгляду справи, звітом №
108 про оцінку автомобіля та ін.

Вищеперелічені докази в
сукупності підтверджують, що між
наслідками, які настали в результаті
ДТП є прямий причинний зв'язок,
зумовлений діями відповідача ОСОБА_3,
який виїзджаючи з другорядної дороги,
що по вул.Слівенській у м.Тернополі, на
головну, що по вул. Л.Українки, не
дотримався вимоги дорожнього знаку 2.1
("Дати дорогу") та не пропустив
транспорний засіб під керуванням
ОСОБА_5, що рухався по ній.

Разом з тим, будь-які докази вини у
вчиненні даної ДПТ іншого учасника -
водія ОСОБА_5 (який керував
транспортним засобом позивача), в
матеріалах справи відсутні.

Висновок суду про наявність вини
водія ОСОБА_3 у спричиненні
матеріальних збитків позивачу ОСОБА_4
внаслідок ДТП повністю узгоджується з
роз'ясненнями, даними Пленумом Вищого
Спеціалізованого Суду у п.4 своєї
постанови № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки", з якого
вбачається, що відсутність складу
злочину у разі закриття кримінального
провадження не означає відсутність
вини для цивільно-правової
відповідальності. При цьому, постанова
(ухвала) слідчого, прокурора, суду про
відмову в порушенні кримінальної
справи або її закриття, закриття
кримінального провадження є доказом,
який повинен досліджуватися та
оцінюватися судом у цивільній справі у
порядку, передбаченому ЦПК.

У відповідності до ч.1 ст.308
Цивільного процесуального кодексу
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування з
мотивів, наведених в апеляційній
скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313,
314 ч.1 п.1; 315 ч.ч.1,2; 319 ч.1; 324 ч.1 п.1; 325 ч.1
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного
товариства "Страхова група "ТАС"
(приватне) - відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 01 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Н.Б. Щавурська