РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/19872/13-ц

2/643/959/14

24.02.2014 року
м.
Харків

Московський районний суд м. Харкова у
складі: головуючого - судді Яремчука
В.І., при секретарі - Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3, третя особа:
П'ята Харківська державна нотаріальна
контора, про визнання договору
дарування дійсним, -

В С Т А Н О В И В:

03.12.2013 року ОСОБА_1 подав до суду позов
до матері ОСОБА_2 і брата ОСОБА_3 про
визнання договору дарування
автомобіля дійсним.

Позивач свою вимогу у позові
обґрунтував тим, що 18.09.2008 року його
батько ОСОБА_4 на його прохання уклав с
товариством «ПростоФінанс» кредитний
договір № 4 та договір застави №
4. Батько по кредитному договору
отримав кредит який був витрачений на
купівлю автомобіля марки CHERY моделі TIGGO
з реєстраційним номером НОМЕР_1, 2008 року
випуску, та того ж дня передав
автомобіль у заставу для забезпечення
виконання обов'язків за кредитним
договором. Згідно домовленості з
батьком він сплачував щомісячні
платежі по кредитному договору та
використовував автомобіль для власних
потреб. На усі ці дії була згода від
матері ОСОБА_2, дружини його батька.
Крім того у нього була з батьком
домовленість про те, що після повного
погашення кредиту батько переоформить
право власності на автомобіль на його
ім'я шляхом укладення договору
дарування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер, а його брат
відповідач ОСОБА_3 не визнає його права
власності на автомобіль та хоче
отримати частку від вартості
автомобіля у порядку спадкування за
законом, і з цією метою подав заяву до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини.

Просить суд визнати дійсним договір
дарування йому спірного автомобіля
його батьком.

У суді позивач свою вимогу підтримав та
пояснив, що після смерті батька він
повністю погасив кредит, отриманий на
купівлю автомобіля. На час купівлі
автомобіля не мав можливості отримати
кредит на своє ім'я через те, що
офіційно не працював. Після смерті
батька він сплатив залишок коштів по
погашенню кредиту у вересні 2012 року у
сумі 32000,00 грн. Раніше щомісячна виплата
за кредитом становила 2350 грн. і він
давав батьку кошти на сплату
щомісячних платежів. Він одружений, має
двох малолітніх дітей, до липня 2011 року
офіційно не працював, з липня 2011 року
працює помічником юриста, а у останні 8
місяців працює керівником відділення
ломбарду та отримує заробітну плату у
розмірі 1500 грн., щомісячно.

Відповідачка ОСОБА_2 у суді позов
визнала і показала, що у 1991 році її шлюб
із ОСОБА_4, який був укладений у 1973 році,
був розірваним у судовому порядку, але
вона і її нині покійний чоловік до
органу реєстрації актів про цивільний
стан не зверталися та не реєстрували
розірвання шлюбу і після розірвання
шлюбу продовжили сумісне проживання
однією сім'єю. На початку 90-их років
вона з чоловіком виїхали на проживання
у АДРЕСА_1, а квартиру у м. Харкові
передали для проживання позивачу. Із
другим сином відповідачем по справі у
них були погані стосунки і вони
протягом багатьох років з ним не
спілкувалися. У 2008 році на кредитні
кошти був куплений автомобіль, у
свідоцтво про реєстрацію автомобіля
вона вписана з правом керування
автомобілем,у неї є водійське
посвідчення і раніше вона інколи
керувала автомобілем. Позивач давав
гроші на сплату платежів за кредитним
договором і коли б чоловік не помер, то
після погашення кредиту він можливо
переоформив би право власності на
автомобіль на позивача.

Відповідач ОСОБА_3 у суді позов не
визнав і пояснив, що батько отримував
пенсію розміром 2900 грн., щомісячно і з
пенсії сплачував за кредит витрачений
на купівлю автомобіля, за яким
щомісячні платежі становили 2350 грн..
Батько будучи інвалідом, проживаючи у
селі купив автомобіль для власних
потреб - зважаючи на умови проживання у
селі батько купив для себе недорогий
ДЖИП, щоб їздити по бездоріжжю. Крім
того, у батька були заощадження, які він
також використовував для власних
потреб.

Представник відповідача ОСОБА_3 - його
дружина ОСОБА_5, діючи по довіреності та
наряду із відповідачем, позов не
визнала і пояснила суду про те, що у
позивача у 2008 році не було потреби у
придбанні спірного автомобіля, так як у
власності позивача були кілька
легкових автомобілів, у тому числі
марки МЕРСЕДЕС та ТОЙОТА КАМРІ. Її
чоловік не заперечує проти того, щоб
позивач залишив собі батьків
автомобіль за умови, що той сплатить
частку вартості автомобіля, яка
належить відповідачу як спадок після
батька.

Суд, заслухавши пояснення сторін по
справі, та дослідивши письмові докази
приходить до наступного.

18.09.2008 року ОСОБА_4, як позичальник,
уклав с товариством «ПростоФінанс»
кредитний договір № 4 на
отримання кредиту у розмірі 93765,00
гривень для оплати вартості автомобіля
марки CHERY моделі TIGGO з реєстраційним
номером НОМЕР_1, 2008 року випуску, на
строк до 10.09.2013 року (а.с. 5-7)

Того ж дня ОСОБА_4, діючи як
заставодавець, уклав с товариством
«ПростоФінанс» договір застави за яким
передав у застава для забезпечення
виконання кредитного договору № 4
автомобіль марки CHERY з реєстраційним
номером НОМЕР_1 (а.с.8-10).

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу автомобіль марки
CHERY моделі TIGGO з реєстраційним номером
НОМЕР_1, 2008 року випуску, був
зареєстрований як власність ОСОБА_4 із
зазначенням у ньому про право
керування зазначеним автомобілем
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (а.с. 4).

Вимога позивача про визнання договору
дарування ОСОБА_4 автомобіля марки CHERY
моделі TIGGO з реєстраційним номером
НОМЕР_1 ОСОБА_1 дійсним не підлягає
задоволенню через наступне.

Згідно ч. 1 ст. 717 Цивільного кодексу
України за договором дарування одна
сторона (дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно ч. 4 ст. 719 Цивільного кодексу
України договір дарування рухомих
речей, які мають особливу цінність,
укладається у письмовій формі.
Передання такої речі за усним
договором є правомірним, якщо суд не
встановить, що обдаровуваний
заволодів нею незаконно.

Суд встановив, що ОСОБА_4 не передавав
спірного автомобіля позивачу, він лише
надав йому право користуватися спірним
автомобілем наряду із собою та
відповідачкою ОСОБА_2.

Підстави для задоволення позову
відсутні.

Керуючись ст.ст. 717 і 719 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212,
214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про
визнання договору дарування ОСОБА_4
автомобіля марки CHERY моделі TIGGO з
реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_1
дійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
(Яремчук В.І.)