Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1596/14-ц
Провадження № 2/499/689/14
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"12" листопада 2014 р. смт.Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Кравчук О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовної заявою до Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на спадкове майно.

Зі змісту ч. 4 ст.119 ЦПК України вбачається, що позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

З вимог п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України вбачається, що в позовній заяві повинні міститися імя позивача, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Позивач в порушення п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України не вказав своє повне імя, яке повинне складатися із прізвища, власного імя та по батькові, й не зазначив наявні засоби зв'язку у позивача або їх відсутність.

З п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України вбачається, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зі змісту ч.5, 6 ст.119 ЦПК України вбачається, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В позові не зазначено докази на підтвердження обставин: прийняття спадщини шляхом звернення до нотаріуса, відмови нотаріуса в видачі свідоцтва про право на спадщину яка може підтверджуватися лише відповідною постановою нотаріуса; неможливості отримання дублікату Державного акту.

Ч.2 ст.258 ЦПК України передбачає, що до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

З ч.2 ст.256 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В позовній заяві містяться вимоги встановлення факту, що відносяться до категорії справ окремого провадження.

Сторонами у справах окремого провадження є заявник (в даному випадку заявником являється позивач) та заінтересована особа, які є спеціальними суб'єктами цього виду провадження, тому при визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, зокрема: взаємовідносини із заявником залежні від мети спору, що підлягає встановленню, і можуть вплинути на їх права та обов'язки; організації та установи, у яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Проте позивач в позовній заяві не зазначив коло заінтересованих осіб, що унеможливлює повний та всебічний розгляд даної справи.

З ч.2 ст.257 ЦПК України вбачається, що підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду України.

В позовній заяві позивач зазначив, що він проживає за межами території України не вказавши чи являється він громадянином України, що унеможливлює вирішення питання в порядку ч.2 ст.257 ЦПК України.

За таких обставин позивачу слід надати до суду відомості з зазначенням доказів, що підтверджують кожну вказану в цій ухвалі обставину або причини неможливості їх зазначення та подальшого надання, а у випадку неможливості отримання таких доказів зазначити про це з подальшим направленням до суду відповідних клопотань про забезпечення цих доказів, виклик свідків, тощо.

Така правова позиція підтверджується розясненнями Верховного Суду України, який в абзаці 1 п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 розяснив, що позовна заява повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

За правилами ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, зазначену вище позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу, строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 (п'ять) днів з дня отримання ним копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_2