Справа № 164/1239/14-ц Провадження
№22-ц/773/1452/14 Головуючий у 1
інстанції:Покидюк М.В. Категорія:58
Доповідач: Лівандовська-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
О К Р Е МА У Х В А Л А
02 жовтня 2014 року місто Луцьк
Колегія суд дів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:
головуючого судді -
Лівандовської-Кочури Т.В.
суддів - Веремчук Л.М., Антонюк К.І.
при секретарі -Кирилюку О.О.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2,
відділу Державної виконавчої служби
Маневицького районного управління
юстиції Волинської області про
звільнення майна з-під арешту, за
апеляційною скаргою відповідача
відділу Державної виконавчої служби
Маневицького районного управління
юстиції Волинської області (далі по
тексту ВДВС Маневицького РУЮ) на
рішення Маневицького районного суду
Волинської області від 13 серпня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

В липні 2011 року ОСОБА_3 звернувся в суд
із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ВДВС
Маневицького РУЮ про звільнення майна
з-під арешту, покликаючись на те, що 26
грудня 2011 року на підставі договору
купівлі-продажу придбав у ОСОБА_4
земельну ділянку для будівництва і
обслуговування будинковолодіння. На
момент укладення вищевказаного
правочину будь-яких обмежень чи
заборон щодо її відчуження не було. 27
грудня 2011 року без будь-яких законних
на це підстав постановою ДВС
Маневицього РУЮ на земельну ділянку
накладено арешт та цього ж дня
зареєстровано в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна. Позивач ОСОБА_3, вважаючи, що його
права як власника спірного майна
незаконно порушені, звернувся до суду
за захистом порушених прав, просив
звільнити земельну ділянку з-під
арешту та зняти заборону на її
відчуження.

Рішенням Маневицього районного суду
від 13 серпня 2014 року позов ОСОБА_3
задоволено в повному об'ємі.

Ухвалою суду апеляційної
інстанції від 02 жовтня 2014 року
апеляційну скаргу ВДВС Маневицького
РУЮ відхилено, а рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

В ході розгляду справи в суді
апеляційної інстанції встановлено, що
на виконанні у ВДВС Маневицього РУЮ
перебувало виконавче провадження №
11876566, відкрите за заявою стягувача
ОСОБА_2 від 04 березня 2009 року на
підставі виконавчого листа № 2-570,
виданого 22 січня 2009 року Маневицьким
районним судом про стягнення з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітніх дітей аліментів.

Боржник не належним чином виконував
зобов'язання по сплаті аліментів,
внаслідок чого утворилась
заборгованість.

У зв'язку із цим, державним виконавцем з
метою виявлення майна та коштів
боржника, на яке можливо звернути
стягнення на погашення заборгованості
по аліментах було зроблено запити до
відповідних установ, підприємств та
організацій.

28 вересня 2011 року до ВДВС Маневицького
РУЮ надійшла інформація з управління
Держкомзему у Маневицькому районі
Волинської області про те, що на ім'я
боржника ОСОБА_4 видано Державний акт
на право власності на спірну земельну
ділянку.

Державним виконавцем неодноразово
накладався та скасовувався арешт і
заборона відчуження вищевказаної
земельної ділянки, а 15 грудня 2011 року
винесено постанову про зняття
накладеного на неї арешту.

Тоді як, в ході розгляду справи в суді
апеляційної інстанції, стягувач
повідомила, що зверталась до
державного виконавця лише із проханням
вжиття усіх можливих заходів щодо
стягнення аліментів по сплаті яких
утворилась заборгованість, а не зняття
накладеного арешту.

Законні підстави для зняття арешту
були відсутні. Підтвердженням
неправомірності таких дій державного
виконавця є те, що постановою
начальника від 27 грудня 2011 року
постанову державного виконавця про
зняття арешту було скасовано.

В судове засідання представник ВДВС
Маневицького РУЮ не з'явився, хоча
своєчасно та належним чином
повідомлявся про час та місце розгляду
справи в суді апеляційної інстанції, у
зв'язку із чим, пояснень суду з приводу
таких дій надано не було.

Відтак, згаданим державним виконавцем
було неправомірно знято арешт із
спірної земельної ділянки, внаслідок
чого відбулось її відчуження, що в свою
чергу унеможливило подальше стягнення
аліментних зобов'язань з боржника, і
дало можливість останньому уникнути
матеріальної відповідальності перед
стягувачем.

Стаття 211 ЦПК України передбачає, що
суд, виявивши під час розгляду справи
порушення закону і встановивши причини
та умови, що сприяли вчиненню
порушення, може постановити окрему
ухвалу і направити її відповідним
особам чи органам для вжиття заходів
щодо усунення цих причин та умов. Про
вжиті заходи протягом місяця з дня
надходження окремої ухвали повинно
бути повідомлено суд, який постановив
окрему ухвалу.

У зв'язку із встановленими
фактами, суд вважає за необхідне
постановити окрему ухвалу і направити
її начальнику Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області для вжиття заходів щодо
усунення причин та умов, що сприяли
вчиненню виявлених порушень.

Керуючись ст.ст. 211, 320
ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Довести до відома начальника
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області про наявність
виявлених при розгляді даної справи
порушень для усунення причин та умов,
що сприяли їх вчиненню.

Про вжиті заходи повідомити
апеляційний суд Волинської області
протягом місяця з дня надходження
окремої ухвали.

Окрема ухвала може бути оскаржена
особами, інтересів яких вона
стосується, у загальному порядку.

Головуючий

Судді