У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Нагорняка В.А.,
Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Мегабанк» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
малолітнього ОСОБА_8, третя особа -
Виконавчий комітет Комсомольської
районної у м. Херсоні ради, як орган
опіки та піклування, про виселення, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 13 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Мегабанк» (далі - ПАТ
«Мегабанк») звернулося до суду з
позовом, у якому зазначало, що 04
березня 2008 року між ним та ОСОБА_4
укладено кредитний договір, згідно з
умовами якого остання отримала кредит
у розмірі 228 тис. грн строком до 03
березня 2018 року зі сплатою 17,5 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 04
березня 2008 року банк та ОСОБА_4 уклали
договір іпотеки, за яким остання
передала банку в іпотеку житловий
будинок по АДРЕСА_1.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 24
листопада 2010 року стягнуто солідарно з
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9 на користь ПАТ
«Мегабанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 335 429 грн
43 коп., у тому числі за рахунок
звернення стягнення на вказаний
житловий будинок, як предмет іпотеки,
шляхом надання банку права продажу
вказаного домоволодіння.

Банк за 30 днів повідомив письмово
відповідачів про добровільне
виселення з житлового будинку, але
зазначена вимога виконана не була.

ПАТ «Мегабанк» просило виселити
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
житлового будинку, по АДРЕСА_1.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 18 березня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 13 травня

2014 року рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона

від 18 березня 2014 року скасовано, позов
задоволено. Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та малолітнього
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, із житлового
будинку по АДРЕСА_1, без надання іншого
житлового приміщення. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено, що 04 березня 2008 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Мегабанк», правонаступником якого є
ПАТ «Мегабанк», та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір № 77-21П/2008, за яким
остання отримала кредит у розмірі 228
тис. грн строком до 03 березня 2018 року зі
сплатою 17,5 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 04
березня 2008 року банк та ОСОБА_4 уклали
договір іпотеки, за яким остання
передала банку в іпотеку житловий
будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 8−?9).

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона

від 24 листопада 2010 року стягнуто
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9 на
користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість
за кредитним договором від 04 березня 2008
року № 77-21П/2008 у розмірі 335 429 грн 43
коп., у тому числі за рахунок звернення
стягнення на вказаний житловий
будинок, як предмет іпотеки, шляхом
надання банку права продажу будинку
(а.с. 13−?14).

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» (далі - Закон) звернення
стягнення на передане в іпотеку
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житлове приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду (ч. 2 ст. 40 Закону).

Аналогічний порядок виселення всіх
громадян, що мешкають у житловому
будинку або житловому приміщенні, на
які звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, передбачено у ч. 3 ст. 109 ЖК
Української РСР.

Банк надіслав у 2012 році лист-вимогу про
добровільне погашення заборгованості
за кредитним договором від 04 березня 2008
року № 77-21П/2008 та договором іпотеки від
04 березня 2008 року № 77-21П/2008-3 та
виселення з житлового приміщення, що є
предметом іпотеки, на підставі
ст. 40 Закону України «Про іпотеку».

Відповідачі не спростували, що підписи
на рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення про
отримання листа-вимоги виконані не
ними (а.с. 16−?18).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Мегабанк», суд апеляційної інстанції,
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що відповідачі підлягають виселенню
відповідно до ст. ст. 109, 132-1 ЖК
Української РСР.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при
розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а рішення апеляційного суду
залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 13 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Нагорняк В.А.,
Писана Т.О.