Справа № 466/5764/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/533/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло
М.В.,

з участю: позивача
ОСОБА_2,

представника
відповідача - Яськевича О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 07 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз», третя особа - начальник
Шевченківського відділу соціального
захисту, про захист прав споживача,-

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 07 жовтня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання
незаконним та скасування боргу у
розмірі 10 гривень 76 копійок, визнання
незаконним нарахування відповідачем
оплати за підігрів води та
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 100 гривень відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить
його скасувати з підстав неповного
з"ясування обставин, які мають значення
для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
і ухвалити нове рішення, яким його
позов задовольнити. Свої доводи
апелянт обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції формально підійшов до
вирішення спору, не давши належної
оцінки доказам, які він подав,
розглянув справу у відсутності сторони
відповідача та третьої особи, чим
позбавив його змагальності у судовому
процесі. Зазначає, що він є інвалідом
другої групи і з виходом на пенсію
оформив державну субсидію, а тому
заборгованості по житлово-комунальних
послугах не має, окрім оспорюваної ним
заборгованості по оплаті за послугу з
газопостачання, яку відповідач почав
йому нараховувати поза норму
споживання при відключенні в будинку
централізованого постачання гарячої
води. Апелянт стверджує, що в період
відключення в будинку
централізованого постачання гарячої
води він не користується газовою
плитою, оскільки підігріває воду
електрочайником. На думку апелянта, цей
факт є очевидним при наявності у нього
субсидії на комунальні послуги,
оскільки, згідно з показниками
електролічильника, він навіть не
використав максимальної норми
електроенергії, яка дозволяє йому
оплачувати послуги з постачання
електроенергії з урахуванням субсидії.

В судове засідання третя особа не
з"явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена у
встановленому законом порядку (а.с.73),
клопотань про відкладення розгляду
справи від неї не надходило, що дає
апеляційному суду право, у
відповідності до вимог ч.2 ст.305
Цивільного процесуального кодексу
(далі-ЦПК) України, розглянути справу у
її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача в підтримання апеляційної
скарги, заперечення представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи, законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач
зареєстрований і проживає в квартирі
АДРЕСА_1, є споживачем послуги з
постачання газу, яку надає відповідач.
Квартира позивача не обладнана газовим
лічильником, а тому нарахування плати
за послуги з газопостачання йому
здійснюється згідно з нормами
споживання природного газу населенням
у разі відсутності газових
лічильників, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України №619 від
08.06.1996 року, а саме, за нормою споживання
- 9,8 куб. метрів людино-місць,
встановленої для виду споживання -
плита газова за наявності
централізованого гарячого
водопостачання.

Позивач оплачує вказану комунальну
послугу з урахуванням субсидії.

У відповідності до вказаної вище
постанови КМУ, у разі перерви у
централізованому гарячому
водопостачанні населення, норма
споживання природного газу на плиту
газову встановлюється 18,3 куб. метра на
людину на місяць.

Факт припинення централізованого
гарячого водопостачання в будинок
позивача за спірний період (2011-2013 роки)
у зв"язку з проведенням планових (двічі
на рік) гідравлічних робіт
випробування теплових мереж
відповідно до вимог ДНАОП 0.00-1.11 та у
зв"язку з ремонтом ЛКП "Рясне-402" системи
гарячого водопостачання у 2012 році (в
період з 15.01.2012 року по 18.01.2012 року),
підтверджується доказами, які були
досліджені судом першої інстанції
(а.с.12, 20), і не заперечується позивачем.
Крім того, вказані вище дії працівників
комунальних служб позивачем не
оспорюються.

Таким чином, нарахування відповідачем
більшої плати за споживання позивачем
природного газу у місяці відключення
будинку від централізованого
постачання гарячої води за рахунок
плати за підігрів води ґрунтується на
нормах вказаної вище постанови, а тому
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про
безпідставність позовних вимог
позивача.

Посилання позивача в підтвердження
тієї обставини, що він не користувався
газовою плитою для підігріву води в
періоди відключення будинку від
централізованого постачання гарячої
води, на квитанції про оплату за
послуги з електроенергії, в яких
зафіксовано кількість спожитої
позивачем електричної енергії, є
безпідставними, оскільки факт
споживання чи не споживання газу може
бути підтверджений показниками
газового лічильника, якого в квартирі
позивача немає.

Суд першої інстанції правильно вирішив
спір, застосувавши матеріальний закон,
який підлягав застосуванню, під час
розгляду справи не допустив порушень
процесуального закону, які б були
підставою для зміни чи скасування
рішення, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
апеляційну скаргу необхідно
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1
п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л
и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 07 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду.

Головуючий:
___________________ Бойко С.М.

Судді:
___________________ Береза В.І.

___________________ Штефаніца Ю.Г.