Справа № 152/336/14-ц
Номер рядка звіту 26
У Х В А Л А

27 лютого 2014 року
м.
Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Строгий І.Л.,
розглянувши позовну заяву Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення,

у с т а н о в и в:

25 лютого 2014 року позивач звернувся до
Шаргородського районного суду
Вінницької області з вказаним позовом,
в якому просить в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_1 за кредитним
договором № VIS0GА від 16.09.2008 року, у
розмірі 177 866,95 грн: 1) звернути стягнення
на будинок загальною площею 57,80 м кв.,
житловою площею 51,70 м кв., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки (на підставі договору іпотеки
№ VIS0GА від 16.09.2008 року) ПАТ КБ
«Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмета
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здіснення ПАТ КБ
«Приватбанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки. 2. Виселити відповідача та
інших осіб, які зареєстровані та/або
проживають у житловому будинку
(предмет іпотеки), розташованому за
адресою: АДРЕСА_1. 3. Стягнути з
відповідача судові витрати.

Перевіривши відповідність позовної
заяви вимогам, викладеним в статтях 119 і
120 Цивільного процесуального кодексу
України, вважаю, що позовну заяву слід
залишити без руху, оскільки вона не
відповідає частинам 4 та 5 статті 119 ЦПК
України.

Згідно ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна
заява повинна відповідати вимогам,
встановленим законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року
передбачено, що позовна заява про
вирішення спору, що виникає з кредитних
правовідносин, за формою і змістом
повинна відповідати загальним
правилам, встановленим статтею 119 ЦПК, а
залежно від предмета та підстави
позову - і вимогам, які містяться у
спеціальному законодавстві. Зокрема, у
разі пред'явлення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у заяві
має бути викладено обставини,
необхідні для ухвалення рішення,
зокрема, відповідно до статті 39 Закону
України «Про іпотеку».

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» встановлено, що у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначаються: загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
Закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Між тим, у прохальній частині позовної
заяви не викладено обставин,
необхідних для ухвалення рішення,
передбачених статтею 39 Закону України
«Про іпотеку», зокрема, не зазначено:

- усіх складових, з яких складаються
загальний розмір вимог, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки;

- опис нерухомого майна, за рахунок
якого підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні;

- початкова ціна предмета іпотеки для
його подальшої реалізації.

Відтак, позовна заява не відповідає ч. 4
ст. 119 ЦПК України.

Окрім того, згідно із ч. 5 ст. 119 ЦПК
України, до позовної заяви додається
документ, що підтверджує сплату
судового збору.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про
судовий збір» встановлено, що за
подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

Разом із тим, позивачем до позовної
заяви додано платіжні доручення від
5.09.2012, від 6.09.2012 та від 30.08.2013, на яких
містяться штампи банківської установи,
про проведення платежів 16 січня 2014
року, тоді як на звороті платіжних
доручень міститься відмітка про
начебто зарахування судового збору в
дохід бюджету відповідно 5.09.2012, від
6.09.2012 та від 30.08.2013.

Таким чином, платіжні доручення, додані
позивачем на підтвердження судового
збору, не можуть вважатись належними
доказами сплати позивачем судового
збору у встановленому порядку та
розмірі, що суперечить ч. 5 ст. 119 ЦПК
України.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України, позовна
заява, подана без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України,
підлягає залишенню без руху.

Тому, керуючись, ст.ст. 119, 121, 208-210 ЦПК
України,

у х в а л и в:

позовну заяву Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність
виправлення недоліків позовної заяви
протягом трьох днів з дня отримання ним
даної ухвали шляхом подання позовної
заяви, що відповідатиме ст. 119 ЦПК
України та подання доказів про сплату
судового збору, і роз'яснити, що в разі
невиконання вимог цієї ухвали позовна
заява буде вважатися неподаною і
повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

І.Л.Строгий