АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1-й інстанції: Лук»яненко
Доповідач: Українець Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів -
Крижанівської Г.В.

- Шебуєвої
В.А.

при секретарі -
Дем»янчук Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»

на рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 24 липня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»,
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року позивач звернувся в
суд із позовом до відповідачів про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

У мотивування вимог посилався на те, що
16 березня 2013 року близько 09 години 05
хвилин в Святошинському районі міста
Києві на проспекті Перемоги, 65 сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_4 під
його керуванням та автомобілем «Honda»
д/н НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3,
внаслідок якої автомобілям завдані
механічні пошкодження.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди працівниками ДАІ складено
протокол про адміністративне
правопорушення відносно нього про те,
що автомобіль під його керуванням не
надав дорогу автомобілю «Honda» д/н, що
рухався по головній дорозі та здійснив
зіткнення з зазначеним автомобілем,
чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього
руху.

Згідно Постанови Святошинського
районного суду м. Києва від 15 квітня 2013
року, провадження в справі № 759/4179/13-п
про адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП відносно нього
закрито за відсутності складу
адміністративного правопорушення.

Вважав, що за наявності лише двох
учасників дорожньо-транспортної
пригоди та підтвердження відсутності
його вини Постановою Святошинського
районного суду від 15 квітня 2013 року та
Висновку експертного дослідження
обставин ДТП, дорожньо-транспортна
пригода сталася з вини ОСОБА_3,
відповідальність якого застрахована
Приватним акціонерним товариством
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» на підставі Договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів Поліс № АВ/6580734.

07 травня 2013 року він подав заяву про
страхове відшкодування до ПрАТ «УАСК
АСКА» про страхове відшкодування
вихідний №2063.

Згідно Листа-відповіді від 02.09.2013 р.
№2670/1-22/01 йому відмовлено у виплаті
страхового відшкодування, мотивуючи це
пунктом 32.1. ст. 32 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» страховик не
відшкодовує шкоду, заподіяну при
експлуатації забезпеченого
транспортного засобу, але за
спричинення якої не виникає
цивільно-правової відповідальності
відповідно до Закону, тобто страхова
компанія може прийняти рішення про
виплату страхового відшкодування лише
після надання постанови суду про
притягнення страхувальника до
адміністративної відповідальності.

За Звітом №97 про оцінку автомобіля
«VolkswagenPassat» д.н. НОМЕР_4 ТОВ «Експерт
Авто» від 2 квітня 2013 року, вартість
відновлення автомобіля з урахуванням
фізичного зносу складає 27 295,33 грн.

З урахуванням уточненої позовної
заяви, просив стягнути з ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» страхове відшкодування
в розмірі 26 295,33 грн., (вартість
відновлювального ремонту 27 295,33 грн. за
вирахуванням 1000,00 грн. франшизи).

Крім того, враховуючи, що ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» не визнавала позов в
повному обсязі, в тому числі у визнанні
факту вини ОСОБА_3 у спричиненні
дорожньо-транспортної пригоди та за
його рахунок оплачена судова
авто-технічна експертиза №2-04/14 на суму
4000 грн., тому просив стягнути з ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» на свою користь суму в
розмірі 4000 грн..

З ОСОБА_3 просив стягнути на свою
користь майнову шкоду в розмірі
франшизи 1000 грн. та моральну шкоду в
розмірі 5 000 грн.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 24 липня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства "Українська акціонерна
страхова компанія "АСКА" на користь
ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 26 295,33
гривень, витрати по оплаті експертизи
4000, 00 гривень та судовий збір в розмірі
262, 95 грн., а всього 30 295 гривен 33 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
франшизу в розмірі 1000, 00 гривень,
моральну шкоду в розмірі 2000, 00 гривень
та судовий збір в розмірі 229, 40 грн., а
всього 3 229 гривен 40 копійок.

Не погоджуючись з рішенням, ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення в частині стягнення з нього на
користь ОСОБА_2 майнової шкоди в
розмірі 26 295,33 гривень та витрат по
оплаті експертизи в сумі 4000, 00 гривень
та ухвалити в цій частині нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до нього в повному обсязі.

Зазначає, що позивачем не надано
доказів вини застрахованої особи
ОСОБА_3, тому дорожньо-транспортна
пригода, яка сталася 16.03.2013 року не є
страховим випадком в розумінні ст.6
Закону України, й воно не має
відшкодовувати спричинену шкоду.

Судом порушено ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при визначенні розміру
матеріальної шкоди, оскільки
відповідно до звіту № 97 від 02.04.2013 року,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля позивача з урахуванням
фізичного зносу складає з ПДВ 27295,33 грн.

Проте, згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону, якщо
відшкодування витрат на проведення
відновлювального ремонту пошкодженого
майна (транспортного засобу) з
урахуванням зносу здійснюється
безпосередньо на рахунок потерпілої
особи (її представника), сума, що
відповідає розміру оціненої шкоди,
зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість.

Враховуючи, що з наданої позивачем до
нього заяви вбачається, що страхове
відшкодування він просить
перерахувати особисто на його рахунок,
тому сума страхового відшкодування має
бути зменшена на суму ПДВ: 27295,33 грн. - 20%
(5459,07 грн.) = 21836,26 грн., й за вирахуванням
франшизи в розмірі 1000 грн. становить
20836,26 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з"явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
огляду на таке.

Судом встановлено, що 16 березня 2013 року
біля 09 години 05 хвилин в Святошинському
районі міста Києві на проспекті
Перемоги, 65 сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «VolkswagenPassat» д/н НОМЕР_4 під
керуванням ОСОБА_2 та автомобілем «Honda»
д/н НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3,
внаслідок якої автомобілям завдані
механічні пошкодження.

Звертаючись в суд з даним позовом
ОСОБА_2 посилався на те, що винним в
даній дорожньо-транспортній пригоді є
ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання, зобов'язана
відшкодувати її на загальних
підставах.

Єдиною підставою для цивільно-правової
відповідальності за завдання шкоди є
правопорушення, що включає як
обов'язкові складові елементи: шкоду,
протиправне діяння особи, котра її
завдала, причинний зв'язок між ними, а
також вину заподіювача шкоди.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Крім
випадків, встановлених ст.. 61 цього
Кодексу.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди працівниками Державної
автомобільної інспекції складено
протокол про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_2 про те,
що автомобіль під його керівництвом не
надав дорогу автомобілю «Honda» д/н
НОМЕР_5, що рухався по головній дорозі
та здійснив зіткнення з зазначеним
автомобілем, чим порушив п. 16.11 Правил
дорожнього руху (а.с. 89).

Згідно Постанови Святошинського
районного суду м. Києва від 15 квітня 2013
року, провадження в справі № 759/4179/13-п
про адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП відносно
ОСОБА_2 закрито за відсутності складу
адміністративного правопорушення (а.с.
9).

Зі змісту даної постанови вбачається,
що підставою для закриття провадження
в справі про адміністративне
правопорушення став висновок №0500
експертного дослідження обставин ДТП
від 11 квітня 2013 року відповідно до
якого саме дії водія автомобіля
«Хонда» ОСОБА_4 не відповідали вимогам
п.34.1. Правил дорожнього руху та з
технічної точки зору знаходились в
причинному зв'язку з виникненням ДТП
(а.с.11-17).

Відповідно до змісту ст. 61 ЦПК України
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Також, у зв'язку з невизнанням ПрАТ
«УАСК АСКА» вини ОСОБА_3 у
дорожньо-транспортній пригоді, яка
мала місце 16.03.2013 року за клопотанням
позивача ухвалою Святошинського
районного суду м. Києва від 24.03.2014 року
призначено судову авто-технічну
експертизу (а.с.103).

З висновку №1-05/14 судової авто
технічної експертизи по факту ДТП за
участю автомобілів «Honda» д/н НОМЕР_5 та
«Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_4 від 12 травня 2014
року вбачається, що з технічної точки
зору, з причин, наведених в
дослідницькій частині даного висновку
експертизи, безпосередньою технічною
причиною даної пригоди були дії водія
автомобіля Honda ОСОБА_3, які суперечили
вимогам п.п.1.5, 2.36), 10.3 ч.1 ПДР та вимог
наказового дорожнього знаку 4.1 ПДР і
створили аварійну дорожню ситуацію. В
діях водія автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_2
(який рухався по паралельній дорозі і
не виконував ніяких перестроювань) не
вбачається невідповідностей вимогам
ПДР, які б створили навіть виникнення
небезпечної ситуації в даному випадку
(а.с.109-118).

У силу ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Суд першої інстанції, оцінивши
висновок №0500 експертного дослідження
обставин ДТП від 11 квітня 2013 року та
висновок №1-05/14 судової автотехнічної
експертизи по факту ДТП від 12 травня 2014
року за правилами встановленими ст.212
ЦПК України, дійшов висновку, що ними
підтверджується наявність в діях водія
«Honda» д/н НОМЕР_5 ОСОБА_3 вини у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 16.03.2013 року, оскільки
постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 15 квітня 2013 року
встановлена відсутність вини ОСОБА_2, а
експертними висновками встановлено
причинний зв'язок між діями водія «Honda»
д/н НОМЕР_5 ОСОБА_3 та настанням
дорожньо-транспортної пригоди, в
результаті якої було пошкоджено
автомобіль позивача.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
доведеність позивачем вини ОСОБА_3 в
скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідальність ОСОБА_3 застрахована
Приватним акціонерним товариством
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» на підставі Договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 18 липня 2012 року Поліс №
АВ/6580734 (а.с. 79).

07 травня 2013 року позивач подав Заяву
про страхове відшкодування до ПрАТ
«УАСК АСКА» про страхове відшкодування
вихідний №2063 (а.с. 18).

Згідно Листа-відповіді від 02.09.2013 р.
№2670/1-22/01 позивачу відмовлено у виплаті
страхового відшкодування на підставі
п. 32.1. ст. 32 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» страховик не
відшкодовує шкоду, заподіяну при
експлуатації забезпеченого
транспортного засобу, але за
спричинення якої не виникає
цивільно-правової відповідальності
відповідно до Закону, тобто страхова
компанія може прийняти рішення про
виплату страхового відшкодування лише
після надання постанови суду про
притягнення страхувальника до
адміністративної відповідальності
(а.с. 67).

Відмова позивачу у виплаті страхового
відшкодування не ґрунтується на
законі.

Відповідачем не оспорюється факт
дорожньо-транспортної пригоди за
участю лише водіїв зазначених
автомобілів, пошкодження автомобіля
позивача і наявність постанови суду,
якою встановлено відсутність вини
позивача у даній дорожньо-транспортній
пригоді та непереборної сили в момент
зіткнення автомобілів.

Отже, дорожньо-транспортна пригода є
страховим випадком в розумінні ст. 6
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», тому в силу ст. 22
даного Закону при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності
страховика відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю,
майну третьої особи.

Згідно зі Звітом №97 про оцінку
автомобіля «VolkswagenPassat» д/н НОМЕР_4 ТОВ
«Експерт Авто» від 2 квітня 2013 року,
вартість відновлення вказаного
автомобіля з урахуванням фізичного
зносу з ПДВ складає 27 295,33 грн. Франшиза
за договором складає 1000, грн. (а.с. 21-25).

Враховуючи те, що розмір страхового
відшкодування зменшується на розмір
франшизи, судом першої інстанції
стягнуто ПрАТ «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА» на користь
позивача суму відшкодування в розмірі
26 295,33 грн. (27 295,33 грн. - 1000 грн.).

Разом з тим, судом першої інстанції не
взято до уваги посилання страхової
компанії на те, що розмір страхового
відшкодування, має бути зменшена на
суму ПДВ та становити з вирахуванням
франшизи в розмірі 1000 грн. 20836,26 грн., так
як позивач просив перерахувати кошти
на його особистий рахунок (а.с.56).

Так, пунктом 36.2. ст.36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» якщо відшкодування витрат на
проведення відновлювального
ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з
урахуванням зносу здійснюється
безпосередньо на рахунок потерпілої
особи (її представника), сума, що
відповідає розміру оціненої шкоди,
зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку
на додану вартість. При цьому
доплата в розмірі, що не перевищує
суми податку, здійснюється за умови
отримання страховиком (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону,
- МТСБУ) документального підтвердження
факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином визначальним для включення
в суму страхового відшкодування ПДВ є
фактичне здійснення ремонту
автомобіля та реєстрації надавача
послуг з ремонту автомобіля платником
ПДВ.

У суді апеляційної інстанції позивач
пояснив, що він відремонтував
автомобіль, проте не має жодних
доказів на підтвердження того, що ним
сплачено суму ПДВ в розмірі 20%, яку
експерт включив у розмір суми, що
підлягає відшкодуванню.

Суд першої інстанції не звернув увагу
на зазначену обставину і помилково
дійшов висновку про стягнення з
відповідача страхового відшкодування
з урахуванням суми ПДВ в розмірі 5459,07
грн.

За таких обставин, сума страхового
відшкодування, яка підлягає стягненню
зі страхової компанії становить 20836,26
грн., тобто 27 295,33 грн. (вартість
відновлювального ремонту з ПДВ) - 5459,07
грн. (20% ПДВ) - 1000 грн. (франшиза).

Враховуючи наведене рішення суду в
частині розміру майнової шкоди
стягнутої з Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА» на користь
ОСОБА_2 підлягає зміні шляхом зменшення
розміру шкоди з 26295,33 грн. до 20836,26 грн.

Крім того, у відповідності до вимог ст.88
ЦПК України рішення суду підлягає
зміні також в частині розміру судового
збору шляхом його зменшення з 262,95 грн.
до 208,36 грн.

Рішення суду в частині стягнення з ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» на користь ОСОБА_2
понесених останнім витрат на
проведення судової авто-технічної
експертизи №2-04/14 в розмірі 4000 грн. (а.с.
128) є законним та обґрунтованим й
підлягає залишенню без змін, оскільки
дана експертиза була призначена судом
у зв'язку з невизнанням позову
страховою компанією.

ОСОБА_3 рішенням суду в частині
стягнення з нього франшизи та
моральної шкоди не оскаржувалося й в
цій частині набрало законної сили.

Керуючись пунктом 36.2. ст.36 Закону
України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст. 88,303,
304,307,309, 313, 314,316 ЦПК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 24 липня 2014 року змінити в
частині розміру матеріальної шкоди та
судового збору стягнутих з Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА» на
користь ОСОБА_2 шляхом зменшення
матеріальної шкоди з 26295,33 грн. до 20836,26
грн. та суми судового збору з 262,95 грн. до
208,36 грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: