печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фаркош Ю.А.,

при секретарі - Дружук Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державної виконавчої служби України,
Державної казначейської служби
України про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, посилаючись на те, що
постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 09.11.2010
бездільність Держаної виконавчої
служби України визнана неправомірною,
оскільки вона тривалий час не виконує
судового рішення за виконавчим листом
№ 2-а-8603/08/1570. У зв»язку з тривалим
невиконанням судового рішення,
позивачці було завдано моральну шкоду
яку вона оцінює в 2 000 грн. та
матеріальну шкоду в розмірі 1082 грн., яку
просить стягнути з Державного бюджету
України.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, направила на адресу суду
заяву з проханням розглянути позов за
її відсутності.

Представники відповідача Державної
казначейської служби України в судове
засідання повторно не з'явилися, про
розгляд справи повідомлені належним
чином, про що є відповідіні розписки.

Представник відповідача Державної
виконавчої служби України
заперечувала проти позовних вимог,
просила відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника
Державної виконавчої служби України,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, приходить до наступного.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 05.08.2009 у
справі № 2-а-8603/08/1570 задоволено позов
ОСОБА_1 до Департаменту державної
виконавчої служби відділу примусового
виконання рішень Міністерства юстиції
України, Державного казначейства
України про визнання дій
неправомірними та стягнення моральної
шкоди, стягнуто з держави в особі
Державного казначейства України з
коштів державного бюджету України на
користь ОСОБА_1 на відшкодування
моральної шкоди 700 грн.

13.11.2009 державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
Борейко В.С. винесено постанову про
відкриття виконавчого про Одеського
окружного адміністративного суду від
вадження з виконання виконавчого листа
№ 2-а-8603/08/1570.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 09.11.2010
визнано неправомірною бездіяльність
відділу примусового виконання рішень
департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
пов»язану з неналежним виконанням
постанови Одеського окружного
адміністративного суду по справі №
2-а-8603/08/1570.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України обставини
встановлені рішенням у
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, Одеським окружним
адміністративним судом було
встановлено, що державним виконавцем
не були вчинені належні дії по
виконанню постанови суду та в зв'язку з
цим судове рішення не виконується
майже п"ять років.

Статтею 56 Конституції України
закріплено, що кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Частина ч. 3 ст. 11 Закону України "Про
державну виконавчу службу" передбачає,
що шкода, заподіяна державним
виконавцем фізичним чи юридичним
особам під час виконання рішення,
підлягає відшкодуванню у порядку,
передбаченому законом, за рахунок
держави.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цієї
особи.

Відповідно ст. 23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає:

1)у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

2)у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Відповідно до абзацу 9 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 4 від
31.03.95 р. "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Відповідно до Указу Президента України
№ 460 від 13.04.2011р. "Про положення про
Державну казначейську службу України",
Державна казначейська служба України є
правонаступником прав та обов'язків
Державного казначейства України.

Відповідно до вимог п. 9 ст. 25 розділу IV
Прикінцевих та перехідних положень БК
України пп. 2 п. 41,42 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою КМ
України від 03.08.2011р. № 845, казначейство
здійснює безспірне списання коштів
державного бюджету для відшкодування
шкоди, заподіяної фізичним чи
юридичним особам внаслідок незаконно
прийнятих рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, їх посадових
чи службових осіб під час здійснення
ними своїх повноважень.

Для забезпечення безспірного списання
коштів державного бюджету згідно з п. 41
цього Порядку в Казначействі
відкривається в установленому порядку
відповідний рахунок.

Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги про стягнення
моральної шкоди підлягають
задоволенню частково в узагальненому
вигляді моральних страждань в розмірі
500 грн., оскільки позивачці тривалим
невиконанням судового рішення було
завдано моральну шкоду.

Вимоги позовної заяви про стягнення
матеріальної шкоди задоволенню не
підлягають як такі, що не ґрунтуються
на вимогах закону, оскільки вказана
позивачем сума не є боргом відповідача
в розумінні положень ст. 618 ЦК України, а
була постановлена до стягнення за
рішенням Одеського окружного
адміністративного суду від 05.08.2009 і
дане рішення перебуває на стадії
виконання.

Таким чином, наявні підстави для
часткового задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 23, 1174 ЦК України ,
ст.ст.10. 11, 61, 209, 212, 213 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державної виконавчої
служби України, Державної
казначейської служби України про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, - задовольнити
частково.

Стягнути з Державного бюджету України
шляхом списання з відповідного рахунку
Державної казначейської служби
України на користь ОСОБА_1 500 грн.
грошової компенсації спричиненої
моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Ю.А.Фаркош