Справа № 348/1626/13-ц
Провадження № 22-ц/779/274/2014
Головуючий у 1 інстанції Флоряк Д.В.
Суддя-доповідач Вакарук В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді: Вакарук В.М.

суддів: Меленко
О.Є., Проскурніцького П.І.,

секретаря: Вилки І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, треті
особи на стороні відповідача ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Надвірнянського районного суду від 09
грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Надвірнянського районного
суду від 09 грудня 2013 року задоволено
позов ТзОВ «Кредитні ініціативи» до
ОСОБА_2, треті особи на стороні
відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про звернення стягнення на
предмет іпотеки. Звернуто стягнення на
предмет іпотеки, приміщення будівлі
кінотеатру "Україна", що розташоване по
АДРЕСА_1 в м.Надвірна,
Івано-Франківської області, загальною
площею 1175,2 кв.м. і яке належить ОСОБА_2,
відповідно до договорів іпотеки від
20.10.2006 року, 26.10.2006 року та 14.11.2006 року,
шляхом проведення прилюдних торгів
згідно до Закону України "Про виконавче
провадження" з початковою ціною
предмету іпотеки, встановленою на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій, на
користь ТОВ "Кредитні ініціативи"
(, п/р 2001 в ПАТ
"Альфа-Банк", Київська область м.
Бровари буд. Незалежності 14) в рахунок
погашення заборгованості за
кредитними договорами:- 20.10.2006 року №
0801/1006/88-248, укладеному з ОСОБА_3 у сумі
823825,48 грн.;

- 13.11.2006 року № 0801/1106/88-374, укладеному з
ОСОБА_5 в сумі 823103,32 грн.; - 13.11.2006 року №
0801/1106/88-373, укладеному з ОСОБА_6 в сумі
823127,62 грн.; - 26.10.2006 року № 0801/1006/88-272,
укладеному з ОСОБА_7 в сумі 857830, 82 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ
"Кредитні ініціативи" (, п/р
2001 в ПАТ "Альфа-Банк", Київська
область м. Бровари буд. Незалежності 14)
судовий збір в сумі 3441,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи, зазначає, що судом
не було належно оцінено той факт, що
право іпотеки даного приміщення
зареєстроване за АКБ «ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого є АТ
«Сведбанк», тому ТзОВ «Кредитні
ініціативи не є належним позивачем
щодо звернення стягнення на предмет
іпотеки і з цього приводу не надано
належних доказів виникнення прав
іпотекодержателя спірного майна.
Враховуючи умови кредитних договорів
та повідомлення банку про зміну умов
кредитного договору кожному окремому
позичальнику 07 грудня 2009 року для
ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 настав строк
повного виконання своїх зобов'язань по
кредитних договорах від 2006 року, а
позивач звернувся про захистом свого
порушеного права поза межами строку
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у справі. Крім
того, усі ці кредитні договори є
споживчими, так як кошти за кредитом
призначались на споживчі цілі, а зі
спливом строків позовної давності до
основної вимоги вважається, що позовна
давність сплила і до додаткових вимог.
Також зазначив, що ТзОВ «Кредитні
ініціативи» не надав доказів про те, що
договір іпотеки зареєстрований в
Державному реєстрі обтяжень після
укладення договору факторингу про
зміну особи іпотекодержателя, тому у
них немає права вимоги щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки. Просив
рішення скасувати, ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В засіданні апеляційної інстанції
представник апелянта ОСОБА_9 вимоги
скарги підтримав, інші сторони не
з'явилися з невідомих суду причин, хоча
про день та час розгляду справи були
повідомлені у встановленому законом
порядку.

Вислухавши доповідача, представника
апелянта, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Встановлено, що 20.10.2006 року між ВАТ
«Сведбанк» (яке виступає
правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк»)
і ОСОБА_3 укладено кредитний договір,
відповідно до умов якого банк надав
позичальнику кредит в розмірі 50 000 дол.
США з кінцевим терміном погашення -
19.10.2016 року включно зі сплатою 14 % річних
за весь строк фактичного користування
кредитом. Позичальник зобов'язався
повернути кредит, сплатити проценти за
користування кредитом та виконати свої
зобов'язання у повному обсязі у строки,
передбачені цим договором /а.с.22-23/.

26.10.2006 року між АКБ
«ТАС-Комерцбанк», яке змінило свою
назву на ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_7 було
укладено кредитний договір, згідно
якого надано кредит в розмірі 50 000 дол.
США на строк до 20.10.2016 року зі сплатою 14%
річних за весь строк фактичного
користування кредитом, а також
можливої пені (а.с.85-88).

13.11.2006 року між АКБ
«ТАС-Комерцбанк», яке змінило назву на
ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого банк надав позичальнику кредит в
розмірі 50 000 дол. США на строк до 11.11.2016
року включно зі сплатою 14 % річних за
весь строк фактичного користування
кредитом. Позичальник зобов'язався
повернути кредит, сплатити проценти за
користування кредитом та виконати свої
зобов'язання у повному обсязі у строки,
передбачені цим договором (а.с.127-130)

13.11.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк»,
яке змінило назву на ПАТ «Сведбанк» та
ОСОБА_6 було укладено кредитний
договір, відповідно до умов якого банк
надав позичальнику кредит в розмірі 50
000 дол. США на строк до 11.11.2016 року
включно зі сплатою 14 % річних за весь
строк фактичного користування
кредитом, а також можливої пені
(а.с.103-106).

З метою забезпечення належного
виконання позичальниками своїх
зобов'язань за вказаними кредитними
договорами 20.10.2006 року та 13.11.2006 року
було укладено 4 іпотечні договори,
згідно яких іпотекодавець ОСОБА_2
передав в іпотеку банку належне йому на
праві власності приміщення кінотеатру
«Україна», що в м. Надвірна, по АДРЕСА_1,
загальною площею 1175,2 кв.м. і яке
належить іпотекодавцю на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченому
приватним нотаріусом Надвірнянського
РНО ОСОБА_10 13.02.2001 року та
зареєстрованому в Івано-Франківському
ОБТІ 26.10.2006 року /а.с.32-34, 90-94, 108-113, 121-126/.

В зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своїх
за кредитними договорами виникла
заборгованість , яка по кожному
становила:

- по ОСОБА_3 станом на 01.03.2013 року за
кредитом- 42 976 дол. США (за курсом НБУ 343
507,17 грн.); по відсотках- 27 965,58 дол. США (за
курсом НБУ 223 528,87 грн.), пеня-32 126,79 дол.
США (за курсом НБУ 256 789,44 грн.), що
складає 823 825,48 грн./а.с.35-36/;

-по ОСОБА_5 станом на 01.06.2013 року: за
кредитом-41 243 дол. США; по відсотках-28313,25
дол. США; пеня-33421,77 дол. США, що складає
823103,32 грн.(а.с.114);

- по ОСОБА_6 станом на 01.06.2013 року: за
кредитом - 41243 дол. США; по відсотках
-28313,25 дол. США; пеня-33424,81 дол. США, а
всього 823 127,62 грн. (а.с.96);

- по ОСОБА_7 станом на 01.06.2013 року: за
кредитом-42976 дол. США; по відсотках 29503
дол. США; пеня-34 843,59 дол. США, що складає
857830,82 грн./а.с.78/

З матеріалів справи вбачається,
що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», (що
виступає правонаступником ВАТ
«Сведбанк», яке в свою чергу виступає
правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк»
та ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» укладено договір факторингу №15,
відповідно до умов якого ПАТ
«Сведбанк» відступив ТзОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
право вимоги заборгованості по
кредитних договорах, укладених з
боржниками, зазначених в реєстрі
заборгованості боржників (а.с.8-10).

28.11.2012 року між ТзОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» та ТзОВ
«Кредитні ініціативи» було укладено
договір факторингу, відповідно до умов
якого ТзОВ ТзОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» відступило, а фактор-ТзОВ
«Кредитні ініціативи» набув права
вимоги заборгованості боржників та у
переліку кредитних договорів та
договорів забезпечення, право на
вимогу якої належить клієнту та
підставі документації, а фактор шляхом
надання фінансової послуги клієнту
набув права вимоги такої
заборгованості від боржників та
передав клієнту за плату грошові кошти
в розпорядження у розмірі, що становить
ціну продажу та в порядку,
передбаченому даним договором (п.2.1
Договору факторингу) (а.с.11-19)

Відповідно до п.2.3 Договору
факторингу від 28.11.2012 року перехід від
клієнта до фактора прав вимоги
заборгованості до боржників відбувся в
дату відступлення, якою є дата
укладення цього договору, після чого
фактор став новим кредитором по
відношенню до боржників стосовно
заборгованостей та набув відповідні
права вимоги.

Відповідно п.2.4 Договору
факторингу від 28.11.2012 року перехід від
клієнта до фактора прав вимоги за
договорами забезпечення відбувається
в момент укладення договору щодо
передачі права вимоги за договорами
забезпечення у дату відступлення.

Із матеріалів справи, зокрема
договору про передачу прав за
іпотечним договором укладеного між
ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи»
28.11.2012 року вбачається, що разом із
відступленням права вимоги
заборгованостей по кредитних
договорах від боржників, що
здійснюється на підставі договору
факторингу від 28.11.2012 року, укладеного
між сторонами, одночасно передаються
права вимоги за іпотечними договорами,
які визначені цим договором.
Іпотекодержатель передає новому
іпотекодержателю права за іпотечними
договорами, перелік яких наведено у
Додатку №1 до цього Договору (а.с.20).

Відповідно до умов ст.ст.585,590 ЦК
України, ст.33 Закону України «Про
іпотеку» заставодержатель набуває
права звернення стягнення на предмет
(іпотеки ) в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України
«Про іпотеку» у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання-звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з іпотечних договорів
сторонами узгоджено конкретну
вартість предмета іпотеки в
національній валюті-2 540 079 грн.

Таким чином, суд прийшов до
обґрунтованого висновку, що відповідно
до договору факторингу права та вимоги
за зобов'язання, які виникли у
позичальників на підставі кредитних
договорів та у ОСОБА_2 на підставі
договорів іпотеки перейшли до нового
кредитора - ТзОВ «Кредитні ініціативи»,
а тому позивач вправі був звернутись до
суду з даними позовними вимогами та у
відповідності до умов кредитного
договору, норм ст.590 ЦК України,
ст.12,28,33,38,39 Закону України «Про
іпотеку» звернути стягнення на предмет
іпотеки за рішенням суду.

Не заслуговують на увагу посилання
апелянта на відсутність правових
підстав у позивача на звернення з
такими позовними вимогами через
відсутність доказів реєстрації за ним
у встановленому порядку обтяження прав
власника на нерухомість, оскільки таке
обтяження було зареєстровано у
встановленому законом порядку та
накладено заборону відчуження
іпотечного майна, із повідомленням
іпотекодержателя АКБ «ТАС-Комерцбанк»
/а.с.126/, а укладення в подальшому
договору факторингу та невнесення змін
щодо особи іпотеко держателя не є
правовою підставою для відмови у
задоволенні позовних вимог, оскільки
іпотечний договір є невід'ємним від
основного кредитного договору, яким
забезпечується виконання зобов'язання
позичальника, тому при укладенні
договору факторингу були передані
права вимоги, в тому числі на звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог Закону України "Про
іпотеку" - іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання в
ст. 12 вказаного Закону передбачено
право іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п.11 укладених іпотечних
договорів іпотекодержатель набуває
право звернути стягнення на предмет
іпотеки в разі, якщо в день, визначений
основним зобов'язанням, позичальник не
поверне іпотекодержателю суму кредиту
та/або проценти за користування
кредитом та/ або пеню або іншу
заборгованість. Приймаючи до уваги те,
що ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6
покладені на них зобов'язання за
Кредитними договорами належним чином
не виконували, погашення
заборгованості за Кредитними
договорами та відсотків за
користування кредитними коштами у
встановлені Договорами строки не
здійснювали, відповідно, у банку
виникло право вимоги до майнового
поручителя щодо звернення стягнення на
предмет іпотеки.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 35 Закону
України "Про іпотеку" у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення, в якому зазначається
стислий зміст порушених зобов'язань,
вимога про виконання порушеного
зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення на предмет іпотеки у разі
невиконання цієї вимоги.

Якщо протягом установленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Положення частини першої цієї статті
не є перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що
25.11.2009 року АТ "Сведбанк" на адресу
ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було
направлено вимоги про дострокове
погашення заборгованості відповідно
за Кредитним договором № 1601/1107/88-330 від
15.11.2007 року у сумі 48074,70 грн. протягом
тридцятиденного строку, інакше
іпотекодержатель розпочне процедуру
звернення стягнення за іпотечним
договором, однак дана вимога була
залишена позичальниками без
задоволення (а.с.38,84,99,117)

Відповідно до вимог статті 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутись до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Відповідно до вимог п.5 ст. 261 ЦК України
за зобов"язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. Оскільки термін повернення
позики визначений в самих кредитних
договорах і закінчується відповідно по
ОСОБА_7- 20.10.2016 року, по ОСОБА_6 та ОСОБА_5 -
11.11. 2016 року, по ОСОБА_3 - 19.10.2016 року, тому
підстав для застосування позовної
давності до вимог позивача колегія
суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції досліджені у
встановленому законом порядку, а
апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, що давало б підставу для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового або зміни
рішення.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, апеляційний
суд приходить до висновку, що судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Надвірнянського районного
суду від 09 грудня 2013 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
В.М. Вакарук

Судді: О.Є. Меленко

П.І. Проскурніцький