КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/87/14-ц
Провадження № 2/552/353/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2014 року Київський районний суд
м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Перепелиці
Т.О.

За участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Полтаві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
майном, зустрічну позовну заяву ОСОБА_3
до ОСОБА_2, Другої Полтавської
державної нотаріальної контори про
визнання недійсною відмови від
прийняття спадщини, визнання особи
такою, що прийняла спадщину, внесення
змін до свідоцтва про право на спадщину
та скасування державної реєстрації
прав власності, -

В С Т А Н О В И В :

08 січня 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні майном,
мотивуючи свій позов тим, що він є
власником 17/25 частин домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
08.02.2011 року, виданого державним
нотаріусом Другої Полтавської
державної нотаріальної контори
Новиковою Н.І. Домоволодіння
розташоване на неприватизованій
земельній ділянці та в цілому
складається із: житлового будинку,
зазначеного на плані літера А-1
житловою площею 41,0 кв.м, господарські
будівлі та споруди: Б, В, К, М - сарай, Г, Л
- гараж, г - сарай-прибудова, Д - літня
кухня, д - прибудова, Е, Ж, Р, С -
вбиральня, к, м, П - навіс, Н - теплиця, О -
літній душ, а4 - погріб, №1, АДРЕСА_2, №6,
№7 - огорожа, №3 - вимощення, №4 -
колодязь питний, №5 - ворота огорожі. За
даними технічного паспорту 17/25 частин
житлового будинку з відповідною
частиною господарських будівель - це
АДРЕСА_1. Співвласниками інших квартир
є ОСОБА_6 - квартира АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 -
квартира АДРЕСА_4 17/25 частин даного
домоволодіння успадковані ним після
смерті його матері ОСОБА_8, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_8. Він є єдиним власником
цього майна. В належній йому на праві
приватної власності частині будинку
проживає та зареєстрований ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - другий чоловік його
покійної матері. У теперішній час у
нього виникла потреба розпорядитися
(продати) належні йому 17/25 частин
вказаного домоволодіння. А реєстрація
відповідача є перешкодою у здійсненні
ним повноважень власника щодо вільного
володіння, користування та
розпорядження майном. ОСОБА_3 ніколи не
був членом його сім»ї, він ніколи не
надавав дозволу на його проживання в
належній йому частині будинку. Він
неодноразово звертався до відповідача
звільнити житло та знятися з
реєстраційного обліку, але до
теперішнього часу його вимога не
задоволена, тому він змушений
звертатися до суду з відповідною
вимогою. Йому відомо, що у відповідача є
двоє повнолітніх дітей, які цілком
спроможні забезпечити батька житлом.
Відповідач не є членом сім»ї - своїм
проживанням та наявністю реєстрації
перешкоджає йому, як власнику цього
житла, здійснювати повноваження щодо
володіння, користування та
розпорядження майном, що є підставою
для пред»явлення ним негаторного
позову. Просив суд усунути перешкоди в
користуванні 17/25 частин домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_1, що належить на
праві приватної власності йому, ОСОБА_2,
шляхом виселення без надання іншого
житлового приміщення та зняття з
реєстраційного обліку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1.

07 лютого 2014 року позивач ОСОБА_3
звернувся в суд з зустрічним позовом до
відповідачів ОСОБА_2, Другої
Полтавської державної нотаріальної
контори про визнання недійсною відмови
від прийняття спадщини, визнання особи
такою, що прийняла спадщину, внесення
змін до свідоцтва про право на спадщину
та скасування державної реєстрації
прав власності, обґрунтовуючи свій
зустрічний позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_8
померла його дружина ОСОБА_8. Його
дружина залишила заповіт, в якому
спадкоємцем свого майна визначила сина
ОСОБА_2. Він, ОСОБА_3, на час відкриття
спадщини, був пенсіонером та
відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України мав
право, як непрацездатний вдівець, на
обов»язкову частку у спадщині його
померлої дружини ОСОБА_8. Вважає, що
єдиним спадкоємцями прав і обов»язків
спадкодавця, ОСОБА_8, є він, ОСОБА_3, -
спадкоємець першої черги за законом,
який має право на обов»язкову частку та
її син ОСОБА_2 - спадкоємець за
заповітом. Але син його покійної
дружини, ОСОБА_2, запропонував йому
відмовитися від обов»язкової частки в
спадковому майні, так як це завдасть ще
більшого клопоту і додаткових витрат, а
коли він помре йому знову доведеться
мати тяганину з паперами, натомість він
його запевнив, що він зможе проживати
до своєї смерті в частині будинку, що
належала його дружині та входила до
спадкового майна, а саме 17/25 частин
житлового будинку з частиною надвірних
будівель, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 Також відповідач ОСОБА_2
зобов»язувався в підтвердження своїх
слів видати йому розписку, в якій би
підтверджував свою згоду на те, що він
проживатиме в будинку до смерті, але
після того, як він відмовиться від
своєї частки в спадковому майні. 07.06.2010
року введений в оману сином його
покійної дружини, щодо угоди між ними
про те, що він дозволяє йому
безперешкодно проживати в будинку його
покійної дружини аж до смерті, подав до
Другої Полтавської державної
нотаріальної контори заяву, в якій
відмовився від належної йому частки
спадкового майна, яка залишилась після
смерті його дружини, ОСОБА_8. Нотаріусом
Другої Полтавської державної
нотаріальної контори ОСОБА_9 при
підписанні даної заяви не було йому
чітко і зрозуміло роз»яснино, що він
може втратити право на проживання в
спадковій частині будинку, підписуючи
дану заяву. 30.09.2010 року відповідачем
ОСОБА_2 була особисто написана та
власноручно ним підписана розписка, в
якій відповідач дозволяв йому, ОСОБА_3,
безкоштовно проживати за адресою:
АДРЕСА_1 до смерті, так як він
відмовився від своєї частки спадщини
на користь відповідача ОСОБА_2.
Відповідач ОСОБА_2 навмисно ввів його в
оману, шляхом заперечення та
замовчування наявності обставин, які
могли б перешкодити вчиненню
правочину. Якби він в момент підписання
заяви знав, що ОСОБА_2 має намір в
майбутньому тобто, після оформлення
права власності на спадкове майно,
виселити його з частини будинку, від
частки якого він відмовився, то він би в
жодному разі не подав би заяви про
відмову від частки в спадковому майні,
а ОСОБА_2 дуже розуміючи цей факт,
користуючись його довірливістю та
необізнаністю в сфері права та
зважаючи на його похилий вік
продовжував вводити його в оману, що
він не заперечує проти того аби він до
своєї смерті жив в частині будинку, що
належала його дружині в підтвердження
чого навіть видав розписку. Відповідач
ОСОБА_2 заперечував і замовчував ту
обставину, що він має намір його
виселити із частини будинку, натомість
навпаки переконував та підтверджував в
письмовому вигляді (розписка) та в
усних домовленостях те, що він не має
перейматися через відмову від своєї
частки, так як він взамін обіцяв йому
безкоштовне, безперешкодне проживання
аж до смерті, в частині будинку, що
належала його покійній дружині, в
зв»язку з чим він мав відмовитись від
своєї частки в спадковому майні. Він,
подаючи заяву до Другої Полтавської
державної нотаріальної контори про
відмову від обов»язкової частки в
спадковому майні, помилявся щодо
обставин, які мають істотне значення, а
саме він помилявся щодо прав та
обов»язків сторін, він був впевнений,
що має право проживати до своєї смерті
в частині будинку, від частки в якому
відмовився та вважав, що ОСОБА_2
зобов»язаний надати йому можливість
безкоштовно та безперешкодно
проживати в даному будинку аж до його
смерті. Заява подана ним до Другої
Полтавської державної нотаріальної
контори про відмову від обов»язкової
частки в спадковому майні була такою,
що подана ним за умови додержання
відповідачем ОСОБА_2 усних та письмових
домовленостей між ними щодо надання
йому можливості безоплатно проживати в
спірному будинку до своєї смерті.
Подаючи та підписуючи заяву про
відмову від прийняття спадщини він
неодноразово наголошував нотаріусу
про домовленості з відповідачем з
приводу того, що він взамін його
відмови від частки в спадковому майні
надасть йому право проживати до смерті
в даному будинку, що належить до
спадкового майна. Наявність умов та
домовленостей між ним та ОСОБА_2
підтверджується розпискою виданою
останнім на його користь, в якій
відповідач надає йому право
безкоштовно проживати в спірному
будинку аж до смерті, так як він
відмовився від своєї частки в
спадковому майні на його користь. Також
даний правочин був вчинений ним під
впливом тяжкої для нього обставини -
смерті дружини і тому вчинений на вкрай
невигідних умовах. Переживаючи душевні
страждання після втрати дружини та
переживаючи за подальшу долю її
близьких, зокрема, її сина ОСОБА_2 він і
вчинив даний правочин. Відповідач
ОСОБА_2 вміло скористався таким його
становищем та переконав його подати до
нотаріальної контори заяву про відмову
від частки в спадщині. Вважає, що
відмова подана ним до Другої
Полтавської державної нотаріальної
контори в формі заяви про відмову від
обов»язкової частки у спадковому майні
від 07.06.2010 року не відповідає вимогам ч.5
ст.1273 ЦК України щодо безумовності
такої відмови та була подана ним під
впливом обману, помилки та під впливом
тяжкої для нього обставини і
відповідно до ч.3 ст.251, ст.ст.229, 230, 233 ЦК
України повинна бути визнана судом
недійсною. Так як відмова від прийняття
спадщини підлягає визнанню недійсною,
він повинен вважатися таким, що прийняв
спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК
України, так як постійно проживав разом
з спадкодавцем ОСОБА_8. У разі
спадкування за законом, єдиним
спадкоємцями першої черги були б: він,
ОСОБА_3 - чоловік спадкодавця та ОСОБА_2 -
син спадкодавця, які б успадкували по ?
частині спадкового майна, а, отже,
половина частки, яка повинна належати
йому становить ? частину спадкового
майна. Вважає, що був протиправно
позбавлений права на обов»язкову
частку в спадковому майні. Просив суд
визнати недійсною відмову ОСОБА_3 від
обов»язкової частки у спадковому
майні, яке залишилось після смерті
ОСОБА_8, вчиненою шляхом подачі 07.06.2010
року заяви до Другої Полтавської
державної нотаріальної контори про
відмову від обов»язкової частки в
спадковому майні. Визнати ОСОБА_3 таким,
що прийняв спадщину, яка залишилась
після смерті ОСОБА_8, як спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Зобов»язати Другу Полтавську
державну нотаріальну контору внести
зміни до Свідоцтва про право власності
за заповітом від 08.02.2011 року, виданого
державним нотаріусом Другої
Полтавської державної нотаріальної
контори Новиковою Н.І. на ім»я ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер за
ДРФО НОМЕР_1, що проживає за адресою:
АДРЕСА_3, як спадкоємця за заповітом
майна ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_8, зазначивши другим
спадкоємцем майна ОСОБА_8 її чоловіка -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказавши частину
спадкового майна кожного із
спадкоємців: частка ОСОБА_2 - ? (за
заповітом), частка ОСОБА_3 - ?
(обов»язкова частка відповідно до ч.1
ст.1241 ЦК України). Скасувати державну
реєстрацію права власності ОСОБА_2 від
24.02.2011 року (реєстраційний номер: 32464878,
номер запису: 62 в книзі 4) на 17/25 частин
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
в частині розміру частки в праві
власності.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_1 позов
підтримали. Просили суд позов
задовольнити в повному обсязі. З
зустрічним позовом ОСОБА_3 не згодні.
Просили суд в задоволенні зустрічного
позову відмовити за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_3, представник
відповідача ОСОБА_10 з позовом ОСОБА_2 не
згодні. Просили суд в задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовити за
безпідставністю. Задовольнити в
повному обсязі зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_3

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 в
судове засідання не з»явились, хоча
були належним чином повідомлені про
час, день та місце слухання справи.

Ухвалою Київського районного
суду м.Полтави від 04.02.2014 року замінено
неналежну третю особу Київський РВ ПМУ
УМВС України в Полтавській області на
належну третю особу Управління
державної міграційної служби України в
Полтавській області.

Представник Управління державної
міграційної служби України в
Полтавській області в судове засідання
не з»явився, хоча був належним чином
повідомлений про час, день та місце
слухання справи. Про що в матеріалах
справи є рекомендоване повідомлення
про вручення судової повістки.

Представник Другої Полтавської
державної нотаріальної контори
Смоковенко Т.О. при винесенні рішення
за позовом ОСОБА_2 покладається на
розсуд суду. В задоволенні зустрічної
позовної заяви ОСОБА_3 просить
відмовити за безпідставністю.

Представник Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області в судове
засідання не з»явився, хоча був
належним чином повідомлений про час,
день та місце слухання справи. Про що в
матеріалах справи є рекомендоване
повідомлення про вручення судової
повістки.

Ухвалою Київського районного
суду м.Полтави від 25.02.2014 року до участі
у справі в якості третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог було
залучено ОСОБА_12.

Третя особа ОСОБА_12 з позовом
ОСОБА_2 не згоден. Просив суд
задовольнити в повному обсязі
зустрічну позовну заяву ОСОБА_3

Суд вважає можливим слухати
справу у відсутності третіх осіб
ОСОБА_6, ОСОБА_7, представника
Управління державної міграційної
служби України в Полтавській області
та представника Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_2,
думку адвоката ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_3, представника відповідача
ОСОБА_10, представника Другої
Полтавської державної нотаріальної
контори Смоковенко Т.О., третю особу
ОСОБА_12, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає
задоволенню, в задоволенні зустрічної
позовної заяви необхідно відмовити за
безпідставністю.

Судом встановлено, що на підставі
договору купівлі-продажу від 26 лютого
1971 року ОСОБА_13 продала, а ОСОБА_8 купила
половину жилого будинку з відповідною
часткою надвірних побудов, що
знаходиться в АДРЕСА_1 та складається в
цілому з: жилого будинку «А-1» з
загальною жилою площею 35,30 кв.м та
відповідно надвірних побудов (а.с.23).

20 березня 1996 року ОСОБА_8 склала
заповіт, згідно якого все належне їй
майно заповіла сину ОСОБА_2.

01 липня 1997 року ОСОБА_3
зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 (а.с.72).

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_8 померла (а.с.5).

Після її смерті відкрилась
спадщина на 17/25 частин жилого будинку з
частиною надвірних будівель, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На час відкриття спадщини
ІНФОРМАЦІЯ_8 спадкоємцем майна
померлої ОСОБА_8 згідно заповіту був
син померлої ОСОБА_2 та згідно частини 1
статті 1241 ЦК України право на
обов»язкову частку у спадщині мав
чоловік померлої ОСОБА_3.

02 березня 2010 року до Другої
Полтавської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8
дружини ОСОБА_8 звернувся ОСОБА_3.

07 червня 2010 року до Другої
Полтавської державної нотаріальної
контори з заявою про відмову від
прийняття спадщини після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_8 дружини ОСОБА_8 звернувся
ОСОБА_3 (а.с.63).

08 лютого 2011 року державним
нотаріусом Другої Полтавської
державної нотаріальної контори
Новиковою Н.І. було видано Свідоцтво
про право на спадщину за заповітом
(а.с.3), згідно якого на підставі
дублікату заповіту, посвідченого
Другою Полтавською державною
нотаріальною конторою 20 березня 1996
року, зареєстрованого у реєстрі за
№1-818, який видано Полтавським обласним
державним нотаріальним архівом 22.02.2010
року за №1-50, спадкоємцем зазначеного в
заповіті майна ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_8 є син ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер за
ДРФО НОМЕР_1, який проживає за адресою:
АДРЕСА_3. Спадщина, на яку видано це
свідоцтво складається з: 17/25 частин
жилого будинку з частиною надвірних
будівель, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що належав померлій на
підставі свідоцтва про право особистої
власності на жилий будинок, виданого
Управлінням житлово-комунального
господарства м.Полтави 23.07.1997 року за
№323 та зареєстрованого в КП
Полтавського бюро технічної
інвентаризації 23.07.1997 року, номер
запису: 62; в книзі:4, реєстраційний номер
32464878.

Згідно Витягу про державну
реєстрацію прав від 24.02.2011 року (а.с.4) 17/25
частин домоволодіння АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_2.

Технічний паспорт на 17/25 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 оформлено за
ОСОБА_2 (а.с.19-22).

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено і дану обставину не
заперечували сторони по справі, що
ОСОБА_2 на час розгляду справи в суді є
власником 17/25 частин домоволодіння
АДРЕСА_1.

Частиною 1 статті 319 ЦК України
встановлено, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачено,
що власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Отже, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо усунення
перешкод в користуванні 17/25 частин
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 з
боку ОСОБА_3 є обґрунтованими та
підлягають до задоволення.

В задоволенні зустрічної
позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Другої
Полтавської державної нотаріальної
контори про визнання недійсною відмови
від прийняття спадщини, визнання особи
такою, що прийняла спадщину, внесення
змін до свідоцтва про право на спадщину
та скасування державної реєстрації
прав власності відмовити за
безпідставністю з наступних підстав.

Судом встановлено і дані
обставини не заперечували сторони по
справі, що ОСОБА_3 перебував в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8. ОСОБА_8
на праві приватної особистої власності
належало 17/25 частин домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, які вона згідно
заповіту від 20.03.1996 року заповіла
своєму сину ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_8
померла. Після її смерті відкрилась
спадщина на 17/25 частин домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_1 Спадкоємцем майна
померлої став син ОСОБА_2, про що йому
було видано Свідоцтво про право на
спадщину за заповітом від 08.02.2011 року.

Частиною 1 статті 57 ЦПК України
встановлено, що доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Частинами 1, 2 статті 58 ЦПК України
визначено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Сторони мають право
обґрунтовувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України
передбачено, що обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 не заперечував ту обставину, що
02.03.2010 року ним була подана заява до
Другої Полтавської державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини після померлої дружини
ОСОБА_8.

Не заперечував відповідач і ту
обставину, що 07.06.2010 року ним була
подана заява до Другої Полтавської
державної нотаріальної контори про
відмову від прийняття спадщини після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_8.

Статтею 1268 ЦК України
передбачено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Не допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням.
Спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час прийняття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України
визначено, що для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Частиною 1 статті 1273 ЦК України
встановлено, що спадкоємець за
заповітом або за законом може
відмовитися від прийняття спадщини
протягом строку, встановленого статтею
1270 цього Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини. Відмова від
прийняття спадщини є безумовною і
беззастережною. Відмова від прийняття
спадщини може бути відкликана протягом
строку, встановленого для її прийняття.

Суд оцінює критично пояснення
відповідача ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_10, що при складанні
07 червня 2010 року заяви про відмову від
прийняття спадщини, державним
нотаріусом ОСОБА_9 йому не було
роз»яснено, що його відмова від
прийняття спадщини є безумовною та
беззастережною. Також йому не було
роз»яснино, що дана заява може бути
відкликана ним протягом строку,
встановленого для її прийняття. Але
дані пояснення відповідача та його
представника суперечать дійсним
обставинам справи та зібраним по
справі доказам, оскільки під заявою про
відмову від прийняття спадщини стоїть
підпис ОСОБА_3, справжність його
підпису завірена державним нотаріусом
Другої Полтавської державної
нотаріальної контори ОСОБА_9

Є неспроможними вимоги
відповідача ОСОБА_3 щодо визнання судом
недійсною відмови від прийняття
спадщини з підстав, встановлених
статтями 225, 229-231 і 233 Цивільного Кодексу
України, оскільки ні відповідачем
ОСОБА_3, ні його представником ОСОБА_10
не доведено, що в момент написання
заяви про відмову від прийняття
спадщини ОСОБА_3 не усвідомлював
значення своїх дій та не міг керувати
ними. Не надано суду ґрунтовних доказів
того, що на час складання заяви від
07.06.2010 року про відмову від прийняття
спадщини ОСОБА_3 помилявся щодо
обставин, які мають істотне значення.
Відсутні в матеріалах справи і докази
того, що ОСОБА_2 при складанні ОСОБА_3
даної заяви ввів його в оману щодо
обставин, які мають істотне значення.
Не надано суду і доказів того, що заяву
від 07.06.2010 року ОСОБА_3 написав під
впливом тяжкої для себе обставини і на
вкрай невигідних умовах.

Частиною 5 статті 1273 ЦК України
встановлено, що відмова від прийняття
спадщини є безумовною і
беззастережною. Надана ж відповідачем
ОСОБА_3, як доказ розписка (а.с.64),
свідчить проте, що від обов»язкової
частки у спадщині він відмовився з
умовою і застереженням: ОСОБА_3 буде
безкоштовно проживати за адресою:
АДРЕСА_1 до смерті, так як відмовився
від своєї частини спадщини на користь
ОСОБА_2.

Крім того, в розумінні статей 57-60
ЦПК України та вимог Цивільного
кодексу України вказана розписка не
має юридичного значення, оскільки не
несе для сторін взаємних прав та
обов»язків та не породжує правових
наслідків.

За таких обставин, похідні зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що прийняла спадщину,
внесення змін до свідоцтва про право на
спадщину та скасування державної
реєстрації прав власності задоволенню
не підлягають.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.319, 391, 1268, 1270, 1273 ЦК
України, ст.ст.4-14, 57-60, 209, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
майном задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні
17/25 частин домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, що належить на праві приватної
власності ОСОБА_2 шляхом виселення без
надання іншого житлового приміщення та
зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3
за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічної
позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Другої
Полтавської державної нотаріальної
контори про визнання недійсною відмови
від прийняття спадщини, визнання особи
такою, що прийняла спадщину, внесення
змін до свідоцтва про право на спадщину
та скасування державної реєстрації
прав власності відмовити за
безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення

Головуючий

Т.В.Турченко