УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Червинської М.Є.,
Лесько А.О., Черненко
В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про стягнення заборгованості за
кредитним договором; за зустрічним
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до публічного
акціонерного комерційний банк «Надра»
про визнання договору поруки
припиненим за касаційною скаргою
ОСОБА_6, ОСОБА_5, подану представником -
ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 20 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ПАТ КБ «Надра»
звернулося до суду з указаним позовом
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
боргу за кредитним договором.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
відповідно до укладеного договору від
13 липня 2007 року ОСОБА_4 отримав кредит в
сумі 140 тис. дол.. США зі строком
повернення до 10 липня 2017 року, зі
сплатою за користування кредитом
відсотків в розмірі 14,49% річних. У
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, 13 липня 2007 року
був укладений договір іпотеки,
відповідно до якого в іпотеку було
передано квартиру, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1. Крім того, у
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором було укладено
договори поруки від 13 липня 2007 року між
банком і ОСОБА_5 та ОСОБА_6 24
вересня 2009 року банк провів
реструктуризацію, уклавши з ОСОБА_4
додаткову угоду, згідно якої позивачем
було змінено порядок погашення
заборгованості за кредитним договором.
Відповідачі порушили умови кредитного
договору і станом на 21 січня 2013 року
прострочена заборгованість складає 198
392,67 дол. США, яку банк просив стягнути з
відповідачів у солідарному порядку.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися із
зустрічним позовом до ПАТ КБ «Надра»
про визнання договорів поруки,
посилаючись на те, що між ПАТ КБ «Надра»
та ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір від 13 липня 2007 року. Для
забезпечення виконання умов
кредитного договору 13 липня 2007 року
між ПАТ КБ «Надра» і ОСОБА_5 та ОСОБА_6
було укладено договори поруки.
Указували на те, що 24 вересня 2009 року
між ПАТ КБ «Надра» і ОСОБА_4 було
укладено додаткову угоду, згідно якої
було змінено порядок погашення
заборгованості за кредитним договором,
а саме, збільшено суму мінімального
необхідного платежу. Вважають, що
кредитором без відома поручителів були
змінені умови основного договору,
унаслідок чого збільшився обсяг їхньої
відповідальності. Просили визнати
припиненими укладені ними вказані
договори поруки.

Рішенням Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 4 грудня 2013
року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ПАТ КБ «Надра»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 1 587 752 грн. 63 коп. Вирішено
питання про судові витрати. Зустрічний
позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволено.
Визнано припиненим договір поруки,
укладений 13 липня 2007 року між
ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6 Визнано
припиненим договір поруки, укладений 13
липня 2007 року між ПАТ КБ «Надра та
ОСОБА_5 Вирішено питання про судовий
збір.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 20 березня 2014
року рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позову
ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до
ПАТ КБ «Надра» про визнання договорів
поруки припиненими скасовано та в цій
частині ухвалено нове рішення, яким
стягнуто солідарно з ОСОБА_4 з ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ
«Надра заборгованість за кредитним
договором у розмірі 1 585 752
грн. 63 коп. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ПАТ
КБ «Надра» про визнання договорів
поруки припиненими - відмовлено. У
решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій
представником ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 просять скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судового рішення в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя.

Апеляційний суд, вирішуючи спір, на
підставі доказів, наданих сторонами й
належним чином оцінених судами (ст. 212
ЦПК України), обґрунтовано виходив із
того, що із того, що поручителі були
обізнані та інформовані про укладення
додаткової угоди до кредитного
договору, про що свідчать підписані
ними анкети (а.с. 158-161), та надали на це
згоду.

Така правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
26 березня 2014 року № 6-11цс14, яка згідно зі
ст. 360-7 є обов'язковою для судів.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення суду, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_5, подану
представником - ОСОБА_7, відхилити.

Рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 20 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
М.Є. Червинська

А.О. Лесько

В.А. Черненко