Справа № 459/5171/13
Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/1049/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючий суддя:
Шумська Н.Л.

судді:
Мацей М.М., Шандра М.М.

секретар: Іванова О.О.

особи, які беруть участь у справі:
представник позивача ОСОБА_2,
представник відповідача Музика М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційні
скарги відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Червонограді Львівської області та
ОСОБА_4 на рішення Червоноградського
міського суду Львівської області від 18
листопада 2013 року за позовом ОСОБА_4 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області (треті особи:
Державне підприємство «Львіввугілля»)
про стягнення моральної шкоди завданої
професійним захворюванням,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Червоноградського міського
суду Львівської області від 18
листопада 2013 року позов ОСОБА_4 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області (треті особи:
Державне підприємство «Львіввугілля»)
про стягнення моральної шкоди завданої
професійним захворюванням задоволено
частково; стягнуто з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області на користь ОСОБА_4 5
000 грн. на відшкодування моральної
шкоди завданої професійним
захворюванням; в решті позовних вимог
відмовлено.

Рішення суду оскаржили відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області та ОСОБА_4.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області в апеляційній
скарзі покликається на постановлення
рішення з порушення норм матеріального
та процесуального права. Зокрема
зазначають, що судом не надано належної
правової оцінки поясненням
відповідача щодо застосування ст. 34 ЗУ
«Про загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в України» якою
передбачено, що моральна шкода
заподіяна умовами виробництва яка не
спричинила втрати потерпілим
професійної працездатності
відшкодовується фондом за заявою
потерпілого з викладом характеру
заподіяної моральної шкоди та за
поданням відповідного висновку
медичних органів. Однак, в порушення
даних вимог позивач не звертався у фонд
(ВВДФСНВ у м.Червоногрді) з заявою з
викладом характеру заподіяної
моральної шкоди та не подав висновку
медичних органів. Просять рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 18 листопада 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі
покликається на незаконність та
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог. Зокрема
зазначає, що 21 рік та 7 місяців
пропрацював на шахті ДП «Львіввугілля»
в шкідливих умовах праці, що призвело
до встановлення ІІІ групи інвалідності
та 45% втрати професійної
працездатності. Зазначає, що отримане
професійне захворювання унеможливлює
працевлаштування позивача на роботах
за спеціальністю та призвело до
вимушених змін у житті та втрати
нормальних життєвих зв»язків, що
спричиняє моральні та душевні
страждання. Просить рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 18 листопада 2013
року змінити в частині стягнення з
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області 5000 грн. та стягнути
на його користь 30 000, 00 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
доводи апеляційних скаргг та
заперечень, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення скарг та
скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
стаж роботи позивача в підземних
умовах шахти вугільного басейну
становить 21 рік 7 місяців. Як вбачається
із копії акту №11 від 30.01.1982 року з
ОСОБА_4 трапився нещасний випадок,
внаслідок якого йому було травмовано
палець правої руки. Згідно з довідками
серії ЛВА-2 №028308 від 30.03.2010 року та серії
ЛВА-1 №447931 від 30.03.2010 року ОСОБА_4 було
встановлено безтерміново 45% ступеня
втрати професійної працездатності та
ІІІ групу інвалідності. Як вбачається
із матеріалів справи у зв'язку з
наявністю даного захворювання позивач
неодноразово перебував на
стаціонарному та амбулаторному
лікуванні.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції обгрунтовано
виходив з того, що втративши частково
працездатність на виробництві,
позивач не взмозі в повній мірі
виконувати ту чи іншу роботу, постійно
повинен проходити курс лікування у
зв'язку з професійною хворобою,
обмежений в життєдіяльності, а тому
прийшов до висновку про заподіяння
моральної шкоди, спричиненої
внаслідок професійного захворювання
та трудового каліцтва, обов`язок
відшкодувати яку належить Відділенню
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області. При цьому,
визначаючи розмір грошового
відшкодування моральної шкоди,
врахував характер заподіяної
позивачу шкоди, глибину фізичних та
душевних страждань позивача, а також
вимоги розумності та справедливості.

Колегія суддів, погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до Конституції України,
Україна як соціальна держава, зміст і
спрямованість якої визначають права і
свободи людини та їх гарантії,
проголосила право громадян на належні,
безпечні і здорові умови праці,
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника
тощо. Право на соціальний захист
гарантується, зокрема,
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення. Окремим
видом загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
згідно з абз. 5 ч. 1 ст. 4 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, є страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про охорону
праці», державна політика в галузі
охорони праці базується, зокрема, на
принципах пріоритету життя і здоров'я
працівників, повної відповідальності
роботодавця за створення належних,
безпечних і здорових умов праці,
соціального захисту працівників,
повного відшкодування шкоди особам,
які потерпіли від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань. Згідно ч. 1 ст. 9 даного
Закону, відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі
смерті працівника, здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків відповідно до ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Укладаючи з роботодавцем угоду про
обов'язкове страхування від нещасного
випадку, страховик (Фонд соціального
страхування від нещасних випадків) тим
самим бере на себе зобов'язання надати
застрахованим особам передбачені
Законом соціальні послуги та виплати.
На час спірних правовідносин діяли як
ч. 3 ст. 34 ЗУ від 23.09.1999 року № 1105-ХІУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» так і ст. 9 ЗУ «Про
охорону праці», згідно з якою
відшкодування шкоди, заподіяної
працівником внаслідок ушкодження його
здоров'я, здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України відповідно до
законодавства України.

Згідно з п.п. «є» п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві й
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» (в
редакції чинній на час спірних
правовідносин), передбачено надання
позивачу соціальних послуг і виплат, у
тому числі відшкодування моральної
шкоди при наявності факту її
заподіяння потерпілому.

Встановлення Законом обов'язку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків відшкодовувати моральну
шкоду є засобом реалізації потерпілим
гарантованого державою усім
застрахованим громадянам забезпечення
прав у страхуванні від нещасного
випадку та професійного захворювання.

Згідно із ч. 4 ст. 14 ЗУ «Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності», до професійного
захворювання належить захворювання, що
виникло внаслідок професійної
діяльності застрахованого та
зумовлюється виключно або переважно
впливом шкідливих речовин і певних
видів робіт та інших факторів,
пов'язаних з роботою. Ушкодження
здоров'я, заподіяні потерпілому під час
виконання трудових обов'язків,
незалежно від ступеня втрати
професійної працездатності,
спричиняють йому моральні та фізичні
страждання.

Постановою Пленуму Верховного суду
України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову
практику по справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»
встановлено, що розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних, тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення,
тощо) та з урахуванням інших обставин.

Отже, право на отримання потерпілим
страхових виплат внаслідок ушкодження
здоров`я, у т.ч. моральної шкоди, у
позивача виникло з дня встановлення
йому МСЕК стійкої втрати професійної
працездатності 30.03.2010 року. Відповідно
до Закону, саме на Фонд соцстрахування
покладено обов`язок своєчасно та в
повному обсязі відшкодувати шкоду
працівнику внаслідок ушкодження
здоров`я, в т.ч. сплатити грошову суму за
моральну шкоду при наявності факту
заподіяння шкоди.

Доводи апелянта - відповідача щодо
недоведеності позову у зв`язку з
відсутністю медичного висновку про
заподіяння позивачу моральної шкоди не
ґрунтуються на вимогах ст. 57 ЦПК
України, відтак, суд обґрунтовано
послався на норми Закону України №
1105-ХІУ та дійшов висновку про
наявність факту заподіяння моральної
шкоди та стягнув з відповідача грошову
компенсацію за моральну шкоду, при
цьому враховуючи характер заподіяної
позивачу шкоди, глибину фізичних та
душевних страждань позивача, а також
вимоги розумності та справедливості.

Висновки суду першої інстанції
достатньо вмотивовані і підтверджені
доказами, наявними в матеріалах
справи. Рішення суду відповідає
вимогам процесуального та
матеріального права, обставинам
справи, доводи скарг висновків суду не
спростовують, тому колегія суддів
підстав для скасування рішення суду
не вбачає.

Відтак, на підставі ст. 308 ЦПК
апеляційний суд відхиляє апеляційні
скарги і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 18
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з дня проголошення й може
бути оскаржена протягом 20-ти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.Л. Шумська

Судді:
М.М. Мацей

М.М. Шандра