№ 2/679/175/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,

при секретарі Федорчук Л.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ВДВС Нетішинського міського управління юстиції про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним вище позовом. В обґрунтування позову вказує, що рішенням Нетішинського міського суду від 12.01.2009 р. з нього на користь Відповідача стягнуто аліменти на утримання доньок з розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей.

Відповідно до довідки ВДВС Нетішинського МУЮ від 01.12.2013 р. за ним рахується заборгованість по сплаті аліментів за період з вересня 2008 р. по листопад 2013 р. в розмірі 33920,20 грн. Враховуючи, що з січень 2009 р. по лютий 2013 року Відповідачка разом з дітьми проживала разом з ним, діти перебували на спільному утриманні обох батьків та він приймав участь в утриманні дітей, просить суд звільнити його від сплати заборгованості за аліментами за період з 01.02.2009 року по 01.02.2013 року, у розмірі 25056,40 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 позов підтримали, дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що погоджується зменшити суму заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.02.2009 року по 01.02.2013 року на 25%, так як дійсно в період з січень 2009 р. по лютий 2013 проживала разом з Позивачем і він ніс деякі витрати на утримання дітей.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутність.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, кожен окремо підтвердили факт спільного проживання позивача та відповідача у період з січня 2009 р. по лютий 2013 року. Крім того свідок ОСОБА_6 підтвердив факт надання матеріальної допомоги Позивачем для Відповідача після припинення спільного проживання.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за слідуючими підставами.

Відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 12.01.2009 р. з Позивача на користь Відповідача стягнуто аліменти на утримання доньок з розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей.

На підставі вищеозначеного рішення місцевого суду було видано виконавчий лист, згідно якого 26.01.2009 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нетішинського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частин 3,4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України та у разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України, а також державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Як видно з розрахунку заборгованості по аліментах (а.с.-11) борг позивача по аліментах станом на 01.12.2014 року складає 33 920 гривень 20 копійок.

Згідно ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 4 цієї статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При цьому судом у порядку ч.4 ст.10 ЦПК України було роз'яснено сторонам їх права та обов'язки, сторони попереджувались про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і відповідне право на забезпечення доказів, яким сторони скористалися.

З пояснень позивача, які не заперечуються відповідачем встановлено, що з що з січня 2009 р. по лютий 2013 року проживали з Відповідачкою та дітьми разом і їхні діти перебували на спільному утриманні обох батьків. Він приймав участь в утриманні дітей, разом харчувалися, купував інші необхідні для побуту речі.

Даний факт підтверджується доданими до матеріалів справи актами обстеження, а саме: актом обстеження матеріально-побутових умов життя та виховання неповнолітніх дітей від 26.11.2009 року; актом обстеження умов життя та виховання дітей від 11.05.2010 року; актом обстеження житлово-побутових умов від 04.01.2011 року; актом соціального інспектування від 24.01.2011 року.

Вказані документи підтверджують факт проживання сторін разом, та те що у вказані періоди, зі слів самої відповідачки вона офіційно не працювала, та не мала кошті у достатній мірі для забезпечення сімї.

Разом з тим, суд враховує, що позивач був обізнаний про наявність обовязку щодо сплати аліментів, у ВДВС Нетішинського МУЮ відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-103/09, а тому заборгованість по сплаті аліментів утворилась в результаті неналежного виконання Позивачем свого обовязку.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Зокрема: за період спільного проживання сторін з 01.02.2009 року по 01.02.2013 року суму заборгованості по аліментах слід зменшити на 10000,00 грн., з врахуванням матеріального становища обох сторін, того факту, що їхні малолітні діти : Олександра, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживають з матірю та наявність спільного обовязку у обох батьків утримувати своїх дітей. Таким чином заборгованість по аліментах, за період з 01.02.2009 року по 01.02.2013 року, що станом на 01.12.2013 року становила 25056, 40 гривень, слід зменшити до15056, 40 гривень.

Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 197. СК України, ст.368 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Зменшити ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів на підставі рішення Нетішинського міського суду № 2-103/2009 від 12.01.2009 року за період з 01.02.2009 року по 01.02.2013 року до 15 056,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 149,16 гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через даний місцевий суд.

Суддя підпис

Згідно оригіналу:

Суддя тасюк Р.М.