АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1 інстанції - Лозинська М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Махлай Л.Д., Болотова Є.В.

при секретарі - Ошедшої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Солом'янського районного суду міста
Києва від 03 червня 2011 року у справі за
поданням Державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві Адаменка Олександра
Михайловича, зацікавлені особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визначення частки
боржника у майні, що є спільною
власністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солом'янського районного суду
міста Києва від 03 червня 2011 року
подання Державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві Адаменка О.М.
задоволено.

Визначено частку боржника ОСОБА_3
квартирі АДРЕСА_1 в розмірі Ѕ частини
цієї квартири.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
порушення судом норм процесуального
права, ставиться питання про
скасування даної ухвали та ухвалення
нової про відмову в задоволенні
подання.

Заслухавши доповідь судді,пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що на виконанні відділу
державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції знаходиться виконавчий лист
№2-1133-1/10, виданий Солом'янським
районним судом м. Києва про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 376 410,00 грн.

Згідно довідки форми №3 КП
„Житло-сервіс" боржник зареєстрований
та проживає в АДРЕСА_2

Вказана квартира на праві власності
належить ОСОБА_1, що підтверджується
договором купівлі-продажу вказаної
квартири від 25.03.1999 року.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Оскільки матеріали справи не містять
доказів визначення часток нерухомого
майна у іншому порядку, слід виходити з
того, що воно належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1
на праві спільної сумісної власності.

Як передбачено ч.1 ст. 379 ЦПК України
питання про визначення частки майна
боржника у майні, яким він володіє
спільно з іншими особами, вирішується
судом за поданням державного
виконавця.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
вірно висновку що, оскільки вказана
квартира була придбана в період шлюбу,
частка боржника ОСОБА_3 становить Ѕ
частини цієї квартири.

Доводи апеляційної скарги про те, що
вказана квартира не є об'єктом спільної
сумісної власності, оскільки була
придбана за кошти що були подаровані
ОСОБА_1 її матір'ю ОСОБА_5, а тому вказана
квартири є її особистою власністю, не
можуть бути прийняті судом до уваги з
огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності, а частинами 1, 4
статті 60 ЦПК встановлено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог, заперечень,
крім випадків, установлених ст. 61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

З урахуванням викладеного, додана на
підтвердження доводів апеляційної
скарги заява ОСОБА_3, посвідчена
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про те, що вказана квартира придбана
виключно за кошти ОСОБА_1, а тому він не
має жодного відношення до вказаної
квартири, не може бути прийнята судом
до уваги, оскільки вказана заява
датована 14 жовтня 2013 року. Натомість
оскаржувана ухвала була постановлена
03.06.2011 року. З тих же підстав не може
бути прийнята судом до уваги заява
ОСОБА_5 про те що вказана квартира була
придбана за її кошти.

З огляду на викладене, оскаржена у
справі ухвала відповідає нормам
процесуального права, а тому ця ухвала
не може бути скасованою з підстав що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів ,-

У Х В
А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду
міста Києва від 03 червня 2011 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: