Справа №366/376/14-ц
Провадження № 2/366/82/14
РІШЕННЯ

іменем України

27 лютого 2014 року Іванківський районний
суд Київської області у складі:
головуючого судді - Ткаченка Ю.В., при
секретарі судового засідання - Форощі
І.С., розглянувши у порядку, визначеному
ч.2 ст.197 ЦПК України, в смт. Іванків
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності на нерухоме
майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом посилаючись на
те, що 03 жовтня 2012 року між ним та ОСОБА_2
був укладений попередній договір
купівлі-продажу нежилого приміщення з
передплатою, за яким відповідач мав
намір продати, а позивач придбати
об'єкти нерухомості, а саме: - нежиле
приміщення НОМЕР_1 розміром 31,7 м2 та
частину службового приміщення НОМЕР_2
розміром 9,6 м2.

Загальна площа приміщень, які є
об'єктом договору становить 41,3 м2, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
Попередня ціна договору між позивачем
та відповідачем була визначена у
розмірі 220000 грн., з яких 90000 грн. ОСОБА_1
заплатив ОСОБА_2 при укладанні
попереднього договору. При цьому між
позивачем та відповідачем було
досягнуто домовленості, що основний
договір купівлі-продажу буде ними
укладений до червня 2013 року.

10 травня 2013 року позивачем ОСОБА_2 було
сплачено ще 110000 грн., оскільки до цього
часу вони домовились, що саме такою
буде ціна придбаних позивачем об'єктів.
Про отримання коштів відповідачем було
видано позивачу розписку, передано
технічну документацію на придбану
нерухомість та ключі від неї.

Однак з вини продавця був порушений
встановлений законом нотаріальний
порядок посвідчення угоди про
купівлю-продаж об'єктів нерухомості
через те, що відповідач ухиляється від
явки до нотаріуса для нотаріального
оформлення основного договору
купівлі-продажу.

Позивач просить суд визнати договір
купівлі-продажу від 10 травня 2013 року,
укладений між ОСОБА_1, як покупцем, та
ОСОБА_2, як продавцем, - дійсним; визнати
за ОСОБА_1 право власності на нежиле
приміщення НОМЕР_1 розміром 31,7 м2 та
частину службового приміщення НОМЕР_2
розміром 9,6 м2, загальна площа
приміщень, яких становить 41,3 м2, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з'явився,
подав заяву про розгляд справи без його
участі. Позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та просить їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився; про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином. Від відповідача надійшов лист, в
якому він повідомив про неможливість
прибуття в судове засідання та просив
розглядати справу без його участі;
позов визнає повністю.

Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах
справи докази, суд встановив наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 02.08.2002 року, який посвідчений
приватним нотаріусом Іванківського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_3 та
зареєстрований в реєстрі №1026 ОСОБА_2,
являється власником нежилого
приміщення НОМЕР_1 розміром 31,7 м2 та
частини службового приміщення НОМЕР_2,
розміром 9,6 м2, загальна площа 41,3 м2, що
розташовані в АДРЕСА_1.

Згідно з попереднім договором про
укладення договору купівлі-продажу
нежилого приміщення з передоплатою від
03 жовтня 2012 року (далі - попередній
договір), посвідчений приватним
нотаріусом Іванківського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_3 та зареєстрований в
реєстрі №2540 ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зобов'язалися до 01 травня 2013 року (після
виготовлення всіх документів,
необхідних для посвідчення основного
договору), укласти договір
купівлі-продажу нежилого приміщення
(основний договір) у нотаріальній формі
на умовах, визначений попереднім
договором.

Також, в попередньому договорі
визначені істотні умови основного
договору, а саме: продавець - ОСОБА_2,
покупець - ОСОБА_1; об'єкт - нежиле
приміщення НОМЕР_1 розміром 31,7 кв.м,
частина службового приміщення НОМЕР_2
розміром 9,6 кв.м, загальна площа 41,3 кв.м
по АДРЕСА_1; ціна - 220000 (двісті двадцять
тисяч) гривень.

Також, у вказаному договорі від 03
жовтня 2012 року сторони домовились, що
покупець сплачує продавцю передоплату
у вигляді авансу в розмірі 90000
(дев'яносто тисяч) гривень, а решту 130000
(сто тридцять тисяч) гривень
зобов'язується сплатити при укладенні
основного договору.

Згідно з розпискою від 10 травня 2013 року
ОСОБА_2 дійсно продав магазин НОМЕР_1 та
частину службового приміщення АДРЕСА_1
ОСОБА_1 Останній, в свою чергу, повністю
розрахувався і сплатив відповідачу 200000
(двісті тисяч) гривень. Технічний
паспорт та ключі від магазину ОСОБА_2
передав покупцю.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

З аналізу зазначеної норми закону
вбачається, що для визнання договору
дійсним необхідним є:

- встановлення обставин щодо
досягнення сторонами згоди щодо усіх
істотних умов договору;

- встановлення обставин щодо
повного або часткового виконання
договору;

- встановлення обставини щодо
ухилення однієї сторони від
нотаріального посвідчення договору.

Як встановлено судом та письмово
підтверджено сторонами у тексті
попереднього договору, сторони
погодили усі без виключення істотні
умови договору купівлі-продажу
нежилого приміщення, що не
заперечувалося відповідачем.

Сторони також вичинили реальні дії
щодо повного виконання умов договору
купівлі-продажу нежилого приміщення, а
саме - позивач передав, а відповідач
прийняв грошову суму в розмірі 200000
(двісті тисяч) грн., яка є оплатою за
приміщення НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за
договором купівлі-продажу нежилого
приміщення.

Також, відповідач фактично передав, а
позивач прийняв вказані приміщення, що
є предметом договору купівлі-продажу
нежилого приміщення, на що вказує
розписка ОСОБА_2 від 10 травня 2013 року.

Відповідач у визначений попереднім
договором час для нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
нежилого приміщення не з'явився,
необхідні документи, для нотаріального
посвідчення основного договору не
підготовив, що підтверджує ухилення
відповідача від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
нежилого приміщення.

За визначенням ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 638 ЦК України, встановлено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору, яким є предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів такого виду.

Відповідно до ст.640 ЦК України договір є
укладеним з моменту одержання особою,
яка направила пропозицію укласти
договір, відповіді про прийняття цієї
пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного
законодавства для укладення договору
необхідні також передання майна або
вчинення іншої дії, договір є укладеним
з моменту передання відповідного майна
або вчинення певної дії.

Таким чином, з посиланням на
підтверджені письмовими доказами
обставини щодо досягнення сторонами
згоди з усіх істотних умов договору
купівлі-продажу нежилого приміщення та
реального виконання умов договору
купівлі-продажу нежилого приміщення
(оплата та передача приміщень), 10 травня
2013 року сторони фактично уклали
договір купівлі-продажу нежилого
приміщення.

Також, як вказано у листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав»
№24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року, з 01.01.2013 року
скасований обов'язок здійснення
державної реєстрації договорів
купівлі-продажу нерухомого майна, в
зв'язку із чим з цієї дати є можливість
застосування положень ч. 2 ст. 220 ЦК
України щодо вимог про визнання таких
договорів укладеними.

Таким чином, враховуючи викладене, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Судовий збір, сплачений позивачем при
поданні позову до суду, стягненню з
відповідача не підлягає, оскільки
позивач у позові зазначив, що згоден
судові витрати нести сам.

Керуючись ст.ст. 16, 220, 626, 638, 640 ЦК
України, ст.ст. 15, 60, 79, 197, 209, 212-215, 223 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності на нерухоме
майно - задовольнити повністю.

Визнати договір купівлі-продажу
нежилих об'єктів нерухомості від 10
травня 2013 року, укладений між ОСОБА_1, як
покупцем, та ОСОБА_2, як продавцем, -
дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на об'єкти нерухомого майна -
нежиле приміщення НОМЕР_1 (сорок)
розміром 31,7 м2 та частину службового
приміщення НОМЕР_2 (двадцять дев'ять)
розміром 9,6 м2, загальна площа 41,3 м2, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Київської області через Іванківський
районний суд Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: