АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/1715/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/798/14
Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В. В.
Доповідач Буленко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого - судді Буленка
О.О.

Суддів: Бондаревської
С.М., Дорош А.І.

при секретарі:
Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шишацького районного суду
Полтавської області від 21 січня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1, в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, треті особи:
орган опіки та піклування Шишацької
райдержадміністрації, орган опіки та
піклування Октябрської районної у м.
Полтаві ради про позбавлення
батьківських прав,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шишацького районного суду
Полтавської області від 21.01.2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1, в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та
піклування Шишацької
райдержадміністрації, орган опіки та
піклування Октябрської районної у м.
Полтаві ради про позбавлення
батьківських прав - відмовлено.

З рішенням суду не погодилася
позивачка та подала на нього
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції не з'ясував всіх обставин
справи, неправильно оцінив докази, які
мають значення для вирішення справи.
Крім того, апелянтом зазначено, що
місцевим судом не було враховано, що
відповідач у справі ухиляється від
виконання батьківських обов'язків по
вихованню дитини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачкою не надано належних
доказів про порушення прав дитини, а
також щодо того, що відповідач
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків по вихованню дитини.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, та підтверджується
матеріалами справи в їх сукупності, що
сторони у справі проживали без
реєстрації шлюбу з 2007 року по лютий
місяць 2009 року.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1, виданого Михайлівською
сільською радою Шишацького району
Полтавської області від 11 січня 2008
року, сторони у справі мають сина -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 / а.с.5/.

З лютого 2009 року сторони стали
проживати окремо, син залишився
проживати з матір'ю.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб
серії НОМЕР_2 від 03 вересня 2011 року,
позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4 / а.с.4/.

Відповідно до ст. 150 Сімейного
Кодексу України батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття дитиною
повної загальної освіти, готувати її до
самостійного життя.

Згідно ч.1 п. 2 ст. 164
Сімейного Кодексу України батько може
бути позбавлений судом батьківських
прав, якщо він, зокрема, ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків.

У Постанові Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківський прав" від 30 березня 2007р.
зазначено, що ухилення батьків від
виконання своїх батьківських
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема, не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
охорону дитинства" сім'я є природним
середовищем для фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального роз-витку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належ-них умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків.

Судом встановлено, що малолітній син
сторін проживає разом із матір'ю,
позивачка створює перешкоди
відповідачу у спілкуванні з сином, що
ускладнює спілкування відповідача з
сином.

У рішенні Європейського суду від 18
грудня 2008р. по справі "Савіни проти
України" зазначається "що хоча
національним органам надається певна
свобода розсуду у вирішенні питань
щодо встановлення державної опіки над
дитиною, вони повинні враховувати, що
розірвання сімейних зв'язків означає
позбавлення дитини її коріння, а це
можна виправдати лише за виняткових
обставин. Відповідне рішення має
підкріплюватися достатньо
переконливими і зваженими аргументами
на захист інтересів дитини, і саме
держава повинна переконатися в тому, що
було проведено ретельний аналіз
можливих наслідків пропонованого
заходу з опіки для батьків і дитини."

Позивачкою не було надано суду першої
інстанції переконливих доказів того,
що відповідач ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків і
вирішення даного спору можливе тільки
у разі позбавлення його батьківських
прав.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції прийшов до правомірного
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову пропозбавлення
відповідача батьківських прав.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган
опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, а також
інших документів, які стосуються
справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
представник органу опіки та
піклування Шишацької
райдержадміністрації вважає позов
ОСОБА_1 про позбавлення батьківських
прав ОСОБА_3 передчасним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правомірно врахував думку
представника органу опіки та
піклування, відсутність доказів
зловживання відповідачем спиртними
напоями, вчинення скандалів та
негативного впливу відповідача на
дитину, і прийняв правомірне рішення
про передчасність позовних вимог про
позбавлення батьківських прав.

Судом повно встановлені обставини
справи, оцінені надані сторонами
докази, правильно застосовані норми
матеріального права та роз'яснення
Пленуму Верховного Суду України, не
допущено порушень норм процесуального
права, тому колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про позбавлення батьківських
прав.

Керуючись ст. ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 314,
315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Шишацького районного
суду Полтавської області від 21 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: ________
О.О.Буленко

Судді: __________ С.М.Бондаревська &nbsp;
__________ А.І.Дорош