У х в а л а

іменем україни

22 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.

суддів: Євграфової
Є.П., Іваненко Ю.Г.,

Журавель В.І.,
Ситнік О.М.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Знам'янської районної державної
адміністрації Кіровоградської
області, третя особа: Іванковецька
сільська рада Знам'янського району
Кіровоградської області про
скасування розпорядження голови
Знам'янської районної державної
адміністрації, за касаційною скаргою
Знам'янської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
на рішення Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 25 червня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської
області від 17 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у
якому просила визнати незаконним та
скасувати розпорядження голови
Знам'янської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
від 27 червня 2007 року № 304-Р в
частині визнання недійсним державного
акта на право власності на земельну
ділянку серії КР №086625, виданого на її
ім'я.

В обґрунтування своїх вимог зазначала,
що після смерті матері ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, у Долинській
державній нотаріальній конторі
Кіровоградської області вона отримала
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на спадкове майно, яке
складалось із земельної ділянки НОМЕР_1
площею 5,12 га в межах згідно з планом, що
розташована на території
Іванковецької сільської ради.

Зазначала, що вказана вище ділянка
належала її матері на підставі
державного акта на право приватної
власності на землю серії РЗ № 402651,
виданого Знам'янською
райдержадміністрацією 26 серпня 2003 року
і зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 71. На підставі
зазначеного свідоцтва про право на
спадщину вона (позивач) отримала
державний акт на право власності на
земельну ділянку.

Однак розпорядженням від 27 червня 2007
року № 304-р голова Знам'янської
районної адміністрації скасував даний
державний акт як такий, що виданий
помилково.

Вважає, що таким розпорядженням
порушені її права на спадкування та
право власності, її усунуто від права
на спадкування, а головою
райдержадміністрації порушені вимоги
Цивільного кодексу України щодо
непорушності права власності, вимоги
Земельного кодексу України та Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

Враховуючи наведене, просила
задовольнити позов.

Рішенням Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 25
червня 2013 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 17 вересня
2013 року, позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_3 пропущений строк на
звернення до суду із даним позовом та
визнано незаконним й скасовано
розпорядження голови Знам'янської
районної державної адміністрації
Кіровоградської області від 27 червня
2007 року № 304-р «Про визнання недійсними
окремих державних актів про право
приватної власності на землю» у
частині визнання недійсним державного
акта про право приватної власності на
землю серії КР № 086625, виготовленого на
ім'я ОСОБА_3

У касаційній скарзі Знам'янська
районна державна адміністрація
Кіровоградської області просить
скасувати рішення та ухвалу судів
попередніх інстанцій, ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої інстанції
або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є донькою
померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

Згідно з заповітом, посвідченим
виконавчим комітетом Гурівської
сільської ради Долинського району
Кіровоградської області
17 лютого 2004 року й зареєстрованим
у реєстрі за № 24, за життя
ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила
заповітне розпорядження, згідно з яким
заповіла ОСОБА_3 державний акт на право
приватної власності на землю розміром
5,12 га серії РЗ № 00:02:000:0257 від
26 серпня 2003 року за № 402651, що
виданий Іванковецькою сільською радою;
державний акт на право приватної
власності на землю розміром 4,21 га
серії РІ № :02:000:0352, виданий
Іванковецькою сільською радою 25 серпня
2002 року за № 335482, а також свідоцтво про
право на майновий пай № 333.

Після смерті спадкодавця державним
нотаріусом Долинської державної
нотаріальної контори Кіровогралської
області ОСОБА_3 видано свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
зареєстровані в реєстрі за № 3230 та за №
3234.

На підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом № 3234
Знам'янською районною державною
адміністрацією виготовлено державний
акт серії КР № 0866725 на ім'я ОСОБА_3 на
право власності на земельну ділянку
площею 5,12 га у межах згідно з планом,
яка розташована на території
Іванковецької сільської ради.

У подальшому розпорядженням від 27
червня 2007 року за № 304-р
зазначений вище державний акт визнано
недійсним у зв'язку з допущеною
помилкою.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, виходив із того, що
органи місцевого самоврядування не
можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.
Ненормативні правові акти місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вони вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, а тому не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання.

Колегія погоджується з таким висновком
судів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий
акт органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування, який
не відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується.

З огляду на вищенаведене, правильним є
висновок суду першої інстанції, з яким
погодився й апеляційний суд, про
задоволення позову з передбачених ст.
393 ЦК України підстав.

Доводи касаційної скарги про
невідповідність висновків судів
обставинам справи, неправильне
застосування судами норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права не ґрунтуються на
матеріалах справи, що відповідно до ст.
337 ЦПК України є підставою для
відхилення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336,337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Знам'янської районної
державної адміністрації
Кіровоградської області відхилити.

Рішення Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 25
червня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від 17
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік