Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області про
визнання права спільної сумісної
власності та визнання права власності,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, в якому
посилається на те, що 19 червня 1987 року
між нею та відповідачем було укладено
шлюб. За період шлюбу сторонами було
придбано квартиру АДРЕСА_1. Вказана
квартира була придбана за сумісні
кошти подружжя, а тому є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя.
В вересні 2001 році відповідач пішов з
квартири, забравши свої речі, та
проживає окремо. 10 жовтня 2006 року шлюб
між позивачем та відповідачем
розірвано. Тому позивач просить суд
визнати за нею право спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1; визнати
за нею право власності на 1/2 частину
вказаної квартири та стягнути судові
витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві,
просили задовольнити їх в повному
обсязі.

Відповідач в судовому засіданні просив
відмовити в задоволенні позовних вимог
та пояснив, що спірна кватира була
придбана за кошти, які він отримав від
продажу будинку, отриманого ним як
молодим спеціалістом. Окрім того
вважає, що поділ квартири має відбутися
після того, як старшому сину
виповниться 21 рік, оскільки діти мають
право на отримання у власність даної
квартири.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги обґрунтовані та такі,
що підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважних причин
самостійного заробітку. Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно ст. 61 СК України об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
може бути будь - яке майно, за винятком
виключеного з цивільного обороту.

Як встановлено в судовому засіданні, у
період з 19 червня 1987 року по 10 жовтня 2006
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі /а.с.10-11/.

14 серпня 2001 року сторонами було
придбану двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
що підтверджується договором
купівлі-продажу укладеного між ОСОБА_3
та ОСОБА_2 14 серпня 2001 року /а.с.12/.

Відповідно ст. ч.1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Частиною 1 ст. 68 СК України передбачено,
що розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Згідно ст. 372 ЦК України у разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Відповідно ст. 368 ЦК України майно
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Майно, набуте в результаті спільної
праці та за спільні грошові кошти
членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може подати позов про визнання
права власності, якщо це право
оспорюється чи не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документів, які б посвідчували його
право власності.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що спірне майно у вигляді
квартири АДРЕСА_1, була придбана ОСОБА_2
під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 та
на підставі ст. 60 СК України, ст. 368 ЦК
України є спільним сумісним майном
подружжя, суд вважає за необхідне
визнати за позивачем право спільної
сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1
в житловому будинку А-9, загальною
площею 50,4 кв.м., приведеною площею 51, 4
кв.м., яка складається з: 1-коридор, 2,3 -
житлова кімната, жилплощею 30,4 кв.м., 4 -
кухня, 5 - уборна, 6 - ванна, 7 - кладова.
Визнати за позивачем право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в
житловому будинку А-9, загальною площею
50,4 кв.м., приведеною площею 51, 4 кв.м., яка
складається з: 1-коридор, 2,3 - житлова
кімната, жилплощею 30,4 кв.м., 4 - кухня, 5 -
уборна, 6 - ванна, 7 - кладова .

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61,76, 169, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Відділ державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області про
визнання права спільної сумісної
власності та визнання права власності -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (інд. номер НОМЕР_1)
право спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1 в житловому будинку
А-9, загальною площею 50,4 кв.м.,
приведеною площею 51, 4 кв.м., яка
складається з: 1-коридор, 2,3 - житлова
кімната, жилплощею 30,4 кв.м., 4 - кухня, 5 -
уборна, 6 - ванна, 7 - кладова.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 в житловому
будинку А-9, загальною площею 50,4 кв.м.,
приведеною площею 51, 4 кв.м., яка
складається з: 1-коридор, 2,3 - житлова
кімната, жилплощею 30,4 кв.м., 4 - кухня, 5 -
уборна, 6 - ванна, 7 - кладова.

Стягнути з ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_2) на
користь ОСОБА_1 (інд. номер НОМЕР_1, 49000,
АДРЕСА_1) понесені останньою судові
витрати в розмірі 1 485, 19 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
С.О. Демидова