АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №681/553/14-ц
Провадження №22-ц/792/1814/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючого судді
Купельського А.В.,

суддів: Фанди В.П., Спірідонової Т.В.

при секретарі: Дорощук
О.М.

з участю: представника апелянта -
ОСОБА_1, представника відділу
Держземагенства у Хмельницькій
області Парасина Р.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Полонського районного суду
Хмельницької області від 21 липня 2014
року, по справі за позовом ОСОБА_3 до
головного управління Держземагенства
України у Хмельницькій області,
відділу Держземагенства у Полонському
районі, Полонської районної державної
адміністрації, Новоселицької
сільської ради, третьої особи на
стороні позивача ліквідатора
відкритого сільськогосподарського
акціонерного товариства
«Новоселицьке» про визнання права
власності на земельну частку (пай),
видачу свідоцтва про право власності
на земельну частку (пай),

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_3, звертаючись
до суду з вказаним позовом, зазначав, що
з 1.01.1957 року по 19.01.1980 рік; з 11.02.1982 року
по 7.07.1984 року та з 27.02.1993 року по 24.02.1997
року працював у ДП «Новоселицький
бурякорадгосп», який згодом був
перетворений у ВСАТ «Новоселицьке». В
січні 2001 року розпочато розпаювання
земель товариства, які за рішенням
Полонської районної ради № 14 від 20.12.2001
року були передані у колективну
власність ВСАТ «Новоселицьке».

Позивач вказує, що 22.03.2014 року йому
стало відомо, що він з 24.02.1997 року і по
сьогоднішній день являється
акціонером ВСАТ.

У зв'язку з цим, та після уточнення
позовних вимог, позивач просив

суд визнати незаконним виключення його
із протоколу розподілу земельних
часток (паїв) розпайованих земель ВСАТ
«Новоселицьке».

Визнати за ним право власності на
земельну частку (пай) в розмірі 5.4247 га
за рахунок вільних земельних ділянок
колишнього ВСАТ «Новоселицьке» в полі
№ 8 за № 144 відділення Дубовий гай та
видати відповідне свідоцтво на право
власності.

Рішенням Полонського районного суду
Хмельницької області від 21 липня

________________________________________________________________________
__

Головуючий у першій інстанції: Горщар
А.Г. Провадження № 22-ц/792/1814/14

Доповідач: Купельський А.В.
Категорія: 47

2014 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить
його скасувати та ухвалити нове, яким
позов задоволити.

Вважає, що рішення є незаконним,
прийнятим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що судом не було
взято до уваги, що питання виключення
ОСОБА_3 із протоколу розподілу
земельних часток (паїв) розпайованих
земель ВСАТ „Новоселицьке" повинно
вирішуватись загальними зборами
працівників та пенсіонерів ВСАТ
«Новоселицьке», що зроблено не було.

Суд не врахував, що позивач є
акціонером ВСАТ „Новоселицьке",
залишається членом зазначеного
товариства та пенсіонером.

Також апелянт вказує, що судом до
правовідносин помилково були
застосовані ст.ст. 25, 118 ЗК України,
оскільки вони регулюють порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Право на земельну частку (пай),
відповідно до Указів Президента
України від 10 листопада 1994 року N 666/94
"Про невідкладні заходи щодо
прискорення земельної реформи у сфері
сільськогосподарського виробництва"
та від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок
паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям", мають члени
сільськогосподарського акціонерного
товариства, у тому числі пенсіонери,
які раніше працювали в ньому і
залишаються членами зазначеного
товариства.

Судом встановлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_3 1942 року народження, з 1.01.1957 року
по 19.01.1980 рік; з 11.02.1982 року по 7.07.1984 року
та з 27.02.1993 року по 24.02.1997 року працював
на той час у державному підприємстві
«Новоселицький бурякорадгосп», який
04.07.1996 року перетворений у ВСАТ
«Новоселицьке» (а. с. 5-7).

24.02.1997 року позивач звільнився з
Товариства за власним бажанням, та
після цього з 26.02.1997 року по 31.07.2001 року
працював на Полонському фарфоровому
заводі, та по досягненню 60-ти річного
віку, 03.02.2002 року, вийшов на пенсію, що
стверджується даними трудової книжки
позивача (а. с. 7).

Згідно рішення Полонської районної
ради від 20.12.2001 року № 14 для ВСАТ
«Новоселицьке» передано у колективну
власність землі
сільськогосподарського призначення
загальною площею 3799 га згідно з
додатком, та створено резервний фонд на
площі 433 га (а. с. 9 - 12).

Державний акт про право колективної
власності на землю отримано не було,
списки членів товариства, які би мали
право на отримання земельної частки
(пай) згідно цього державного акту під
час його існування не складались.

Розпорядженням голови Полонської
районної державної адміністрації №
336/2204-р від 16.09.2004 року на підставі
клопотання правління Товариства його
членам надано дозвіл на розробку
проекту приватизації земель, та
розпорядженням № 447/2004-р від 22.12.2004 року
погоджено проект землеустрою щодо
організації території земельних
часток (паїв) ВСАТ «Новоселицьке» (а. с.
13, 14).

22 листопада 2005 року позивача було
включено до протоколу розподілу
земельних часток (паїв) між
працівниками та пенсіонерами (а. с. 81).

Додатком до протоколу розподілу
земельних часток паїв по
Великоберезнянській сільській раді
відділення Радгоспне, ОСОБА_3
виключений зі списків (а. с. 81 зв.).

Розпорядженням Полонської районної
державної адміністрації від 27 березня
2006 року №128/2006-р затверджено протокол
про розподіл земельних ділянок між
власниками земельних часток (паїв) про
видачу державних актів на право
власності на земельні ділянки ( а. с. 82).

У списках в додатках до розпорядження
відомості, що ОСОБА_3 включений до
списків громадян, на отримання
державних актів на право власності на
землю відсутні ( а. с. 83-87).

Завірені копії документів зазначених
на а. с. 81, 81 зв., 82 - 87 витребувані в ході
розгляду апеляції надійшли з відділу
Держземагенства у Полонському районі
досліджені судом і долучені до
матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що ВСАТ «Новоселицьке» не
отримувало Державний акт про право
колективної власності на землю та
списки членів товариства, які би мали
право на отримання земельної частки
(пай) згідно цього державного акту в цей
період не складались. Крім того,
позивач на час приватизації земель, які
знаходились у користуванні товариства,
не являвся його працівником, а також не
був пенсіонером із числа працівників
ВСАТ «Новоселицьке».

З таким висновком погоджується колегія
суддів апеляційного суду.

Посилання апелянта, що судом не було
взято до уваги, що виключення зі списку
до протоколу розподілу земельних
часток (паїв) між працівниками та
пенсіонерами повинно вирішуватись
загальними зборами працівників та
пенсіонерів ВСАТ «Новоселицьке», що
зроблено не було, не може бути
підставою для скасування рішення суду.

Апелянт обґрунтовує своє посилання
тим, що додаток до протоколу належним
чином не оформлений. Між тим, протокол
розподілу земельних часток (паїв) між
працівниками та пенсіонерами, на який
апелянт посилається як на доказ того,
що його включили до списку теж належним
чином не оформлений. Інших доказів на
підтвердження своїх доводів позивач -
апелянт не надав, зазначивши при цьому,
що їх не існує. Апеляційним судом
встановлено, що і державне
підприємство «Новоселицький
бурякорадгосп» Державний акт про право
колективної власності на землю не
отримало та списки членів товариства,
які би мали право на отримання
земельної частки (пай) згідно цього
державного акту під час його існування
не складались.

Зазначене підтверджується,
розпорядженням Полонської районної
державної адміністрації від 27 березня
2006 року №128/2006-р затверджено протокол
про розподіл земельних ділянок між
власниками земельних часток (паїв) про
видачу державних актів на право
власності на земельні ділянки ( а. с. 82).

У списках в додатках до розпорядження
відомості, що ОСОБА_3 включений до
списків громадян, на отримання
державних актів на право власності на
землю відсутні (а. с. 83-87).

Крім того, право на земельну частку
(пай), відповідно до вищезазначених
Указів Президента України, мають члени
сільськогосподарського акціонерного
товариства, у тому числі пенсіонери,
які раніше працювали в ньому і
залишаються членами зазначеного
товариства.

На момент прийняття рішення Полонською
районною радою від 20.12.2001 року № 14 про
передачу ВСАТ «Новоселицьке» у
колективну власність земель
сільськогосподарського призначення
загальною площею 3799 га., позивач вже не
був членом зазначеного товариства.
Наявність у позивача сертифікату серії
А № 291 не може свідчити про перебування
його членом зазначеного товариства.

Довідка, на яку посилається апелянт, як
на підтвердження того, що позивач
залишається членом зазначеного
товариства, як пенсіонер, що раніше
працював в ньому, від 24 жовтня 2011 року,
видана головою правління ВСАТ
«Новоселицьке» В.Л. Вельгас про те, що
ОСОБА_3 станом на 23 листопада 2005 року
був пенсіонером за віком ВСАТ
«Новоселицьке», так як його трудовий
стаж в радгоспі «Новоселицький» та
ВСАТ «Новоселицьке» становить 28 років 5
місяців і, що він із членів
сільськогосподарського акціонерного
товариства на момент розпаювання не
виходив, спростовується його трудовою
книжкою, де зазначається, що 24.02.1997 року
позивач звільнився з Товариства за
власним бажанням, та після цього з
26.02.1997 року по 31.07.2001 року працював на
Полонському фарфоровому заводі.

Всупереч твердженню апелянта, суд
обґрунтовано застосував ст. ст. 25, 118 ЗК
України, оскільки розпаювання земель
товариства було закінчено після
набрання чинності ЗК України 2002 року.

Інші доводи апеляційної скарги,
ретельно досліджені судом, висновків
суду не спростовують і не дають підстав
вважати, що судом допущені порушення
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне,
обґрунтоване, відповідає обставинам
справи, постановлене з дотриманням
вимог процесуального права, колегія
суддів не вбачає підстав для його
скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Полонського районного суду
Хмельницької області від 21 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду
А.В. Купельський