Єдиний унікальний номер 257/901/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/5851/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Канурної О.Д., Груіцької
Л.О.

при секретарі Баранчикові Є.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства
«Донвуглеводоканал» про стягнення
заборгованості по зарплаті та
моральної шкоди

за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства
«Донвуглеводоканал» на рішення
Київського районного суду м. Донецька
від 11 березня 2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ПАТ
«Донвуглеводоканал» про стягнення
заборгованості по зарплаті, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, моральної шкоди,
посилаючись на те, що на підставі
наказу №93к від 25 вересня 2012 року він
був прийнятий на роботу до відповідача.

На підставі наказу №148к від 7
жовтня 2013 року він був звільнений за
власним бажанням.

Заробітна плата йому як
працівнику даного підприємства
виплачувалась нерегулярно, тому
утворилась заборгованість по
заробітній платі за період з 1 липня 2013
року по 7 жовтня 2013 року включно в сумі
6402.22 грн.

Його звернення до відповідача про
виплату заборгованості не було
задоволено з тих підстав, що на
підприємстві відсутнє фінансування.

Вважає, що з вини підприємства йому
спричинена моральна шкода, оскільки
відповідач порушує його права,
передбачені Основним Законом України -
Конституцією України. Відмову
відповідача у виплаті заборгованості
по зарплаті він розцінює як образу і
приниження, тому він відчуває
психологічний дискомфорт, моральні
страждання із-за того, що із-за
відсутності фінансових коштів на
підприємстві і в свою чергу невиплати
заробітної плати з вини відповідача
він не має можливості придбати для себе
і своєї сім'ї саме необхідне для
прожиткового мінімуму, оплачувати
комунальні послуги, погашати грошові
кошти по кредитній картці банку,
утримувати дружину і малолітню дитину.
Із-за відсутності грошових коштів в
сім'ї відбуваються скандали. Викладені
обставини є для нього принизливими; він
погано себе відчуває, погіршився його
стан здоров'я, він втратив апетит.

З урахуванням уточнених позовних
вимог просив стягнути з відповідача
заборгованість по зарплаті в сумі 2600
грн., оскільки у лютому 2014 року йому
було сплачено 3800 грн. та на
відшкодування моральної шкоди 20000 грн.

Заочним рішенням Київського
районного суду м. Донецька від 11
березня 2014 року позов ОСОБА_1
задоволений частково: стягнуто з
публічного акціонерного товариства
«Донвуглеводоканал» на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі в
сумі 2600 грн. та моральну шкоду в сумі 2000
грн., усього стягнуто 4600 грн. 71 коп.;
рішення в частині стягнення
заборгованості по зарплаті за один
місяць допущено до негайного
виконання.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Донвуглеводоканал» просить
скасувати рішення суду в частині
стягнення моральної шкоди та ухвалити
нове рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні його позовних вимог в цій
частині. Апелянт вважає, що всупереч
положень ст. 237-1 КЗпП України, ч.1 ст. 1167
ЦК України, роз'яснень, викладених у п. 4
постанови Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, ч.3 ст. 10, ч.3 ст. 213, п.1 ч.1 ст. 214 ЦПК
України позивачем не було доведено, а
судом першої інстанції не було
з'ясовано, що саме невиплата позивачу у
повному обсязі заробітної плати
відповідачем призвела до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків; також судом першої інстанції
не було взято до уваги те, що позивачем
не було надано жодних доказів щодо
наявності в нього таких моральних
страждань та доказів докладання ним
додаткових зусиль для організації
свого життя.

У судове засідання апеляційного
суду представник відповідача не
з'явився; про час і місце розгляду
справи ПАТ «Донвуглеводоканал» було
повідомлено телефонограмою, яка
зареєстрована у журналі телефонограм
№1 за № 1304 від 23 липня 2014 року.

У судовому засіданні апеляційного
суду позивач заперечував проти доводів
апеляційної скарги, вважаючи рішення
суду законним і обгрунтованним.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача, перевіривши матеріали
цивільної справи та доводи апеляційної
скарги в межах оскарження, апеляційний
суд вважає, що скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні
вимоги ОСОБА_1 про відшкодування
моральної шкоди суд виходив з того, що в
результаті неправомірної невиплати
позивачеві заробітної плати йому було
спричинено моральні страждання, були
порушені нормальні умови життя
позивача, пов'язані з невиплатою
заробітної плати.

Такі висновки суду є правильними.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Як роз'яснено у п. 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди №4 від 31 березня 1995 року (з
наступними змінами та доповненнями)
розмір відшкодуванні моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

Як вбачається з матеріалів справи
і встановлено судом першої інстанції
позивач перебував у трудових
відносинах з відповідачем з 25 вересня
2012 року по 7 жовтня 2013 року; звільнено з
займаної посади за власним бажанням за
ст. 38 КЗпП України. При звільненні
позивачу сплачено 3800 грн., залишок
заборгованості по зарплаті склав 2600
грн.

Відповідачем не заперечувалось, що
заборгованість по зарплаті ОСОБА_1
виникла за липень, серпень та вересень
2013 року, яка при звільненні не була йому
виплачена підприємством.

Таким чином протягом трьох місяців
позивачу взагалі не виплачувалась
заробітна плата; частина
заборгованості сплачена тільки у
лютому 2014 року. З позовної заяви
позивача вбачається, що на його
утриманні знаходяться дружина та
дитина. І ці обставини відповідачем не
спростовані.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1
про стягнення грошової компенсації
моральної шкоди суд прийняв до уваги
тяжкість спричинених страждань,те, що
позивачу спричинявся психологічний
стрес через порушення його законних
прав на отримання винагороди за працю,
що свідчить про наявність негативних
наслідків, що на деякий час вплинули на
спосіб життя позивача та враховано
зусилля, що повинні бути витрачені
позивачем на поновлення нормального
стану і дійшов обргунтованого висновку
про те, що розмір суми, яка може
компенсувати позивачу спричинену
моральну шкоду складає 2000 грн.

Таким чином, розглядаючи справу,
суд першої інстанції повно, всебічно і
об'єктивно перевірив доводи позивача,
встановленим фактам і доказам дав
вірну правову оцінку і відповідно до
свого внутрішнього переконання дійшов
обгрунтованного висновку про
стягнення з відповідача грошової
компенсації моральної шкоди в сумі 2000
грн.

У апеляційного суду немає підстав
вважати такий висновок суду першої
інстанції неправильними або неповним

Доводи апеляційної скарги
висновок суду першої інстанції не
спростовують.

Рішення суду ухвалено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ч.1, 315
ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Донвуглеводоканал» відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Донецька від 11 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Судді: