Номер провадження № 22-ц/785/1088/14
Головуючий у першій інстанції Рева
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючого
Гончаренко В.М.

суддів: Калараш А.А., Короткова
В.Д.,

з участю секретаря Грубіян
Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ у
натурі частки з майна, яке знаходиться
в спільній частковій власності та за
зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про розподіл домоволодіння та
визначення порядку користування
земельною ділянкою за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 03 липня 2012
року,-

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, посилаючись на те, що він та
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 є
співвласниками домоволодіння по
АДРЕСА_1 в рівних долях, кожному з яких
належить по 1/3 частині домоволодіння.

1/3 частина домоволодіння належить
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право
власності та розпорядження № 31458 від 02
березня 1994 року, а відповідачам ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на підставі рішення
Київського районного суду м. Одесивід 31
березня 2000 року.

У зв'язку з вказаним, ОСОБА_1
просить суд виділити йому в натурі 1/3
частину домоволодіння за
вищезазначеною адресою.

Під час розгляду справи ОСОБА_2, ОСОБА_3
не погодившись з позовними вимогами
ОСОБА_1, звернулися до суду із
зустрічним позовом, в якому
посилаються на те, що їм належить 2/3
частин домоволодіння АДРЕСА_1в рівних
частках.

У зв'язку з вказаним, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 просять суд виділити їм в натурі
по 1/3 частині домоволодіння та
визначити порядок користування
земельною ділянкою.

ОСОБА_1 зустрічний позов не визнав.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 03.07.2012 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних
позовних вимогах ОСОБА_2, ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, вважаючи,
що вищезазначене рішення суду є
незаконним, необґрунтованим та таким,
що не відповідає дійсним обставинам
справи, просить про його скасування та
постановлення нового рішення про
задоволення його позовних вимог.

Заслухавши доповідача, доводи на
апеляційну скаргу, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність i обґрунтованість
рішення суду першої iнстанцiї та
доводiв апеляційної скарги, колегія
суддів вважає за необхідне її
задовольнити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
співвласниками домоволодіння по
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності та розпорядження № 31458
від 02 березня 1994 року та рішення
Київського районного суду м. Одеси від
31 березня 2000 року в рівних частках по 1/3
кожному.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 19 лютого 2008 року по справі
призначено судово будівельна-технічна
експертиза (т. І, а. с. 79 ).

На адресу суду надійшло повідомлення
від Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз від 10
червня 2008 року за № 5544/5545, що виконання
проведення експертизи неможливе у
зв`язку з непредставленням додаткових
матеріалів для проведення експертизи
(т. І, а. с. 82 ).

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 26 листопада 2009 року по справі
вкотре призначено судово
будівельно-технічну експертизу (т. І, а.
с. 106 ).

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 12
квітня 2010 року № 02-12/09, проведеної
експертом Художньо- інжинірингованого
центру Експресс-проект вбачається, що у
нинішній час між співвласниками
склався порядок користування
домоволодінням, яке розташовано по
АДРЕСА_1 в м. Одесі, а саме ОСОБА_1 1/3
частин домоволодіння; ОСОБА_2 та ОСОБА_3
по 1/3 частин домоволодіння кожному та
запропоновано два варіанта розподілу.

Відповідно до висновку додаткової
судово-будівельної експертизи від 28
листопада 2011 року встановлено, що,
виходячи із
архітектурно-планірованого рішення
приміщень досліджуваного житлового
будинку літ. "Z", при зберіганні з
вищевказаними вимогами ДБН В. 2.2-15-2005
"Житлові будинки. Основні положення",
розділити житловий будинок в натурі у
відповідності з рівними долями
співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
по 1/3 частині кожному без нанесеня
шкоди господарському призначенню
будинку, технічно не представляється
можливим. Експертом також встановлено,
що ринкова вартість домоволодіння
АДРЕСА_1, складає 3 801 551 грн. або 476 176
доларів США ( т. І, а. с. 219 - 228 ).

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України,
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою, співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

На підставі ч. 4 ст. 120 ЗК України, при
переході права власності на будівлю та
споруду до кількох осіб право на
земельну ділянку визначається
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження
будівлі і споруди.

Судом першої інстанції правильно
визначено, що, оскільки у судовому
засіданні встановлено, що частки
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 складають по 1/3
частин домоволодіння по АДРЕСА_1, суд
при вирішенні питання про порядок
користування земельною ділянкою
виходить з розміру вказаних часток.

Крім того, судом першої інстанції
вірно встановлено, що, оскільки
неможливо в натурі виділити частки
житлового будинку, тому не можна
визначити порядок користування
земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 на
які він посилається відносно
визначення порядку виділення в натурі
долі із майна, яке знаходиться у
спільній власності та користування
відповідною спірною земельною
ділянкою, не заслуговують на увагу,
оскільки, відповідно до висновку
додаткової судово-будівельної
експертизи від 28 листопада 2011 року
виділ частки житлового будинку в
натурі не можливий у зв`язку з тим, що
таке виділення майна в натурі може
спричинити шкоду господарському
призначенню будинку.

Відповідно до ч.1 ст.69 ЦПК України кожна
особа зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст.61 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи,
судом першої інстанції надано повну та
об»єктивну оцінку правовідносинам, які
виникли між сторонам.

При цьому, доводи скарги та матеріали
справи не дають підстав вважати, що
судом при розгляді даної справи
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
передбачені статтями 309 ЦПК
України, як підстави для скасування
рішення. Таким чином, приведені в
апеляційній скарзі доводи не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки вони
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення скаржником
норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному
та об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв"язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість рішення ухваленого
по даній справі та відсутність підстав
для його скасування.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1.ч.1 ст.314
ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду
м.Одеси від 03 липня 2012 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий
В.М.Гончаренко

Судді
А.А.Калараш

В.Д.Коротков