СУД МІСТА КИЄВА
вул. Солом»янська, 2-А
Головуючий у 1 інстанції - Калініченко
Доповідач - Мараєва Н.Є.
24.09.2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м.Києва в складі :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.
При секретарі - Дубик Ю.Г.
Розглянули у відкритому судовому
засіданні в м.Києві
Цивільну справу за апеляційною
Представника ОСОБА_1
на рішення Голосіївського районного
суду м.Києва від 28.04.2014 р.
в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, 3-
у справах дітей Голосіївської
районної в м. Києві державної
про зобов»язання звільнити жиле
Заслухавши доповідь судді Мараєвої
Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися,
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,-
Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 28.04.2014 р. відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, 3-
особа : Служба у справах дітей
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації про
зобов»язання звільнити жиле
приміщення

В апеляційній скарзіпредставник
ОСОБА_1 просить скасувати це рішення та
постановити нове, яким позов
задовольнити, посилаючись на його
незаконність, зокрема, що суд неповно
з»ясував обставини справи, не дав
належної оцінки доказам, порушив норми
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом, рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва
від 12.10.2011 р. за ОСОБА_2 та її
неповнолітнім сином ОСОБА_3 було
визнано право користування жилим
приміщенням АДРЕСА_1 та зобов»язано
Голосіївську РДА у м.Києві в особі КП
«ЖЕО-107» укласти з нею договір найму
зазначеної квартири. Це рішення
набрало чинності у встановленому
порядку.

Згідно довідки за ф-3, виданої КП
«ЖЕО-107» Голосіївського району в
м.Києві 12.02.2014 р., ОСОБА_2 та
неповнолітній ОСОБА_3 зареєстровані на
житловій площі спірної квартири з 8.11.2011
р., що також підтверджується довідкою
адресно-довідкового відділу УГІРФО
ГУМВС України в м.Києві.

Тому, суд обгрунтовано вважав, що
зазначені докази спростовують доводи
позивача про незаконність проживання
відповідачки з неповнолітнім сином у
спірній квартирі.

Щодо наданої позивачем довідки за
формою №3 від 17.09.2011 р., яка не містить
даних щодо реєстрації у АДРЕСА_1 ОСОБА_2
та її сина ОСОБА_3, суд правильно вважав,
що вона не може бути взята до уваги,
оскільки, видана до здійснення
реєстрації цих осіб у спірній квартирі.

Крім того, факт проживання
відповідачки ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3
до реєстрації їх у цій квартирі
підтверджується актами обстеження
цієї квартири, складеними комісією КП
«ЖЕО-107» 01.05.2011 р., 29.06.2011 р., 24.11.2011 р., та
актом обстеження житлово-побутових
умов проживання, складеним комісією
Служби у справах дітей Голосіївської
районної в місті Києві державної
адміністрації 12.08.2011 р., згідно яких
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно проживають у
зазначеній квартирі.

Згідно довідки Поліклініки № 2 Дитячої
клінічної лікарні № З Солом'янського
району м. Києва, від 22.06.2011 р., дитина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 та перебуває на обліку у цьому
медичному закладі від народження,
тобто, з травня 2005 р. по теперішній час.

Крім зазначеного, факт проживання
ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 у квартирі
АДРЕСА_1 встановлено рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва
від 19 грудня 2012 р., постановленим у
справі № 2-2100/12 за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3- особа: Голосіївська районна в
м. Києві державна адміністрація про
усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням та вселення та за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3- особи: Голосіївська
районна в м. Києві державна
адміністрація, Голосіївський районний
відділ Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням.

Суд правильно дійшов висновку про те,
що доводи позивача про зобов'язання
відповідачки з її неповнолітнім сином
звільнити спірну квартиру, оскільки,
згідно розпорядження Голосіївської
районної в місті Києві державної
адміністрації № 775 від 18 жовтня 2011 р.
саме з ним як із зареєстрованим членом
сім'ї наймача був укладений договір
найму цієї квартири у зв'язку зі смертю
квартиронаймача, є безпідставними,
оскільки наданими суду доказами
підтверджується факт законного
проживання відповідачів у зазначеному
жилому приміщенні та користування ним.

Так, ОСОБА_2 та її неповнолітній син
ОСОБА_3 проживали у АДРЕСА_1 як члени
сім'ї наймача ОСОБА_4, який помер 27.05.2014
року; а рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 12 жовтня 2011
р., яке набрало законної сили, за нею та
неповнолітнім сином визнано право
користування жилим приміщенням
квартири АДРЕСА_1.

Згідно ст. 64 ЖК Української PCP члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. До членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство. Якщо
зазначені особи перестали бути членами
сім'ї наймача, але продовжують
проживати в займаному жилому
приміщенні, вони мають такі ж права і
обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно ч.2 ст.65 ЖК Української PCP особи,
що вселилися в жиле приміщення як члени
сім'ї наймача, набувають рівного з
іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами, наймачем
та членами його сім'ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Оскільки, позивачем з відповідачкою не
укладалося інших угод щодо порядку
користування жилим приміщенням
квартири АДРЕСА_1,- то вони мають рівне
право користування цим приміщенням,
несуть рівні обов'язки, що випливають
із договору його найму.

Суд також правильно дійшов висновку
про те, що доводи позивача щодо
перешкоджання відповідачкою із сином
здійснювати позивачеві його немайнові
права, право на користування квартирою
та реалізувати право на приватизацію
квартири свого підтвердження не
знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд
обґрунтовано дійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 є
необгрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду відповідають вимогам
закону, підтверджуються матеріалами
справи.

Суд повно з»ясував обставини справи,
дав належну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л
и л а :

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1
- відхилити, а рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 28.04.2014 р. -
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :