РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

_____________________________________________________________________

Справа №: 122/16969/13-цГоловуючий суду
першої інстанції:Домнікова М.В.
Головуючий суду апеляційної
інстанції:Іващенко В. В.

РІШЕННЯ

"09" січня 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого суддіІващенко В.В.
СуддівФілатової Є.В. Дралла І.Г. При
секретаріКраснощоковій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Залізничного
районного суду м. Сімферополя АР Крим
від 26 вересня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

у червні 2013 року позивач - Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «ПриватБанк» - звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№SI33RX00070240 від 05.08.2006 року, яка станом на
29.05.2013 року становить 40478, 55 гривень і
складається з наступного: 2359, 15 грн. -
заборгованість за кредитом; 14120, 31 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 1295, 18 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 20300, 17 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи 500 грн. - фіксована частина;1903, 74
грн. - процентна складова.

Позовні вимоги мотивовані тим,
що відповідно до укладеного кредитного
договору ОСОБА_6 05.08.2006 року отримав
кредит у сумі 2969, 01 грн. зі сплатою
відсотків за користування ним у
розмірі 24, 00% на рік на суму залишку
заборгованості, але взяті на себе
зобов'язання по кредитному договору не
виконує, в результаті чого виникла
вищезгадана заборгованість, яку
позивач просить стягнути у примусовому
порядку. Також позивач просив стягнути
судові витрати з відповідача, які
складаються з судового збору у сумі 404,
79 грн.

Заочним рішенням Залізничного
районного суду м. Сімферополя АР Крим
від 26 вересня 2013 року у задоволені
позову Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовлено у зв'язку з пропуском
строку позовної давності.

В апеляційній скарзі Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «ПриватБанк» ставить питання про
скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, дослідивши
обставини справи і перевіривши їх
доказами, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» є частково
обґрунтованою і підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ПАТ КБ «Приватбанк» у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив із того, що позивач
звернувся за захистом свого порушеного
права з пропуском строку позовної
давності. Зазначає, що дій, які б
свідчили про визнання відповідачем
свого боргу після серпня 2008р., ОСОБА_6 не
вчиняв, про виникнення заборгованості
позичальника банк достовірно знав у
вересні 2008 року, а до суду за захистом
свого порушеного права звернувся 13.06.
2013 року.

Проте таких висновків суд дійшов
з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно з положеннями частини 5 ст.
261 ЦК України за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Згідно з положеннями ст. ст. 256, 257
ЦК України позовна давність це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлена тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Як убачається з матеріалів справи
з заявою про застосування строків
позовної давності ОСОБА_6 не звертався.

За таких обставин застосування
судом строків позовної давності та
відмова банку у задоволенні його
позовних вимог не є законними.

Пункт 7 ч.11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, на який
посилається суд першої інстанції, у
системному зв'язку з самою ч.11 ст. 11
зазначеного Закону стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямований на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавцю з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту ( постанова Верховного Суду
України від 20 листопада 2013р. у справі за
позовом кредитної спілки «Аккорд» до
особа1 Про стягнення заборгованості за
кредитним логовором).

Отже, розв'язуючи спір, суд
першої інстанції застосував закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, та не застосував закон,
який підлягає застосуванню, що згідно з
п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк».

Задовольняючи частково позовні
вимоги банку, судова колегія виходить з
таких встановлених фактів та обставин.

Судовим розглядом встановлено, що
відповідно до укладеного кредитного
договору №SI33RX00070240 ОСОБА_6 05.08.2006 року
отримав кредит у сумі 2969, 01 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24, 0% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Строк дії договору встановлений до
05.08.2008р.

Однак, свої зобов'язання за
кредитним договором №SI33RX00070240 від
05.08.2006 року, ОСОБА_6 не виконував
належним чином, в результаті чого
утворилась заборгованість, яка станом
на 29.05.2013 року становить 38075грн.37 коп. і
складається з наступного: 2359, 15 грн. -
заборгованість за кредитом; 14120, 31 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 1295, 18 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 20300, 17 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним

чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів

цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв

ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих банком письмових
доказів, а саме: копії кредитного
договору та умов до нього ( а. с. 7-17),
розрахунку заборгованості по
кредитному зобов'язанню ( а. с.5-6), -
убачається, що відповідач не виконав
свої зобов'язання за кредитним
договором, тому сума заборгованості
підлягає стягненню з нього у
примусовому порядку.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Умовами кредитного договору
передбачена цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_6 у вигляді
пені.

До вимог про стягнення неустойки
згідно з ч.2 ст. 258 ЦК України
застосовується спеціальна позовна
давність в один рік.

Однак, відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Як убачається з матеріалів справи
з заявою про застосування строків
позовної давності ОСОБА_6 не звертався.

Отже, сума пені також підлягає
стягненню в повному обсязі.

Що стосується вимог банку про
стягнення з боржника штрафів: 500 грн. -
фіксованої частини та 1903, 74 грн. -
процентної складової, судова колегія
вважає, що вони не є такими, що
засновані на законі та не підлягають
задоволенню з таких підстав.

За положеннями ст. 61 Конституції
України ніхто не може бути двічі
притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне і
те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
штраф і пеня є видами неустойки, тобто
грошової суми, яку боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
грошового зобов'язання.

Враховуючи, що неустойка є засобом
забезпечення виконання грошового
зобов'язання і одночасно способом
цивільно-правової відповідальності, до
боржника не може бути застосовані два
види відповідальності за порушення
грошового зобов'язання у вигляді
штрафу та пені.

За таких обставин судова колегія
виключає з розрахунку суми
заборгованості ОСОБА_6 два штрафи: 500
грн. - фіксованої частини та 1903, 74 грн. -
процентної складової.

На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» підлягають
стягненню понесені ним та
документально підтверджені судові
витрати у сумі 607 грн. 18 коп.

На підставі викладеного і
керуючись статтями 303, 304, 309 ч.1 п.4, 314, 316,
319, 323, 324, 327 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах, -

В И Р І Ш И Л А :

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Заочне рішення Залізничного районного
суду м. Сімферополя АР Крим від 26
вересня 2013 року скасувати, ухвалити
нове рішення такого змісту.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№SI33RX00070240 від 05.08.2006 року в сумі 38075 грн.
37 коп., яка складається з наступного: 2359,
15 грн. - заборгованість за кредитом; 14120,
31 грн. - заборгованість по процентах за
користування кредитом; 1295, 18 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 20300, 17 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

В решті позовних вимог Публічному
акціонерному товариству Комерційний
банк «ПриватБанк» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» судові
витрати у розмірі 607 грн. 18 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Судді :