Провадження № 2/0202/498/2014
Індустріальний районний суд м.
у складі: головуючого судді
при секретарі Котула
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
стягнення суми боргу,
У серпні 2013 року позивачка звернулася
до суду з позовом до відповідача про
визнання його таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
квартирою АДРЕСА_1 та стягнення суми
боргу, який уточнила у березні 2014 року,
посилаючись на те, що відповідач з 2011
року не проживає у спірній квартирі без
поважних причин, оплату за послуги не
здійснює, речей відповідача у квартирі
немає. Просила визнати відповідача
таким, що втратив право користуватися
квартирою АДРЕСА_1, стягнути з
відповідача заборгованості за
Позивачка у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлений згідно правил
ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивачки
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивачки,
показання свідка, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.
Як встановлено у судовому засіданні,
позивачці на підставі договору
купівлі-продажу від 02.08.2001 року
належить на праві власності квартира
АДРЕСА_1. У спірній квартирі
зареєстровані: ОСОБА_1, її діти: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та її колишній
чоловік - ОСОБА_2. Останній не проживає
у спірній квартирі з червня 2011 року.
Позивачка пояснила суду, що відповідач
пішов з квартири доьровільно. Речей
відповідача у квартирі немає. Не
проживання відповідача у спірній
квартирі підтверджується показаннями
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
Відповідно до ст. 47 Конституції України
кожен має право на житло.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України
припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом із ним, мають право
користуватися цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги в частині визнання
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
обґрунтовані та підлягають
Позовні вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості за
комунальні послуги суд вважає можливим
задовольнити частково за фактичними
витратами, які склали всього 2538 грн. та
у відповідності до його частки в
обов'язку утримання квартири, а саме у
Відповідно до ст. 88 ЦПК України
підлягають стягненню на користь
позивачки з відповідача судові витрати
у розмірі 114 грн. 70 коп.
Керуючись ст. 47 Конституції України ,
ст. ст.391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України
, ст. ст. 11, 15, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по утриманню квартири у
розмірі 1269 грн. та судові витрати у
розмірі 114 грн. 70 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
С.Г. Зосименко