Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/834/14 Головуючий у 1
інстанції: Парій О.В.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 26» лютого 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 02 грудня 2013 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті
особи: Бердянська міська рада, ОСОБА_5,
про виділ частки в натурі, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовною заявою, яку протягом
розгляду справи уточнив, до ОСОБА_4,
третя особа: Бердянська міська рада,
про виділ частки в натурі.

Ухвалою Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 02 грудня
2013 року позовні вимоги, викладені в
позовній заяві від 20 січня 2012 року,
залишено без розгляду.

В уточненій позовній заяві зазначив, що
йому на праві власності належить 1/2
частина домоволодіння (житлового
будинку) за адресою: АДРЕСА_1. Дане
домоволодіння розташовано на
земельній ділянці площею 500 кв.м.
Співвласником зазначеного
домоволодіння разом з ним є відповідач
ОСОБА_4

Фактично у його користуванні
знаходяться: житловий будинок,
позначений на плані під літерою «А»
(коридор № 2-ІІ площею 8,2 кв.м., кухня № 2-3
площею 13,8 кв.м., кімната № 2-4 площею 7,8
кв.м.), самовільно ним побудовані тамбур
під літерою «а1», сарай під літерою «М»
та сарай під літерою «П», літня кухня
під літерою «И» та вхід до неї під
літерою «З», а також вбиральня під
літерою «Н», огорожа під № 5.

У користуванні відповідача
знаходяться: житловий будинок під
літерою «А» (нежиле приміщення № 1-6
площею 7,6 кв.м, коридор № 1-1 площею 4,2
кв.м., кімната № 1-2 площею 6,1 кв.м.,
кімната № 1-5 площею 16,1 кв.м.), самовільно
побудовані літня кухня під літерою «К»,
сарай під літерою «О», а також альтанка
під літерою «Е», вбиральня під літерою
«А», огорожа під номерами № 4, № 2.

Тобто фактично склався порядок
користування як приміщеннями дому, так
и земельною ділянкою.

На його пропозицію розділити зазначене
домоволодіння шляхом домовленості між
сторонами, відповідач відмовила, у
зв'язку з чим він змушений звернутися
до суду.

Остаточно просив:

- виділити йому в натурі в рахунок 1/2
частки частину житлового будинку
літ.»А», а саме: кімнату №2-2 площею 7,8
кв.м., кухню №2-1 площею 11,3 кв.м., загалом
площею 19,1 кв.м., частину сіней літ. «а»
(коридор №2-ІІ площею 8,2 кв.м.), які разом
складають ізольовану квартиру №2
загальною площею 27,3 кв.м. та
господарські будівлі і споруди:
вбиральню літ. «Н», водопровід літ. «Р»,
паркан №5, паркан №6, замощення №11 з
окремим входом по АДРЕСА_1;

- виділити йому окрему земельну ділянку
площею 264,3 кв.м., яка має геометричні
розміри по периметру від вул. Комунарів
за годинниковою стрілкою: 4,70 м. 1,35 м. 4,60
м. 0,30 м. 2,65 м. 1,80 м. 5,56 м. 13,55 м. 8,50 м. 21,0 м.
25,90 м. 3,40 м. для обслуговування частини
житлового будинку літ. «А» та належних
будівель і споруд з окремим входом по
АДРЕСА_1, що на 1,7 кв.м. менше (266,0 - 264,3) та
з закругленням відповідає ідеальній
частці у праві власності на
домоволодіння;

- залишити ОСОБА_4 в рахунок 1/2 частки
частину житлового будинку літ. «А», а
саме: коридор №1-1 площею 4,2 кв.м.,
кімнату №1-5 площею 16,1 кв.м., нежиле
приміщення №1-2 площею 6,1 кв.м., загалом
площею 26,4 кв.м., частину сіней літ. «а»
(нежиле приміщення №1-6 площею 7,6 кв.м.),
які разом складають ізольовану
квартиру №1 загальною площею 34,0 кв.м. та
господарські будівлі і споруди:
вбиральню літ. «Л», сарай літ. «Є»,
водопровід літ. «Т», ґанок до літ. «А»,
ґанок до літ. «А», козирок до літ. «К»,
козирок до літ. «К», ґанок до літ. «К»,
ґанок до літ. «К», паркан №7, замощення
№1 з окремим входом по АДРЕСА_1;

- залишити ОСОБА_4 окрему земельну
ділянку площею 267,7 кв.м., яка має
геометричні розміри по периметру від
вул. Комунарів за годинниковою
стрілкою: 17,50 м. 13,55 м. 5,56 м. 1,80 м. 2,65 м. 0,30
м. 4,60 м. 1,35 м. 4,70 м. 16,60 м. для
обслуговування частини житлового
будинку літ. «А» та належних будівель і
споруд з окремим входом по АДРЕСА_1, що
на 1,7 кв.м. більше (267,7 - 266,0) та з
закругленням відповідає ідеальній
частці у праві власності на
домоволодіння.

- стягнути з ОСОБА_4 на його користь
різницю між величинами ідеальної і
реальної частки в сумі 5609 грн., судовий
збір та витрати на проведення судової
експертизи.

В судовому засіданні від 03 грудня 2012
року залучено в якості третьої особи по
справі ОСОБА_5

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 02 грудня
2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
невірну оцінку висновку експертизи,
невідповідність обставинам справи
висновку суду, що порядок користування
земельною ділянкою та господарськими
будівлями та спорудами не склався, не
порушення прав та інтересів ОСОБА_5,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Висновки суду про відмову у позові за
викладених в рішенні обставинах
ґрунтуються на зібраних по справі
доказах, яким суд дав оцінку відповідно
до вимог ст.212 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду не
спростують.

У відповідності до ст.380 ЦК України
житловим будинком є будівля
капітального типу, споруджена з
дотриманням вимог,встановлених
законом, іншими нормативно-правовими
актами, і призначена для постійного у
ній проживання.

Відповідно до вимог ст.186 ЦК України
річ, призначена для обслуговування
іншої(головної) речі і пов'язані з нею
спільним призначенням, є її
приналежністю.

Судом встановлено, що за
правовстановлюючими документами жилий
будинок АДРЕСА_1 має жилу площу 24,1 кв.м.
(а.с.5). Проте позивач просить поділити
будинок жилою площею у розмірі 35,2 кв.м.
Однак перепланіровка та
переобладнання у будинку, внаслідок
чого змінився розмір будинку, не
оформлена і є самовільною. На земельній
ділянці є також самовільні споруди
сарай «М», сарай «П», літня кухня «И» і
вхід до неї «З», літня кухня «К», сарай
«О», альтанка «Е», вбиральня «Л», які
позивач просить виділити кожному із
співвласників. Аналіз норм чинного
законодавства свідчить про те, що
законодавство не визнає самочинне
будівництво об'єктом правового
захисту, крім передбаченого ч. 3 ст. 376 ЦК
України випадку, а тому суд
обґрунтовано визнав, що відповідно до
положення ст. 364, 367 ЦК України
зазначений позивачем об'єкт не може
буди предметом виділу (поділу).

Площа земельної ділянки, яка
закріплена за будинком, складає 500 кв.м.
Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині визначення порядку
користування земельною ділянкою, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що позивачем не надано
доказів у відповідності до вимог ст.60
ЦПК України, які б свідчили про
правомірність користування надлишками
земельної ділянки. Бердянська міська
рада, яка є власником земельної
ділянки, заперечує проти визначення
порядку користування земельною
ділянкою до вирішення питання в
установленому порядку щодо надлишків
земельної ділянки. Відповідно до
приписів статті 79-1 Земельного кодексу
України формування земельної ділянки
полягає у визначенні земельної ділянки
як об'єкта цивільних прав. Формування
земельної ділянки передбачає
визначення її площі, меж та внесення
інформації про неї до Державного
земельного кадастру (ч.1). Таким чином,
для визначення варіантів поділу
земельної ділянки у відповідності з
частками у праві спільної власності на
домоволодіння та прийнятних для сторін
варіантів встановлення меж земельних
ділянок, необхідно провести геодезичне
визначення меж земельних ділянок на
основі фактичного порядку
землекористування, що виник між
сторонами, та отримати узгодження з
власником земельної ділянки.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_3 про виділ
ідеальної частки в натурі та
визначення порядку користування
земельною ділянкою задоволенню не
підлягають в повному обсязі.

Порушень судом першої інстанції норм
процесуального права та неправильного
застосування норм матеріального права
при ухваленні рішення не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 02 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: