Справа № 466/7050/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

16 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді
Єзерського Р.Б.

при секретарі
Пришляк З.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа - Публічне
акціонерне товариство «Банк Кредит
Дніпро» про визнання недійсними
договорів, -

у с т а
н о в и в :

17.09.2013 року ОСОБА_1 звернулася з позовом,
в якому просила суд ухвалити рішення,
яким визнати недійсним договір про
надання кредитної лінії № 18/USD від 31
серпня 2007 року, додаткову угоду № 1 до
договору про надання кредитної лінії
№ 18/USD від 31 серпня 2007 року, договір № 1
від 01 грудня 2011 року про зміну
кредитного договору № 18/USD від 31 серпня
2007 року, договір іпотеки № 18/USD-in від 31
серпня 2007 року, договір від 22 жовтня 2009
року про внесення змін та доповнень до
договору іпотеки № 18/USD-in від 31 серпня
2007 року, посвідченого приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстрованого в реєстрі за № 9147.

В обґрунтування позову зазначила, що у
2013 р. року дізналася про наявність
спору між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на предмет іпотеки. З відповідачем
ОСОБА_2 позивачка перебуває у шлюбі,
однак про підписання договору про
надання кредитної лінії № 18/USD від 31
серпня 2007 року зі змінами та
доповненнями та взяття відповідних
зобов'язань щодо повернення кредиту
позивачку не повідомили ні
відповідачі, ні третя особа по справі.
Укладаючи договір кредитної лінії №
18/USD від 31.08.2007 року з наступними змінами
та доповненнями ОСОБА_2 діяв у
власних інтересах і укладення такого
договору суперечить інтересам сім'ї,
оскільки стосується майна, що
перебуває у спільній сумісній
власності подружжя. Згода всіх
співвласників майна, яке є у спільній
власності подружжя при розпорядженні
майном, зокрема коштами на погашення
боргу за договором про надання
кредитної лінії № 18/USD від 31.08.2007 року є
обов'язковою. Таким чином договір про
надання кредитної лінії № 18/USD від
31.08.2007 року із змінами та доповненнями
не може створювати для позивача жодних
обов'язків, оскільки такий укладений
не в інтересах сім'ї, без згоди другого
з подружжя та виходить за межі
дрібного побутового. А тому кошти і
майно, які є спільною сумісною
власністю подружжя не можуть
використовуватись на погашення боргу
за договором про надання кредитної
лінії № 18/USD від 31.08.2007 року, оскільки це
порушуватиме її законні права та
інтереси, а також законні права та
інтереси її дітей. У зв'язку із
наведеним, позивачка змушена
звернутися до суду.

В судове засідання позивачка не
з'явилася, хоча належним чином була
повідомлена про час і місце судового
розгляду справи, уповноважила ОСОБА_7
представляти в суді її права та
інтереси.

Представник позивачки ОСОБА_7 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, зсилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві. Просив
позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явилися, хоча
належним чином були повідомлені про
час і місце судового розгляду справи,
заперечень на позовну заяву
відповідачами суду подано не було. У
зв'язку із наведеним суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на
підставі наявних доказів.

Представник третьої особи Дмитренко
В.П. в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечив, та
вказав відповідач ОСОБА_2, за згодою з
позивачкою ОСОБА_1 уклав договір про
надання кредитної лінії № 18/USD від
31.08.2007 року, про вказаний правочин
останній було відомо, кошти, які були
отримані за договором використані
відповідачем ОСОБА_2 в інтересах сім'ї,
відтак вказаний договір створює
обов'язки для позивачки по відношенню
до банку в тому ж обсязі, що й для
ОСОБА_2, підстав для визнання його
недійсним немає. У зв'язку із
наведеними обставинами просив в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши зібрані
по справі докази, з'ясувавши дійсні
обставини справи, суд дійшов висновку,
що позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що 31 серпня 2007 року між ЗАТ КБ
«Кредит-Дніпро», правонаступником
якого є ПАТ «Банк Кредит Дніпро», та
ОСОБА_2 укладено договір про надання
кредитної лінії № 18/USD, згідно якого
банк 31 серпня 2007 року надає
позичальнику з урахуванням його
платоспроможності не поновлювану
кредитну лінію в сумі 100 000 USD на
споживчі цілі, а позивач
зобов'язується прийняти, належним
чином використати, повернути кредит та
плату за користування кредитом. До
вказаного договору також було укладено
додаткову угоду № 1, договір № 1 від 01
грудня 2011 року про зміну кредитного
договору № 18/USD від 31 серпня 2007 року

31 серпня 2007 року з метою забезпечення
повного та своєчасного виконання
зобов'язань позичальника за вказаним
вище договором, між ЗАТ КБ
«Кредит-Дніпро», правонаступником
якого є ПАТ «Банк Кредит Дніпро»,
ОСОБА_4, ОСОБА_3, та ОСОБА_2 було
укладено також договір іпотеки № 18/USD-in
згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надали в
іпотеку іпотеко держателю нерухоме
майно, при цьому вказаний предмет
іпотеки забезпечує вимоги іпотеко
держателя щодо повного та своєчасного
виконання усіх зобов'язань
позичальника за кредитним договором у
такому розмірі, у такій валюті, у такий
строк і в такому порядку, як
встановлено в кредитному договорі з
усіма змінами і доповненнями до нього.
22 жовтня 2009 року було укладено також
договір про внесення змін та доповнень
до договору іпотеки № 18/USD-in від 31
серпня 2007 року.

Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків, при цьому
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

У відповідності до положень ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є також правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при
укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. А виходячи із
положень ч. 4 вказаної статті, договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

В судовому засіданні спростовані
твердження позивачки з приводу того, що
про підписання договору про надання
кредитної лінії № 18/USD від 31 серпня 2007
року зі змінами та доповненнями та
взяття відповідних зобов'язань щодо
повернення кредиту позивачку не
повідомили ні відповідачі, ні третя
особа по справі, а також що вказаний
договір укладений без її згоди,
оскільки в матеріалах справи
міститься заява за підписом позивачки
від 31 серпня 2001 року, в якій остання
надала свою згоду на укладення з її
чоловіком ОСОБА_2 в період шлюбу
договору про надання кредитної лінії №
18/USD від 31 серпня 2007 року з ЗАТ КБ
«Кредит-Дніпро», а також вказала, що
ознайомлена з умовами договору.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Разом із тим, твердження позивачки з
приводу того, що договір про надання
кредитної лінії № 18/USD від 31 серпня 2007
року укладений її чоловіком,
відповідачем по справі не в інтересах
сім'ї, а тому не може створювати
обов'язки для другого з подружжя, є
голослівними та не підтверджується
доказами у справі.

В судовому засіданні було встановлено,
що оспорювані правочини відповідають
загальним вимогам, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
підстави для визнання їх недійсними
відсутні.

Враховуючи наведене, позов суд вважає,
що позов є безпідставним та не підлягає
до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 38, 60, 88, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, , суд -

в
и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Публічне
акціонерне товариство «Банк Кредит
Дніпро» про визнання недійсними
договорів - відмовити за
безпідставністю.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: Р. Б. Єзерський