Дата документу 04.02.2014
Провадження № 2/334/18/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Ленінський районний
суд м.Запоріжжя у складі: головуючого
судді Дубини Л.А. при секретарі
Філіпповій О.В., за участю адвоката
ОСОБА_1 розглянув у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про поділ майна подружжя та визнання
права власності,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом
про поділ майна подружжя та визнання
права власності, в ході судового
розгляду позивачка кілька разів
уточнила позовні вимоги, і у позовній
заяві у редакції від 16.01.2014 вказує, що з
26.06.1999 перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, від якого має
двох неповнолітніх дітей: доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

28.09.2012 шлюб за рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя було
розірвано.

За час шлюбу з ОСОБА_3 було набуто
майно, а саме: транспортні засоби
автомобіль «Opel Vektra»,1993 року випуску
д.н. НОМЕР_1 та автомобіль «Nissan Almera»,
2002 року випуску транзитний номер
НОМЕР_2, а крім того, квартиру АДРЕСА_1,
нежитлове приміщення НОМЕР_3 першого
поверху (літ. А-2) загальною площею 38,2
кв.м., розташоване у АДРЕСА_2 та 19/100
частин квартири АДРЕСА_3 ( належать
відповідачку на підставі договору
дарування).

Оскільки сторони не можуть досягти
згоди щодо поділу спільного майна,
позивачка просить суд поділити спільне
майно подружжя, при цьому відступити
від рівності часток кожного з подружжя,
оскільки з нею проживають
неповнолітні діти виділивши їй
квартиру АДРЕСА_1 та визнати право
власності на неї, а відповідачу -
виділи нежитлове приміщення НОМЕР_3
першого поверху (літ. А-2) загальною
площею 38,2 кв.м., розташоване у АДРЕСА_2,
автомобіль «Opel Vektra»,1993 року випуску
д.н. НОМЕР_1 та автомобіль «Nissan Almera», 2002
року випуску транзитний номер НОМЕР_2;
також просить стягнути на її користь
понесені судові витрати на оплату
судового збору 1174,60 грн. та 3900 грн. -
витрати на проведення судової
експертизи.

У судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, і просить
їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 заявлені позовні
вимоги визнав частково, і не
заперечує проти поділу квартири
АДРЕСА_1 у рівних частках, а в іншій
частині позову просить відмовити, т.я.
автомобіль «Opel Vektra»,1993 року випуску
д.н. НОМЕР_1 було продано, а отримані
кошти від продажу використані в
інтересах сім"ї; автомобіль «Nissan
Almera», 2002 року випуску транзитний номер
НОМЕР_2 фактично знятий з
реєстраційного обліку і на
теперішній час пошкоджений в
результаті ДТП та досі не
відновлений. Щодо нежитлового
приміщення НОМЕР_3 першого поверху
(літ. А-2) загальною площею 38,2 кв.м.,
розташоване у АДРЕСА_2, то вважає, що
дане приміщення не є об'єктом спільної
власності подружжя, т.я. набуто
фізичною особою - підприємцем шляхом
купівлі-продажу об'єкта нерухомого
майна.

Адвокат відповідача підтримує його
позицію.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, думку адвоката, дослідивши
надані докази і оцінивши їх у
сукупності, суд дійшов такого
висновку.

Згідно ст.3 Сімейного Кодексу України
сім'я є первинним та основним осередком
суспільства. Сім'ю складають особи,
які спільно проживають, пов'язані
спільним побутом, мають взаємні права
та обов'язки.

Відповідно до ст.. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.

Вважається, що кожна річ, набута за
час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.. 61 СК України об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту.

Об'єктом права спільної сумісної
власності є заробітна плата, пенсія,
стипендія, інші доходи, одержані одним
із подружжя.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у пунктах 23, 24 Постанови вiд 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розглядi справ про право на шлюб,
розiрвання шлюбу, визнання його
недiйсним та подiл спiльного майна
подружжя», вирiшуючи спори мiж
подружжям про майно, необхiдно
встановлювати обсяг спiльно нажитого
майна, наявного на час припинення
спiльного ведення господарства,
з'ясовувати джерело i час його
придбання.

Спiльною сумiсною власнiстю подружжя,
зокрема, можуть бути: квартири, жилi й
садовi будинки; земельнi дiлянки та
насадження на них, продуктивна i робоча
худоба, засоби виробництва, транспортнi
засоби; грошовi кошти, акцiї та iншi цiннi
папери, паєнакопичення у
житлово-будiвельному, дачно-
будiвельному, гаражно-будiвельному
кооперативi; грошовi суми та майно,
належнi подружжю за iншими
зобов'язальними правовiдносинами, тощо.

До складу майна, що пiдлягає подiлу,
включається загальне майно подружжя,
наявне у нього на час розгляду справи,
та те, що знаходиться у тpeтix осiб. При
подiлi майна враховуються також борги
подружжя та правовiдносини за
зобов'язаннями, що виникли в iнтepecax
сім'ї (частина 4 статтi 65 СК України).

Судом установлено, що з 26.06.1999 сторони у
справі перебували у зареєстрованому
шлюбі, який розірвано 28.09.2012 за
рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя (а.с. 9,31).

Від даного шлюбу сторони мають двох
неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10.11), які після
розірвання шлюбу проживають з
позивачкою, і на утримання яких з
ОСОБА_3 згідно рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2012
року стягнуто аліменти у розмірі 750 грн.
на кожну дитину (а.с.49).

Судом установлено, що за час шлюбу
сторони придбали майно, а саме:
транспортні засоби автомобіль «Opel
Vektra»,1993 року випуску д.н. НОМЕР_1 та
автомобіль «Nissan Almera», 2002 року випуску
транзитний номер НОМЕР_2, а крім того,
квартиру АДРЕСА_1, нежитлове приміщення
НОМЕР_3 першого поверху (літ. А-2)
загальною площею 38,2 кв.м., розташоване
у АДРЕСА_2 та 19/100 частин квартири
АДРЕСА_3 (а.с.12-13,93, 97,106).

При цьому, 19/100 частин квартири АДРЕСА_3
набуті ОСОБА_3 на підставі Договору
дарування від 18.09.2008 року (а.с.18), а отже,
відповідно до приписів ст. 57 СК
України вважається особистою
власністю відповідача і не є об'єктом
права спільної власності подружжя.

У п. 29 вказаної вище Постанови Пленуму
Верховного Суду України вiд 21 грудня 2007
року № 11 зазначено, що відповідно до
положень статей 57, 61 СК України, ст. 52
ЦК України майно приватного
підприємства чи фізичної особи -
підприємця не є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя.

Так, згідно Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 зареєстрований таким 14.02.1994
року, і є фізичною особою-підприємцем
до теперішнього часу (а.с. 84).

Зі змісту Договору купівлі-продажу
об'єкта права комунальної власності
від 26.09.2005, посвідченого 11.10.2005
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
вбачається, що він укладений між
Управлінням у справах приватизації
Запорізької міської ради та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 і відповідно
до п.1.1. предметом договору визначено
передачу права власності на комунальне
майно шляхом приватизації способом
викупу.

Відповідно до п.1.2 Договру об'єктом
приватизації є нежитлове приміщення
НОМЕР_3 першого поверху (літ. А-2)
загальною площею 38,2 кв.м., розташоване
у АДРЕСА_2 (а.с. 14-17,51,99-100).

Отже, з огляду на викладене майно -
нежитлове приміщення НОМЕР_3 першого
поверху (літ. А-2) загальною площею 38,2
кв.м., розташоване у АДРЕСА_2 не є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя, і його необхідно виключити з
переліку майна, яке може бути
поділеним між подружжям.

Так само не підлягає поділу і
автомобіль «Opel Vektra»,1993 року випуску
д.н. НОМЕР_1, який на підставі
довіреності виданої ОСОБА_3 і
посвідченої 13.10.2007 року, переданий
ОСОБА_7 з правом розпорядження
автомобілем. Строк дії довіреності до
13.10.2010 року, який у порядку
передоручення передав автомобіль
ОСОБА_8 і ОСОБА_9.

17.11.2007 ОСОБА_3 видана довіреність
ОСОБА_10 і ОСОБА_11 строком дії до 17.11.2017
на керування та розпорядження
вказаним автомобілем (а.с.103-104).

Фактично вказаний автомобіль було
таким чином продано, і нас час
припинення шлюбних відносин
сторонами вибув з користування і
управління подружжя, а отримані від
його продажу кошти використані в
інтересах сім'ї, а саме для придбання
автомобіля «Nissan Almera», 2002 року випуску
транзитний номер НОМЕР_2, який було
придбано 21.11.2007 року (а.с.106-116).

Даного факту сторона позивача у
судовому засіданні не заперечувала.

Щодо автомобіля «Nissan Almera», 2002 року
випуску транзитний номер НОМЕР_2, то
суд вважає, що хоча автомобіль і
знятий з реєстраційного обліку в
органах ДАІ, разом з тим, з
користування подружжя не вибув, і
перебуваючи у пошкодженому стані має
свою матеріальну цінність, а отже,
підлягає поділу ( а.с. 103-104).

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що поділу між подружжям
підлягає майно, яке наявне на час
припинення спiльного ведення
господарства: автомобіль «Nissan Almera», 2002
року випуску транзитний номер НОМЕР_2
і квартира АДРЕСА_1.

Статтею 70 СК України передбачено, що у
разi подiлу майна, що є об'єктом права
спiльної сумісної власностi подружжя,
частки майна дружини та чоловiка є
рiвними, якщо iнше не визначено
домовленiстю мiж ними або шлюбним
договором.

Способи та порядок поділу спільного
майна подружжя зазначені у ст.71 СК
України.

Позивачка просить здійснити поділ
майна подружжя шляхом його поділу та
визнання права власності на
виділену їй частку.

Обраний позивачкою спосіб захисту
свого права не суперечить приписам
ст.. 16 ЦК України.

Відповідно до приписів норм закону
суд вважає за необхідне поділити
автомобіль «Nissan Almera», 2002 року випуску
транзитний номер НОМЕР_2 і квартиру
АДРЕСА_1 між подружжям порівну - по ?
частині кожному.

При цьому суд не приймає до уваги
доводи позивачки про необхідність
відступу від рівності часток та
збільшення її частки у праві
власності подружжя, оскільки,
відповідно до ч.3 ст. 79 СК України за
рішенням суду частка майна дружини,
чоловіка може бути збільшена, якщо з
нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

Позивачка не довела перед судом, що
розмір аліментів, які вона одержує на
утримання дітей - 750 грн. на кожну
дитину, щомісяця, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

Так само, суд не приймає до уваги
доводи відповідача, що спірна квартира
була придбана за кошти, отримані за
борговою розпискою від ОСОБА_12,
оскільки боргова розписка суду не
надана, а свідоцькими показами такі
обставини не доводяться.

Крім того, належна до шлюбу
відповідачу квартира АДРЕСА_4 була
продана значно пізніше , ніж придбана
квартира АДРЕСА_1.

Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, і
сторони у справі мають рівні права
щодо надання доказів, їх дослідження
та доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що заявлені позовні вимоги
в частині поділу майна подружжя є
законними, обґрунтованими і
доведеними, але підлягають
задоволенню частково.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що
судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні на
користь якої постановлено рішення,
суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Оскільки суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_2
частково, то й вимоги про
відшкодування судових витрат також
підлягають задоволенню частково, а
саме у розмірі ? їх частини.

Так, позивачкою сплачено судовий збір
на загальну суму 3876,21грн., тому на її
користь з відповідача підлягають
стягненню 1938,11 грн.

Вимоги в частині стягнення витрат на
проведення судової експертизи
задоволенню не підлягають, т.я. суду не
надано документальних підтверджень
таких витрат.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,209,212,213 ЦПК
України, ст. ст. 57,69,70,71 СК України, суд, -

В и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Поділити майно, що є спільною сумісною
власністю подружжя: квартиру АДРЕСА_1
і автомобіль Nissan Almera 2002 року випуску
транзитний номер НОМЕР_2 між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 по ? частині, кожному.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право
власності на квартиру АДРЕСА_1 і
автомобіль Nissan Almera 2002 року випуску
транзитний номер НОМЕР_2 по ? частині,
за кожним з подружжя.

Стягнтуи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати на оплату судового
збору у сумі 1938,11 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
Дубина Л. А.