ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/823/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.

при секретарі - Цибулюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовною заявою Національної академії
внутрішніх справ до ОСОБА_2 про
відшкодування витрат за період
навчання,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про
відшкодування витрат за період
навчання у розмірі 32 087 грн. 67 коп.,
мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.09.2007
року по 17.06.2011 року відповідно до
договору № КО - 259 від 04.12.2007 року,
укладеного між Київським національним
університетом внутрішніх справ ( далі -
КНУВС) та ОСОБА_2 про підготовку фахівця
в КНУВС перебував на державному
забезпеченні харчуванням, речовим
майном, грошовим утриманням та житлом
із наданням відповідних комунальних
послуг. 17.06.2011 року відповідачеві
присвоєно кваліфікацію юриста, видано
диплом спеціаліста та направлено для
подальшого проходження служби до ГУ
МВС України в Київській обл. Зазначає,
що 26.07.2011 року ОСОБА_2 звільнено на
підставі поданого ним рапорту за
власним бажанням. Внаслідок порушення
відповідачем умов договору по
перебуванні 3-річного терміну
перебування на службі по закінченню
навчання, позивач був змушений
звернутися до суду та просить стягнути
з відповідача 32 087 грн. 67 коп. та витрати
по сплаті судового збору.

В судове засідання, призначене на 25.02.2014
року представник позивача не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи без
його участі, позовні вимоги підтримав з
підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав.

Вислухавши пояснення відповіча,
дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.12.2007 року між
Київським національним університетом
внутрішніх справ, правонаступником
якого є Національна академія
внутрішніх справ, Головним
управлінням МВС України в м. Києві
(замовник) та ОСОБА_2 був укладений
договір № КО - 259 про підготовку
фахівця за державним замовленням , за
умовами якого позивач зобов'язався
забезпечити теоретичну та практичну
підготовку відповідача згідно з
навчальними планами та програмами і
вимогами освітньо-кваліфікаційних
рівнів бакалавр за напрямом
(спеціальністю) правознавство,
забезпечити відповідача харчуванням,
речовим майном та грошовим утриманням ,
а відповідач зобов'язався виконати в
повному обсязі навчальну програму
відповідної фахової спрямованості та
освітньо-кваліфікаційного рівня та
після закінчення навчання прибути до
місця призначення в термін визначений
у направленні на роботу, приступити до
виконання службових обов'язків за
посадою, на яку призначена замовником і
відпрацювати не менше трьох років.

Згідно витягу з наказу Національної
академії внутрішніх справ № 464 від
17.06.2011 року, витягу з наказу Головного
управління МВС України в Київській обл.
№ 716 о/с від 20.06.2011 року ОСОБА_2 було
присвоєно кваліфікацію юриста за
спеціальністю "Правознавство", видано
диплом спеціаліста та призначено
слідчим (за рахунок посади слідчого)
слідчого відділення Ставищенського
районного відділу (а.с. 4, а.с.21).

Судом встановлено, що на підставі п.п.
«ж» п. 64 Постанови Кабінету Міністрів
Української РСР «Про затвердження
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ» від 29.07.1991
року Наказом № 839 о/с від 26.07.2011 року
ОСОБА_2 було звільнено з органів
внутрішніх справ в запас Збройних Сил
України (а.с. 22).

Відповідно до п. 2.3.6 Договору у разі
відрахування з навчального закладу чи
звільнення з органів внутрішніх справ
по закінченні навчання до
встановленого трирічного терміну
перебування на службі за підставами,
передбаченими у п. 3 цього договору,
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з утриманням у навчальному
закладі згідно із затвердженим
розрахунком.

Згідно п. 3.1 Договору підставою
відшкодування фактичних витрат на
підготовку є дострокове звільнення з
органів внутрішніх справ за власним
бажанням без поважних причин.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що
сторони несуть відповідальність за
повне виконання взятих на себе
зобов'язань за цим договором.

Згідно до п. п. 2 3, 4 "Порядку
відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 313 від 01.03.2007 року, відшкодування
здійснюється вищим навчальним
закладом у розмірі фактичних витрат,
пов'язаних з грошовим, продовольчим і
речовим забезпеченням, перевезення до
місця проведення щорічної і
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку, за направленням до місця
служби після закінчення навчального
закладу, оплатою комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв.
Витрати відшкодовуються згідно з
договором про підготовку фахівця у
навчальному закладі.

Судом встановлено що,
позивач листом № 46/4733 від 04.09.2012 року
звернувся до ОСОБА_2 з пропозицією
добровільного відшкодування витрат на
навчання у сумі 32 087 грн. 67 коп. (а.с. 27-28),
проте відповідачем зазначена сума не
сплачувалась.

Відповідно до положень
ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином, одностороння відмова
від виконання зобов'язань не
допускається.

Відповідно ст. 56 Закону
України «Про вищу освіту»,
випускники вищих навчальних закладів
вільні у виборі місця роботи, однак
якщо випускник вищого навчального
закладу навчався за кошти третьої
особи, його працевлаштування
здійснюється відповідно до укладеної
між ними угоди.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
№2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальні частині рішення
посилання на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Аналiзуючи встановлені по справi
обставини в їx сукупностi, та ту
обставину, що відповідачем в судовому
засіданні позов було визнано суд
вважає заявленi позовнi вимоги такими,
що пiдлягають задоволенню.

Оскiльки суд
задовольняє позовнi вимоги, з
вiдповiдача на користь позивача
вiдповiдно до ст. 88 ЦПК України
пiдлягають стягненню витрати по сплатi
судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 174, 209, 212, 214-215,
ЦПК України, ст.ст.15, 16, 525, 526, ЦК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Національної
академії внутрішніх справ до ОСОБА_2
про відшкодування витрат за період
навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1 користь
Національної академії внутрішніх
справ витрати за навчання за договором
№ Ко-259 від 04.12.2007 р. у розмірі 32087
(тридцять дві тисячі вісімдесят сім)
гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь
Національної академії внутрішніх
справ витрати по сплаті судового збору
у розмірі 321 (триста двадцять одна)
гривня.

Рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Дарницький районний суд м.
Києва протягом 10-ти днів з моменту
проголошення рішення.

СУДДЯ
О.Р.ЛУЖЕЦЬКА