22-ц/772/108/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Луценко Л. В.Категорія: 24
Доповідач: Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:
головуючого - судді Панасюка О.С.,
суддів Берегового О.Ю., Камзалова В.В., з
участю секретаря Руденко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 18
листопада 2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Житлово-експлуатаційне об'єднання» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг, -

встановила:

28 вересня 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Житлово-експлуатаційне об'єднання»
(далі ТОВ «ЖЕО») звернулося до суду з
цим позовом, вказуючи, що ОСОБА_2 є
власником квартири АДРЕСА_1. До 25 липня
2013 року ТОВ «ЖЕО» надавало мешканцям
цього будинку житлово-комунальні
послуги та послуги з утримання будинку
та при будинкової території. Внаслідок
несплати відповідачкою вартості за
надані послуги утворилась
заборгованість в розмірі 1383,67 грн., яку
з урахуванням 3% річних в сумі 32,41 грн.,
просило стягнути з ОСОБА_2

Рішенням Вінницького міського
районного суду Вінницької області від
18 листопада 2013 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за
житлово-комунальні послуги в розмірі 1
383,67 грн. та 3% річних в сумі 32,41 грн.,
вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просила скасувати
рішення суду і ухвалити нове про
відмову у позові.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона
підлягає задоволенню з таких підстав.

Ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України передбачає, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції; апеляційний
суд досліджує лише ті докази, які судом
першої інстанції були досліджені з
порушенням встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Таким чином, судова колегія розглядає
справу та перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених ТОВ «ЖЕО» в
суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Цим вимогам рішення відповідає не
повністю з огляду на таке.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив із того, що з 1 лютого
2013 по 25 липня 2013 року будинок, в якому
розташована квартира відповідачки,
перебував на балансі та обслуговувані
позивача і через періодичну несплату
або одностороннє заниження оплати
станом на 12 листопада 2013 року
утворилась заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги в розмірі
1383,67 грн.

Проте, погодитись з таким висновком
суду не можна з таких міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
власником квартири АДРЕСА_1 (а. с. 12).
Відповідно до рішення виконавчого
комітету Вінницької міської ради від 10
січня 2013 року № 25 з 1 лютого 2013
року ТОВ «ЖЕО» визнано виконавцем
послуг з управління будинками,
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, що є
комунальною власністю територіальної
громади м. Вінниці (п. 4.), дозволено
для прийнятого на обслуговування
житлового фонду тимчасово
використовувати тарифи (граничні) на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій, які
затверджені рішенням виконавчого
комітету міської ради від 26 квітня 2012
року № 995 (зі змінами) (п. 2.2.), зобов'язано
Департамент житлового господарства,
МКП «ЖЕК - 14», МКП «ЖЕК - 16» та ТОВ «ЖЕО»
в термін до 1 лютого 2013 року здійснити
передачу житлового фонду (п. 2.) (а. с. 27).
Рішенням виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 25 липня 2013
року № 1637 житловий комплекс АДРЕСА_1
передано на баланс та обслуговування
ОСББ «Оберіг» (а. с. 30).

20 червня 2012 року між ОСОБА_2 та МКП «ЖЕК -
16» було укладено договір про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій на строк до 20
червня 2013 року (зазначена обставина
сторонами не заперечується, а відтак не
підлягає доказуванню в силу приписів ч.
1 ст. 61 ЦПК України). З січня 2011 року за
домовленістю з ЖЕК - 3, яка в подальшому,
після реорганізації, увійшла в
структуру МКП «ЖЕК - 16», власники
квартир багатоквартирного будинку
АДРЕСА_1 відмовились від отримання
послуг з прибирання сходових клітин,
підвалу, технічного поверху, покрівлі
та прибудинкової території і з того
часу здійснювали таке прибирання
власними силами, згідно з графіком. 15
березня 2013 року ТОВ «ЖЕО» розмістило
оголошення про надання послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території в повному об'ємі та,
відповідно, нарахування оплати з 31
березня 2013 року. 20 березня 2013 року
власники квартир багатоквартирного
будинку АДРЕСА_1 звернулись з листом до
ТОВ «ЖЕО» про припинення нарахування
оплати за прибирання сходових клітин,
підвалу, технічного поверху, покрівлі
та прибудинкової території, відповіді
на який у встановленому порядку не
отримали. 20 травня 2013 року голова
об`єднання співвласників
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1
«Оберіг - 16» повторно звернувся з
аналогічним листом до директора ТОВ
«ЖЕО» та Вінницького міського голови
(а. с. 72). Відповіді на цей лист також
надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

П. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону встановлено
обов'язок виконавця підготувати та
укласти із споживачем договір на
надання житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Підстави для зміни або розірвання
договору встановлені ст. 651 ЦК України.
Ним, зокрема, є: згода сторін, істотне
порушення договору другою стороною,
інші випадки, встановлені договором
або законом, а також істотна зміна
обставин, яким сторони керувались при
укладенні договору (ст. 652 цього
Кодексу).

Оскільки споживачі - власники квартир
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, та
виконавець - МКП «ЖЕК - 16», змінили умови
договорів про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, в тому числі і
укладеного 20 червня 2012 року між ОСОБА_2
та МКП «ЖЕК - 16», виключивши з нього
прибирання сходових клітин, підвалу,
технічного поверху, покрівлі та
прибудинкової території, то у
відповідача не було підстав для
надання цих послуг та нарахування
оплати за них. Як видно з оборотної
відомості (а. с. 26) решту послуг
відповідачка сплачувала вчасно та в
повному обсязі, а відтак підстав для
задоволення позову у суду першої
інстанції не було.

Колегія суддів відхиляє доводи
позивача про те, що з 1 лютого 2013 року
договірні відносини за договором від 20
червня 2012 року між ОСОБА_2 та МКП «ЖЕК -
16» припинились, тому що ч. 1 ст. 598 ЦК
України передбачено можливість
припинення зобов'язання лише на
підставах, встановлених договором або
законом. Проте, ні договором, ні законом
не передбачено можливості зміни або
припинення зобов'язання за договором
про надання послуг з утримання
будинків і прибудинкової території у
разі передання багатоквартирного
будинку на баланс та обслуговування
від одного балансоутримувача до
іншого.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» саме
на виконавця - суб'єкта господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальних послуг відповідно
до умов договору (ч. 1 ст. 1 цього Закону),
покладається обов'язок підготувати та
укласти із споживачем договір на
надання житлово-комунальних послуг.
Тобто, саме ТОВ «ЖЕО» зобов'язане було
підготувати та запропонувати
відповідачці для підпису відповідний
договір. Жодних доказів про те, що такий
договір був підготовлений та
запропонований до підписання ОСОБА_2
позивачем не надано, натомість, як
видно із послідовних пояснень
відповідачки та листа голови ОСББ
«Оберіг 16А» від 20 травня 2015 року
директору ТОВ «ЖЕО» та Вінницькому
міському голові (а. с. 72), саме ТОВ «ЖЕО»
ухилялось від укладення договору.

Щодо недотримання письмової форми
зміни умов договору від 20 червня 2012
року між ОСОБА_2 та МКП «ЖЕК - 16» (ст. 654 ЦК
України), то колегія суддів зазначає, що
згідно з ч. 1 ст. 218 ЦК України
недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків
встановлених законом. Сторони не
заперечували, що з 2011 року ЖЕК - 3, а в
подальшому МКП «ЖЕК - 16» не надавали
послуг з прибирання сходових клітин,
підвалу, технічного поверху, покрівлі
та прибудинкової території будинку
АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 18
листопада 2013 року скасувати.

У позові Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Житлово-експлуатаційне об'єднання» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: