АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2609/14
Головуюча у суді 1 інстанції: Бєсєда Г.В.
Доповідач: Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді :
Кочкової Н.О.,

Суддів:
Максюти Ж.І., Ткаченко І.Ю.,

При секретарі:
Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня
2013 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені частково, із ОСОБА_3
стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8 частини з усіх
видів заробітку (доходів) щомісячно,
починаючи з 07 серпня 2013 року і до
закінчення навчання, але не більше як
до досягнення нею двадцяти трьох років
або припинення навчання. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з відповідача судові витрати
(а.с. 57-59).

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та невідповідність висновкам
суду обставинам справи ставить питання
про скасування рішення суду та просить
ухвалити нове рішенням про стягнення
аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно
(а.с. 61-63).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони до 14
березня 2010 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, мають доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружжя
проживають окремо, донька проживає
разом з матір'ю і є студенткою другого
курсу денної форми навчання на
бюджетній основі Державного вищого
навчального закладу «Придніпровська
державна академія будівництва» (а.с. 35).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд 1 інстанції виходив з того, що
відповідач має постійне місце роботи
та отримує стабільну заробітну плату, а
тому може платити аліменти на
утримання повнолітньої доньки в
розмірі 1/8 частини заробітку, яка
продовжує навчання.

Вказані висновки зроблені судом без
порушення норм матеріального і
процесуального права, відповідають
обставинам справи і підтверджені
належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу а, згідно ст. 200 СК
України суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Посилання апелянта на те, що аліменти в
розмір 1/8 частини позбавляє її дитину
права на достатній рівень життя - не
свідчить про незаконність рішення
суду, оскільки при визначенні розміру
аліментів судом були враховані
обставини, зазначені у ст. 182 СК Кодексу.
З огляду на те, що в матеріалах справи
міститься довідка з місця роботи
відповідача про розмір його заробітної
плати, судом правильно визначений
розмір аліментів у частці, а вимога
позивачки про стягнення аліментів у
твердій грошовій сумі не основана на
законі. Крім того, судом враховано
наявність малолітньої дитини
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка знаходиться на
утриманні відповідача.

Посилання апелянта на те, що суд не дав
належної оцінки наявним у справі
доказам та що оцінка доказам дана
неправильно - не являються підставою
для скасування рішення суду, оскільки
відповідно до ст. 212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду 1 інстанції, який у рішенні дав
оцінку доказам щодо їх належності,
допустимості, достовірності,
достатності та взаємного зв'язку у їх
сукупності.

Судом 1 інстанції у досить повному
обсязі з'ясовані права та обов'язки
сторін, доводи сторін перевірені і їм
дана належна оцінка, неправильного
застосування норм матеріального права
або порушень норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування чи зміни рішення не
встановлено, справа розглянута у
рамках позовних вимог та на підставі
наданих доказів, тому апеляційний суд
приходить до висновку, що рішення суду
є законним і обґрунтованим, і його слід
залишити без змін.

Керуючись ст.307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: