Провадження № 263867914
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року
м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у
складі:

Головуючого - судді Цвірюка
Д.В.,

за участю секретаря Долгової
К.С.,

представника позивача
Пономарьової Н.В.,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_6
звернулася до суду з позовною заявою, в
якій просить стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 суму заборгованості за
надані послуги з теплопостачання за
період з 01.11.2009 року по 30.09.2013 року у
розмірі 2665,54 грн. та судовий збір.

Представником позивача до суду були
надані уточнення позовних вимог,
згідно яких сума заборгованості
відповідачів по справі зменшилась у
зв'язку з частковою сплатою
заборгованості та складає 2472,62 грн. за
період з 01.11.2009 року по 30.09.2013 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що відповідачі не в
повному обсязі сплачували вартість
наданих послуг за зазначений період, у
зв'язку з чим виникла заборгованість.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги та просив їх задовольнити,
враховуючи вимоги закону щодо
трирічного строку позовної давності,
однак просив суд поновити строк
позовної давності з моменту звернення
до суду із заявою про видачу судового
наказу, а саме з 18.10.2010 року. Також
представник позивача пояснив, що у
оскаржуваний період відповідачами
здійснювалася оплата вартості послуг
за теплопостачання, однак, з моменту
зарахування коштів на рахунок КП «ХТМ»
їх власником стає вже теплопостачальна
організація. Як власник отриманих
коштів КП «ХТМ» зараховує отримані
кошти відповідно до призначення
платежу, а залишок коштів, які є його
власністю та не підпадають під
призначення платежу, вказаного
споживачем у платіжному документі,
зараховує на оплату послуг за
попередній період, здійснюючи
повноваження розпорядження своїм
майном.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, заперечував
проти їх задоволення, обґрунтовуючи
свої заперечення тим, що позивачем не
надано доказів в обґрунтування
існування заборгованості за послуги
теплопостачання в розмірі 2472,62 грн.
Просив застосувати трирічний строк
позовної давності з моменту
пред'явлення позову до суду. Також
зазначив, що реальна заборгованість
складає 53,39 грн. На цій підставі просив
у задоволенні позовних вимог відмовити
у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
судове засідання не з'явилися, про
слухання справи були повідомлені
своєчасно та належним чином, надали
суду заяву, в якій просили справу
слухати у їх відсутності та довірили
представляти свої інтереси ОСОБА_2.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заперечення відповідача, вислухавши
пояснення сторін, оцінивши надані
докази у їх сукупності, вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
передбачає різні підстави виникнення
цивільних прав і обов'язків. Крім
договорів і інших угод цивільні права
та обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

Так, згідно Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» та «Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води», затверджених постановою
КМУ від 21.07.2005 року №630 позивач надає
послуги з централізованого опалення та
підігріву води для потреб гарячого
водопостачання.

Судом встановлено, що відповідачі є
наймачами жилого приміщення - квартири
за адресою: АДРЕСА_1 та користуються
послугами з центрального опалення та
підігріву води, у зв'язку з чим вони
перебувають з позивачем у
зобов'язальних відносинах та у них
виникають відповідні цивільні права
та обов'язки.

Відповідно до розрахунків, які надані
позивачем, заборгованість
відповідачів за споживання послуг з
теплопостачання за період з 01.11.2009 року
по 30.09.2013 року складає 2472,62 грн.

Згідно ст. 67 ЖК України плата за
комунальні послуги береться крім
квартирної плати за затвердженими в
установленому порядку тарифами.

Згідно ст. 68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються усіма правами і
несуть усі обов'язки, що випливають з
договорів найму жилого приміщення.
Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну відповідальність за
зобов'язаннями.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за
комунальні послуги у жилому
приміщенні, що належить громадянинові,
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами, у строки, визначені угодою
сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно
вносити плату за комунальні послуги.

Згідно до п.18 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води, плата за
житлово-комунальні послуги вноситься
власником квартир, наймачами та
орендарями щомісяця, не пізніше 20
числа, що настає за розрахунковим.
Плата за надані послуги вноситься
споживачем відповідно до показань
засобів обліку води та теплової
енергії або до затверджених нормативів
(норм) споживання.

Відповідно до п.29 Правил споживач має
право на зменшення розміру плати у разі
надання послуг не в повному обсязі,
зменшення їх якості, зокрема,
відхилення їх кількісних та/або
якісних показників від затверджених
нормативів (норм) споживання.

Також, відповідно до пункту 24.3 статті 24
Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні» при
використанні документа на переказ
готівки ініціювання переказу
вважається завершеним з моменту
прийняття до виконання банком або
іншою установою - членом платіжної
системи документа на переказ готівки
разом із сумою коштів у готівковій
формі.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30
вищевказаного закону переказ
вважається завершеним з моменту
зарахування суми переказу на рахунок
отримувача або її видачі йому в
готівковій формі.

Отже, на момент переказу коштів
споживач є власником коштів, які він
сплачує за послуги з теплопостачання, і
тому на підставі ч.1 ст.319 ЦК України
розпоряджується ними на свій розсуд,
зазначаючи у платіжному документі
призначення платежу.

З моменту ж зарахування коштів на
рахунок КП «Харківські теплові мережі»
їх власником стає вже теплопостачальна
організація. Як власник отриманих
коштів КП «Харківські теплові мережі»
зараховує отримані кошти відповідно до
призначення платежу, вказаного
споживачем у платіжному документі,
зараховує на оплату послуг за
попередній період відповідно до ч.1
ст.319 ЦК України, здійснюючи
розпорядження своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи,
призначення платежу у квитанціях
визначалось одним місяцем, а в окремих -
двома місяцями, що у відповідності до
положень ст. 32 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», п.24.3 ст.24
ЗУ «Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні» та ст. 319 ЦК України
надавало право позивачу після
зарахування суми коштів відповідно до
вказаного у квитанції цільового
призначення, залишок їх зарахувати за
попередній період на власний розсуд.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або зміна його умов не допускаються,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Разом з тим, у ст. 256 ЦК України вказано,
що позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач звернувся з позовом 18.11.2013 року,
в якому просить стягнути з
відповідачів заборгованість за надані
послуги з теплопостачання за період з
01.11.2009 року по 30.09.2013 року, тобто
включаючи період з 01.11.2009 року по 17.11.2010
року після спливу строку позовної
давності.

Представник позивача у позові та в
судовому засіданні просив суд поновити
строк позовної давності, починаючи з
моменту подачі до суду заяви про видачу
судового наказу щодо вимог про
стягнення з відповідачів
заборгованості за послуги з
теплопостачання, а саме з 18.10.2010 року.

У ч. 1 ст. 261 ЦК України зазначено, що
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася, або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

У позовній заяві та у судовому
засіданні представник позивача не
довів наявність поважних причин, з яких
пропущено строк звернення до суду з
позовом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 267 ЦК України
та ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленої до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Відтак, вимога позивача про стягнення
заборгованості за період з 01.11.2009 року
по 17.11.2010 року заявлена поза межами
строку позовної давності, в зв'язку із
чим сума заборгованості за цей період,
не підлягає стягненню, оскільки як
вбачається із заяви, поданої
відповідачами, вони просять суд
застосувати строк позовної даності у
три роки з моменту пред'явлення позову
до суду.

Щодо вимог про стягнення з відповідача
на користь позивача суми
заборгованості за період з 18.11.2010 року
по 30.09.2013 року, то така вимога підлягає
задоволенню на підставі
вищевикладеного.

Відтак, зібрані у справі докази та їх
належна оцінка вказують на наявність
законних підстав для стягнення з
відповідачів на користь позивача суми
заборгованості за спожиту теплову
енергію в період з 18.11.2010 року по 30.09.2013
року у розмірі 1373,52 грн.

Також, на підставі ст.88 ЦПК України з
відповідачів підлягають стягненню на
користь позивача судовий збір у
розмірі 229,40 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись п. 18 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води, затверджених
постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, п.24.3
ст.24 ЗУ «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні», ст..32 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», ст.ст.
64,67,68,162 ЖК України, ст.ст. 256, 257, 267, 319, 525,
526, 530, 625 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 82, 209, 212,
214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Харкова,
громадянки України, яка зареєстрована
та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, інших
відомостей суду не відомо), ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Кременчук
Полтавської області, громадянина
України, який зареєстрований та
фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, інших
відомостей суду не відомо), ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м.Харків,
громадянина України, який
зареєстрований та фактично мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_3, інших відомостей суду не
відомо), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця
м.Харків, громадянина України, який
зареєстрований та фактично мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, інших відомостей суду
не відомо) на користь Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» (адреса: м.Харків, вул.
Доброхотова, 11, р/р 13 ВАТ «Держаний
ощадний банк України», МФО 351823, код ОКПО
31557119) заборгованість за послуги
теплопостачання за період з 18.11.2010 року
по 30.09.2013 року у сумі 1373 (одна тисяча
триста сімдесят три) гривні 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» суму судового збору у розмірі 57
(п'ятдесят сім) гривень 35 копійок з
кожного.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Дзержинський районний суд м.Харкова,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий суддя:
Д.В.Цвірюк