АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9100/2014
Головуючий в 1 інстанції - Величко
Доповідач - Шиманський
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Махлай Л.Д., Болотова Є.В.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Бойченюка Кирила
Володимировича в інтересах Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Цифротех» на рішення Святошинського
районного суду міста Києва від 30 травня
2014 року у справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Цифротех» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет застави - рухоме
майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернувся у березні 2013 року.

Зазначав, що з метою належного
виконання Договору поставки від 15.11.2007
року між ТОВ «Цифротекс» та ОСОБА_3 був
укладений Договір застави № 07/1115 від
15.11.2007 р., відповідно до умов якого
ОСОБА_3 передала у заставу ТОВ
«Цифротекс» належний їй на праві
власності автомобіль Toyota Prado, рік
випуску - 2005, реєстраційний номер
НОМЕР_1, оціночною вартістю 100 000 грн.

26.12.2008 року ОСОБА_3 на підставі
нотаріально посвідченої довіреності
від 26.12.2008 року, уповноважила ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 експлуатувати та
розпоряджатися ( продати, обміняти,
заставляти,здавати в оренду) належний
їй на праві власності автомобілем Toyota
Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1 та
27.12.2008 року, без згоди ТОВ «Цифротекс»,
автомобіль було знято з обліку у
Донецькому МРЕВ-1, а 31.03.2009 р. автомобіль
було поставлено на облік у Донецькому
МРЕВ-1, реєстраційний номер НОМЕР_2 та
зареєстровано за ОСОБА_6

Позивач також зазначав, що рішенням
Будьонівського районного суду м.
Донецька від 12.05.2011 року договір
купівлі-продажу спірного автомобіля
між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було визнано
недійсним. Під час розгляду справи у
суді ОСОБА_6 здійснила відчуження
спірного автомобіля на користь ОСОБА_7,
яка в свою чергу здійснила відчуження
спірного автомобіля на користь ОСОБА_8,
а останній на підставі довідки-рахунку
№ 415006 від 26.07.2012 р. здійснив відчуження
на користь ОСОБА_2

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за договором поставки від
15.11.2007 року рішенням Господарського
суду Донецької області від 01.04.2009 року,
по справі №3644 за позовом ТОВ
«Цифротекс» до ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_9,
стягнуто з ФОП ОСОБА_3 основний борг у
розмірі 152 423,15 грн.,182,5% річних в сумі 52
478,68 грн., витрати по оплаті державного
збору у розмірі 2049,01 грн., витрати ІТЗ в
сумі 58,78 грн., а всього 207009,62 грн.

Позивач стверджував, що відповідачем
погашено лише 8 282,88 грн. заборгованості,
а тому просив суд звернути стягнення на
предмет застави автомобіль Toyota Prado,
державний номер НОМЕР_3, 2005 р. Визнати за
ТОВ «Цифротекс» право власності на
автомобіль Toyota Prado, державний номер
НОМЕР_3, 2005 р. Витребувати у відповідача
ОСОБА_2 та передати у власність
позивачу вищевказаний автомобіль.

Рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 30 травня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування даного рішення
та ухваленні нового про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі
рішення суд виходив із вимог даної
норми закону, зібраних у справі та
наданих сторонами доказів, яким дав
повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом вірно встановлено, що 15.11.2007 року
між ТОВ «Цифротех» та ОСОБА_3 було
укладено договір застави №07/1115,
відповідно до якого відповідач в
забезпечення виконання зобов'язань за
основним договором №07/1114 від
14.11.2007 року передала відповідачу
належне їй на праві власності майно, а
саме автомобіль марки Toyota Prado, колір-
чорний, 2005 р., реєстраційний номер
НОМЕР_1. Технічний паспорт виданий
Донецьким МРЕВ-1 від 31.10.2005 року, про що в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна було зроблено відповідний запис
(а.с. 10-13,18).

У зв'язку з невиконанням взятих на себе
зобов'язань за основним договором
№07/1114 від 14.11.2007 року ТОВ «Цифротех»
звернулось до Господарського суду
Донецької області з позовом до ФОП
ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_9 про стягнення суми
боргу.

Рішенням Господарського суду
Донецької області від 01.04.2009 року
стягнуто з ФОП ОСОБА_3 основний борг у
розмірі 152 423,15 грн., 182,5% річних в сумі
52 478,68 грн., витрати по оплаті
державного збору у розмірі 2049,01 грн.,
витрати ІТЗ в сумі 58,78 грн., а всього
207009,62 грн. (а.с. 6-9).

Як вбачається з матеріалів справи,
26.12.2008 року ОСОБА_3 на підставі
нотаріально посвідченої довіреності
від 26.12.2008 року, уповноважила
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 експлуатувати та
розпоряджатися (продати, обміняти,
заставляти, здавати в оренду) належний
їй на праві власності автомобілем Toyota
Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1, та
27.12.2008 року без згоди ТОВ
«Цифротекс», автомобіль було знято з
обліку у Донецькому МРЕВ-1, а 31.03.2009 р.
автомобіль було поставлено на облік у
Донецькому МРЕВ-1, реєстраційний номер
НОМЕР_2 та зареєстровано за ОСОБА_6

Рішенням Будьоннівського районного
суду міста Донецька від 12.05.2011 року
визнано біржовий договір
купівлі-продажу спірного автомобіля,
укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, котрий
діяв на підставі довіреності від імені
ОСОБА_3 від 26.12.2008 року, недійсним.

Рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 02.07.2013 року ОСОБА_2
визнано добросовісним набувачем
спірного транспортного засобу (а.с. 45).

Відповідно ст. 590, 591 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Реалізація предмета застави,
на який звернене стягнення,
провадиться шляхом його продажу з
публічних торгів, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частинами першою та сьомою статті 20
Закону України "Про заставу"
передбачено, що заставодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет застави в разі, якщо в момент
настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано, якщо інше не
передбачено законом чи договором.
Реалізація заставленого майна, на яке
звернено стягнення, провадиться
державним виконавцем на підставі
виконавчого листа суду або наказу
господарського суду, або виконавчого
напису нотаріуса у встановленому
порядку, якщо інше не передбачено цим
Законом чи договором.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» предмет
обтяження, право власності на який
належить боржнику, може бути
відчужений останнім, якщо інше не
встановлено законом або договором.
Якщо законом або договором
передбачена згода обтяжувача на
відчуження боржником рухомого майна,
яке є предметом обтяження, така згода
не вимагається в разі переходу права
власності на рухоме майно в порядку
спадкування, правонаступництва або
виділення частки у спільному майні.

Якщо інше не встановлено законом,
зареєстроване обтяження зберігає силу
для нового власника (покупця) рухомого
майна, що є предметом обтяження, за
винятком таких випадків: обтяжувач
надав згоду на відчуження рухомого
майна боржником без збереження
обтяження; відчуження належного
боржнику на праві власності рухомого
майна здійснюється в ході проведення
господарської діяльності, предметом
якої є систематичні операції з
купівлі-продажу або інші способи
відчуження цього виду рухомого майна.

Згідно ст. 10 вищевказаного Закону у
разі відчуження рухомого майна
боржником, який не мав права його
відчужувати, особа, що придбала це
майно за відплатним договором,
вважається його добросовісним
набувачем згідно зі статтею 388
Цивільного кодексу України за умови
відсутності в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна відомостей про
обтяження цього рухомого майна.
Добросовісний набувач набуває право
власності на таке рухоме майно без
обтяжень.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції вірно
прийшов до висновку, що оскільки
договором застави №07/1115 від 15.11.2007 року
не передбачені підстави щодо
задоволення вимог іпотекодержателя
шляхом визнання права власності на
предмет застави та витребування його у
заставодавця та, оскільки ОСОБА_2
згідно рішення Святошинського
районного суду міста Києва від 02.07.2013
року, є добросовісним набувачем, то з
огляду на вимоги ст. 10 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» відсутні правові
підстави для зверненя стягнення на
предмет застави

З урахуванням наявних в матеріалах
справи доказів, а саме розширеного
витягу №44713107 від 17.07.2014 року, рішення
Святошинського районного суду міста
Києва від 02.07.2013 року про визнання
відповідача добросовісним набувачем, а
також враховуючи той факт, що
відчуження автомобіля від ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, а від ОСОБА_7 до ОСОБА_8
позивачем не оспорювалось, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо відсутності
правових підстав для задоволення
позовних вимог.

Таким чином, твердження апеляційної
скарги про незаконність та
упередженість судового рішення
матеріалами справи спростовуються.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу Бойченюка
Кирила Володимировича в інтересах
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Цифротех» -
відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
міста Києва від 30 травня 2014 року-
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: