У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,суддів:
Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової
Г.І., Остапчука Д.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом відкритого акціонерного
товариства «Експериментальний завод
залізобетонних шпал» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за договором
позики, за касаційною скаргою
представника відкритого акціонерного
товариства «Експериментальний завод
залізобетонних шпал» - Батюсь Тетяни
Василівни на рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 28 січня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 27 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року відкрите акціонерне
товариство «Експериментальний завод
залізобетонних шпал» (далі - ВАТ
«Експериментальний завод
залізобетонних шпал») звернулось до
суду з указаним позовом, в якому
просило стягнути з відповідача
заборгованість за договором позики у
розмірі 14 857 600 грн 07 коп.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що 04 вересня 2006 року
він та ОСОБА_6, який на той час перебував
на посаді голови спостережної ради ВАТ
«Експериментальний завод
залізобетонних шпал», уклали договір
безвідсоткової позики грошових коштів
на суму 15 549 889 грн 89 коп. із строком
повернення до 04 вересня 2011 року.
Відповідно до умов додаткової угоди № 1
до вказаного договору від 28 грудня 2006
року сума безвідсоткової позики була
збільшена до 16 049 889 грн 89 коп. на тих же
умовах. Зазначав, що протягом 2007 року
відповідач частково повернув кошти у
сумі 782 290 грн. Вказував, що станом на
день звернення до суду залишок
заборгованості складає 14 857 600 грн 07
коп., які він просить стягнути з
відповідача, оскільки строк повернення
коштів сплинув, а відповідач з 2007 року
звільнився з роботи на підприємстві
позивача.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 28 січня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 23 травня
2013 року, у задоволенні позову ВАТ
«Експериментальний завод
залізобетонних шпал» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 вересня 2013
року ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 23 травня 2013 року скасовано, справу
передано на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
27 березня 2014 року рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 28 січня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ВАТ
«Експериментальний завод
залізобетонних шпал» - Батюсь Т.В.
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права й просить
скасувати оскаржувані рішення із
ухваленням нового рішення про
задоволення позову у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що позивачем не було
подано в судове засідання оригінал
договору безвідсоткової позики
грошових коштів із терміном повернення
до 04 вересня 2011 року, в той час як
представником відповідача було поадно
оригінал договору безвідсоткової
позики грошових коштів із строком
повернення до 01 вересня 2006 року.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
обов'язок доказування покладається на
сторін, які посилаються на обставини,
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Звертаючись з позовом до суду, ВАТ
«Експериментальний завод
залізобетонних шпал» посилалося на те,
що 04 вересня 2006 року між ВАТ
«Експериментальний завод
залізобетонних шпал» та ОСОБА_6 було
укладено договір безвідсоткової
позики грошових коштів із строком дії
до 09 вересня 2011 року.

Заперечуючи проти позову, представник
відповідача надав суду оригінал
договору безвідсоткової позики
грошових коштів від 04 вересня 2006 року,
відповідно до п. 3 якого сторони
визначили, що позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
до 01 вересня 2016 року (а. с. 215, 247 т. 1).

Суд апеляційної інстанції,
встановивши, що з копії договору
безвідсоткової позики грошових коштів
від 04 вересня 2006 року вбачається, що між
позивачем ВАТ «Експериментальний
завод залізобетонних шпал» та
відповідачем ОСОБА_6 було укладено
договір безвідсоткової позики
грошових коштів, відповідно до п. 3
якого позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
до 04 вересня 2011 року; оригінал
вказаного договору відсутній;
позивачем доказів того, що оригінал
договору зі строком повернення коштів
04 вересня 2011 року вилучено на
підприємстві правоохоронними
органами, не надано; позивачу
роз'яснено зміст ч. 4 ст. 10 ЦПК України,
але будь-яких клопотань про
витребування доказів представником
позивача заявлено не було; відповідач
наявність такого договору не визнає та
надав суду оригінал договору зі
строком повернення коштів до 09 вересня
2016 року, обґрунтовано погодився з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідно до п. 3 договору
безвідсоткової позики грошових коштів
від 04 вересня 2006 року термін повернення
коштів до 01 вересня 2016 року, а відтак
термін дії договору не сплинув, а
позивач права вимоги не набув.

Крім того, у зв'язку з відсутністю
оригіналу договору позики зі строком
повернення коштів до 09 вересня 2011 року
апеляційний суд дійшов правильного
висновку про недоцільність
призначення по справі технічної
експертизи по договору позики, який
надав суду відповідач, оскільки її
висновки не вплинуть на законність
ухваленого у справі рішення суду.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи скарги про неправильне
застосування судом норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення оскаржуваних рішень без
змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника
відкритого акціонерного товариства
«Експериментальний завод
залізобетонних шпал» - Батюсь Тетяни
Василівни відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова
Д.О. Остапчук