Номер провадження 2/756/4830/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року Оболонський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді - Яценко Н.О.

при секретарі - Головатюк І. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВДВС Оболонського РУЮ в м.Києві, треті особи : Головне управління юстиції в особі 11-ї Київської державної нотаріальної контори, Державна реєстраційна служба України про зняття арешту,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 13.08.2014 року під час оформлення договору купівлі-продажу у приватного нотаріуса йому стало відомо, що на все його майно було накладено арешт. Арешт на належне йому майно ( усе майно) було накладено постановою державного виконавця ВДВС Мінського районного управління юстиції «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» № 180/11 від 12 жовтня 2000 року.

15.10.2004 року реєстратором Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори м. Києва було зареєстровано запис у Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна за № 1383761.

Отримавши зазначену інформацію 14.08.2014 року він звернувся спочатку до заступника начальника ДВС у Оболонському районі м. Києва Журбаса Дениса Вікторовича для з'ясування підстав арешту його майна. На що отримав відповідь, що матеріали виконавчого провадження знищено, книги реєстрації виконавчого провадження немає, виконавча служба в даному випадку нічим не може допомогти. Після чого він звернувся до працівників нотаріальної контори для з'ясування причини накладення арешту на все його майно. Як з'ясувалося 10.04.90 року Московським районним судом м. Києва винесено рішення № 2-112/8-А6, яким задоволено позов його колишньої дружини ОСОБА_3, з якою він розлучився 27.09.91 році, про стягнення аліментів. На підставі цього виконавчою службою було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 180/11 від 12.10.2000 року. На його запитання чому рішення суду винесено у 1990 році, а постанова про відкриття провадження у 2000 році, тобто через 10 років нотаріус відповісти не зміг. Він звернувся до архіву Оболонського районного суду м. Києва для отримання копії рішення по справі № 2-112/8-А6 від 10.04.1990 року, але зазначено рішення в архіві немає. Під час розмови з колишньою дружиною з'ясувалося, що одразу після винесення судом рішення та відкриттям виконавчого провадження нею особисто була написана заява щодо закриття виконавчого провадження, оскільки між ними всі фінансові питання були вирішенні мирним шляхом ще у 1990 році.

Враховуючи вищевикладене та уточнивши позовні вимоги позивач просив суд зняти арешт з його майна накладеного згідно постанови ДВС Оболонського (Мінського) районного управління юстиції у м. Києві № 180/11 від 12.10.2000 року .

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Представник ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомили, суд вважає за можливе розглядати справу без участі представника відповідача.

Представник третьої особи - Державної реєстраційної служби України на адресу суду направив заперечення проти позову, в яких зазначають, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити конкретну дію, зокрема з державної реєстрації прав та обтяжень, виходить за межі компетенції суду та завдань адміністративного судочинства, є формою втручання у дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень. Існує установлена законодавством процедура припинення обтяження нерухомого майна на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 7 статті 3, ч. 8 ст. 16 Закону та п. 8 порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868, державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі заяви органу або посадової особи, якими встановлено обтяження, особи, в інтересах якої встановлено обтяження, уповноваженої ними особи, незалежно від місця розташування об'єкта нерухомого майна. Відповідно до п. 75 порядку державної реєстрації прав документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є зокрема рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.10.2004 року зареєстровано арешт на все майно, невизначене майно, на підтвердження цього є Витяг з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. Відповідно до даного витягу, арешт зареєстровано 15.10.2004 року за № 1383761 реєстратором - Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою.

У вересні 2014 року позивач на свою заяву до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві отримав відповідь в якій зазначається, що на даний час на виконанні в ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві виконавче провадження, щодо боржника ОСОБА_1, у відділенні на виконанні не перебуває. Виконавче провадження щодо ОСОБА_1 перебувало на виконанні у 2000 році. З вказаної відповіді також вбачається, що відповідно до п.9.9 порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік.

Відповідно до листа ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві в м. Києві від 14.11.2014 року № Д/15, 31.01.2013 року до відділу надійшов виконавчий документ № 2/756/922 від 24.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів.

31.01.2013 року державним виконавцем, керуючись ст. 3, 18, 20, 24 Закону України «Про виконавче провадження» , відкрито виконавче провадження з примусового виконання листа Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2013 року по справі № 2/756/922 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів.

20.05.2015 року державним виконавцем, керуючись п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ направлено до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві для подальшого виконання за місцем роботи боржника, а саме підприємство з 100% іноземним капіталом «ААЗ ТРЕЙДІНГ КО», ЗА АДРЕСОЮ : м. Київ, вул. Чистяківська, 30.

Перевіркою єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що виконавчий документ № 2/756/922 від 24.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів перебуває на виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ м. Києві за реєстраційним номером ВП 38726759.

Як вбачається з довідки «ААЗ Трейдінг Ко» від 24.11.2014 року № 3927, що згідно виконавчого листа № 2/756/922/2013 ВІД 24.01.2013 року, що видав Оболонський районний суд м. Києва, про стягнення боргу з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 1973, 23 грн., сплачена повністю. Після погашення заборгованості проводиться утримання в розмірі 25% від заробітної плати.

Згідно з п.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, арешт накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

Крім цього, п. 2 ст. 50 того ж закону, закріплено, що у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Враховуючи те, що заборгованість щодо сплати аліментів погашена, проте державний виконавець зняти арешт з майна позивача позбавлений можливості, оскільки виконавче провадження знищено, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню як законний та обґрунтований.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11, 15, 57-60, 169, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 16, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 60, 50 Закону України « Про виконавче провадження» суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві, треті особи: Головне управління юстиції в особі 11-ї Київської державної нотаріальної контори, Державна реєстраційна служба України про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з майна ( об*єкт обтяження - невизначене майно, все майно) , належне ОСОБА_1, накладений постановою , 180/11, 12.10.2000 року, районним відділом ДВС Оболонського (Мінського) районного управління юстиції у м. Києві, скасувавши вказану постанову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: