Справа № 367/3933/13-ц Головуючий у І
інстанції Саранюк Л.П. Провадження №
22-ц/780/4494/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

01 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Фінагєєва В.О., Сушко Л.П.,

при секретарі: Бевзюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 19 червня 2013
року за позовом Прокурора м. Ірпеня
Київської області до Коцюбинської
селищної ради Київської області,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа:
Комунальне підприємство "Святошинське
лісопаркове господарство" про визнання
недійсними рішення, державного акту на
право власності на землю, визнання
права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року прокурор м. Ірпеня
Київської області звернувся до суду із
позовом в інтересах держави про
визнання недійсними рішення,
державного акту на право власності на
землю, визнання права власності на
земельну ділянку, посилаючись на те, що
рішенням Коцюбинської селищної ради
від 24 грудня 2008 року № 1909/25-5 "Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення та передачу у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1" ОСОБА_2
затверджено проект землеустрою щодо
відведення та передачі у приватну
власність земельної ділянки площею 0,15
га. для вказаних цілей, на підставі
даного рішення видано державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ № 903390 (кадастровий номер
:01:042:0007) для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

В подальшому на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
20 вересня 2009 року № 840 земельну ділянку
площею 0,15 га. по АДРЕСА_1 придбав ОСОБА_3;
на державному акті на право власності
на земельну ділянку серії ЯЖ № 903390,
виданому на ім'я ОСОБА_2, зроблено
відмітку про перехід права власності
на спірну земельну ділянку до ОСОБА_3

Разом з цим, 15 жовтня 2010 року ОСОБА_3
відчужено спірну земельну ділянку,
шляхом укладення договору
купівлі-продажу земельної ділянки №
1290, ОСОБА_1, про що на державному акті на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ № 903390, виданому на ім'я ОСОБА_2,
зроблено відмітку про перехід права
власності на земельну ділянку до
ОСОБА_1

Рішення прийнято, а державний акт
видано з порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки земельна
ділянка знаходиться за межами сел.
Коцюбинське, земельну ділянку передано
за рахунок земель, що перебувають у
постійному користуванні
Святошинського лісопаркового
господарства.

З огляду на викладене позивач просив
визнати недійсним рішення
Коцюбинської селищної ради Київської
області від 24 грудня 2008 року № 1909/25-5,
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ № 903390,
виданий на ім'я ОСОБА_2 з відміткою про
перехід права власності до ОСОБА_3 та
відміткою про перехід права власності
до ОСОБА_1, визнати право власності
держави на земельну ділянку пл. 0,15 га.,
кадастровий номер :01:042:0007.

Заочним рішенням Ірпінського міського
суду Київської області від 19 червня 2013
року позов задоволено частково.

Визнано недійсним рішення
Коцюбинської селищної ради від 24.12.2008
року № 1909/25-5 "Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення та
передачу у приватну власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1".

Визнано недійсним державний акт серії
ЯЖ №903390 на право власності на земельну
ділянку, кадастровий номер
:01:042:0007, виданий на ім'я ОСОБА_2 з
відповідними відмітками про перехід
права власності до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та
скасовано його державну реєстрацію.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
посилається на те, що рішення ухвалене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права та без урахування
доказів, що мають істотне значення для
справи, просила скасувати рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 19 червня 2013 року в частині
визнання недійсним державного акту
серії ЯЖ №903390 на право власності на
земельну ділянку, кадастровий номер
:01:042:0007, виданий на ім'я ОСОБА_2 з
відповідними відмітками про перехід
права власності до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та
скасування його державної реєстрації.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вказаним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив із того, що
Коцюбинською селищною радою
оспорюване рішення прийнято з
порушенням вимог п. 12 Перехідних
положень Земельного кодексу України,
оскільки селищна рада розпорядилася
земельною ділянкою, яка розташована за
межами смт. Коцюбинське, а тому дане
рішення та виданий на його підставі
державний акт на право власності на
земельну ділянку мають бути визнані
недійсними.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками суду першої
інстанції, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що рішенням Коцюбинської
селищної ради від 24 грудня 2008 року №
1909/25-5 "Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення та
передачу у приватну власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1" ОСОБА_2 затверджено проект
землеустрою щодо відведення та
передачі у приватну власність
земельної ділянки пл. 0,15 га.; на
підставі даного рішення ОСОБА_2 видано
державний акт серії ЯЖ № 903390 на право
власності на земельну ділянку пл. 0,15 га.
із кадастровим номером :01:042:0007 для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд в АДРЕСА_1.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
грудня 2011 року за позовом Київської
міської ради до Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в м. Києві, Київського
обласного управління лісового і
мисливського господарства, Ірпінської
міської ради Київської області,
Коцюбинської селищної ради Київської
області, за участю прокуратури м. Києва,
треті особи Державне агентство
земельних ресурсів України, КП
"Святошинське лісопаркове
господарство", КП КОР "Обласний
лісгосп", Київська обласна державна
адміністрація, Державне управління
охорони навколишнього природного
середовища в Київській області,
Державне агентство лісових ресурсів
України про визнання бездіяльності
протиправною, рішень нечинними і їх
скасування, зобов'язання вчинити певні
дії, встановлено наступне:

пунктом 3 Рішення №689/22-5 Коцюбинської
селищної ради Київської області "Про
перспективний план розвитку смт.
Коцюбинське" не визначались межі
селища Коцюбинське, а Коцюбинська
селищна рада фактично виконувала
вимоги статті 173 Земельного кодексу
України щодо реалізації процедури
встановлення межі селища, а тому
відповідач діяв в межах повноважень
визначених законом;

судами неодноразово встановлювалось,
що на момент ухвалення спірних рішень
Генерального плану селища Коцюбинське
не було, як і чітко визначених меж
селища, а статус останнього
сформований на підставі Указу Президії
Верховної Раді Міністрів від 11 лютого
1941 року;

рішення про межі міста Києва Київською
міською радою приймались в
односторонньому порядку без
узгодження меж з Київською областю, що
є порушенням нині діючого
законодавства у цій галузі;

станом на вересень 2008 року облік земель
Коцюбинської селищної ради у відділі
земельних ресурсів не вівся,
інформація про склад земель була
відсутня, як землі лісогосподарського
призначення вище зазначені землі не
обліковувались;

відсутні документи та відповідні
схеми, якими були б чітко визначені
межі між містом та селищем Коцюбинське;

в розмежуванні районів міста межі між
Святошинським районом міста Києва та
смт. Коцюбинське не існує;

землі Ірпінського регіону, на які
розповсюджувалась дія Рішення №689/22-5, у
будь-які роки не відносились до земель
лісогосподарського призначення.

Постановою Ірпінського міського суду
Київської області від 23 листопада 2009
року за позовом прокурора м. Ірпеня
Київської області в інтересах держави
в особі Київської обласної ради,
Київської обласної державної
адміністрації до Коцюбинської
селищної ради Київської області, треті
особи: Відділ держкомзему у м. Ірпені
Київської області, виконавчий комітет
Ірпінської міської ради Київської
області, про визнання незаконними та
скасування рішення Коцюбинської
селищної ради від 28 жовтня 2008 року №
711/23-5, п.3 рішення Коцюбинської селищної
ради від 25 вересня 2008 року № 689/22-5
встановлено, що прокурором не надано
суду доказів того, що рішенням № 689/22-5
Коцюбинська селищна рада встановила
межі селища.

29 квітня 2010 року Коцюбинською селищною
радою прийнято рішення № 75 "Про
погодження проекту формування і
встановлення меж Коцюбинської
селищної ради та межі смт. Коцюбинське
Київської області та впорядкування
питань землекористування", відповідно
до п. 1 якого селищному голові доручено
укласти договір на розробку проекту
землеустрою щодо встановлення межі
селища Коцюбинське, який після
погодження Коцюбинською селищною
радою направити на затвердження до
Київської обласної ради, а після
затвердження проекту Київською
обласною радою - отримати державний акт
про межі селища Коцюбинське. П. 2
рішення передбачено, що до моменту
затвердження проекту встановлення
межі при вирішенні питань
адміністративно-територіального
устрою та землеустрою необхідно
керуватися межами селища Коцюбинське
пл. 4065 га., які встановлені Указом
Президії Верховної Ради Української
РСР від 11 лютого 1941 року з урахуванням
рішення Коцюбинської селищної ради від
06 листопада 2009 року № 170.

15 вересня 2010 року рішенням
Коцюбинської селищної ради № 153
затверджено Генеральний план селища
Коцюбинське Київської області,
відповідно до якого загальна площа
селища становить 4065 га.

Згідно листа відділу держкомзему у м.
Ірпінь Київської області № 01-02/44-1 від 18
січня 2013 року, державна статистична
звітність (форма 6-зем) по смт.
Коцюбинське в період з 01 січня 2008 року
по 31 грудня 2008 року не велася. Відділ з 01
січня 2009 року почав вносити дані по
формі 6-зем по смт. Коцюбинське. Землі
запасу по смт. Коцюбинське в період з 01
січня 2008 року по 31 грудня 2008 року не
обліковувалися.

Вказані обставини підтверджуються
наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до ст. 152 ЗК України, власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою і відшкодування
збитків.

Відповідно до ст. 173 ЗК України, межа
району, села, селища, міста, району у
місті - це умовна замкнена лінія на
поверхні землі, що відокремлює
територію району, села, селища, міста,
району у місті від інших територій.

Ст. 25 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" передбачено,
що сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 12 ЗК України
до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Як передбачено ч. 1 ст. 122 ЗК України
сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
основи містобудування" визначення
територій і вибір земель для
містобудівних потреб здійснюється
відповідно до затвердженої
містобудівної документації місцевих
правил забудови з урахуванням планів
земельно-господарського устрою.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України "Про
планування і забудову територій"
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи в межах повноважень,
визначених законом, відповідно до
генеральних планів населених пунктів,
в тому числі, вирішують питання вибору,
вилучення (викупу), надання у власність
чи в користування земельних ділянок.

Відповідно до п. 12 Перехідних положень
ЗК України до розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями (крім земель, переданих у
приватну власність, та земель,
зазначених в абзацах другому та
четвертому цього пункту) в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради з урахуванням вимог абзацу
третього цього пункту, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Враховуючи вищезазначені вимоги
закону та ту обставину, що земельна
ділянка, яка є предметом оспорюваного
рішення, розташована поза межами
населеного пункту - смт. Коцюбинське,
оскільки на момент прийняття спірного
рішення від 24 грудня 2008 року № 1909/25-5
межі смт. Коцюбинське у передбаченому
законом порядку не були визначені та
встановлені, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про
незаконність прийнятого рішення
Коцюбинської селищної ради від 24
грудня 2008 року № 1909/25-5, як такого, що не
відповідає положенням п.12 Перехідних
положень та ст. 12 ЗК України.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні
даного спору по суті суд першої
інстанції обґрунтовано не прийняв до
уваги рішення Коцюбинської селищної
ради від 29 квітня 2010 року № 75, від 15
вересня 2010 року № 153 та від 06 листопада
2009 року, № 170, оскільки вони прийняті
після прийняття оспорюваного рішення і
обставини, які ними підтверджуються, не
існували на момент прийняття спірного
рішення.

Також суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позивачем
не пропущений строк для подачі позову
до суду, оскільки пунктом 5 Прикінцевих
та перехідних положень Закону України
від 20 грудня 2011 року № 4176-VI "Про
внесення змін до деяких законів
України щодо вдосконалення порядку
здійснення судочинства", який набрав
чинності з 15 січня 2012 року, встановлено,
що позов про визнання незаконним
правового акта органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, яким порушено право
власності або інше речове право особи,
може бути подано протягом трьох років з
дня набрання чинності цим Законом.

Вимоги позивача в частині визнання
недійсним державного акту на право
власності на землю, виданого на
підставі оспорюваного рішення, були
обґрунтовано задоволені судом першої
інстанції з огляду на вимоги ст. 155 ЗК
України.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі
про неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права при його ухваленні, на
переконання колегії суддів
апеляційної інстанції, не знайшли
свого підтвердження і повністю
спростовуються дослідженими належними
та допустимими доказами по справі.

За таких обставин, колегія судів,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку задовольнивши
позов частково.

Оскільки рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
апеляційну скаргу і залишити рішення
суду без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 19 червня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: