УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2014 р. Дніпровський районний
суд м.Києва у складі:

головуючого - суді Гаврилової О.В.,

при секретарі - Сірош О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві заяву
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Споживчий центр» -
Мусійчук О.В. про винесення додаткового
рішення по цивільній справі за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Споживчий центр» до
ОСОБА_4 про видачу виконавчого листа на
підставі рішення третейського суду,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 04 червня 2014 року заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Споживчий центр» до
ОСОБА_4 про видачу виконавчого листа на
підставі рішення третейського суду -
задоволена. Видано виконавчий лист на
виконання рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 30.01.2012 року у
справі № СЦ 18/12, стягнуто з ОСОБА_4 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Споживчий центр»
заборгованість за договором кредиту в
сумі 2304,00 грн. та третейський збір у
розмірі 88,37 грн.

15 липня 2014 року представник заявника
Мусійчук О.В. звернулася до суду з
заявою про винесення додаткового
рішення та вирішення питання про
стягнення з ОСОБА_4 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Споживчий центр»
судових витрат по сплаті судового
збору в сумі 243,60 грн., які були сплачені
заявником при зверненні з даною заявою
до суду.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та місце слухання
справи повідомлялись належним чином,
про причини неявки суд не повідомили,
їх неявка в судове засідання не
перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
наведені доводи з приводу ухвалення у
справі додаткового рішення, оцінивши
наявні у справі докази, суд приходить
до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 Цивільного
процесуального кодексу України, судові
рішення викладаються у формах ухвали,
рішення, постанови.

У відповідності до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 220
Цивільного процесуального кодексу
України суд може ухвалити додаткове
рішення, якщо: стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу якої сторони
подавали докази і давали пояснення, не
ухвалено рішення; судом не вирішено
питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового
рішення може бути подано до закінчення
строку на виконання рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. Положення коментованої
статті регулює розподіл судових
витрат, які застосовуються по справах
позовного провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 210 Цивільного
процесуального кодексу України, ухвала
суду, що постановляється як окремий
документ, складається з:

1) вступної частини із зазначенням: часу
і місця її постановлення; прізвища та
ініціалів судді (суддів - при
колегіальному розгляді); прізвища та
ініціалів секретаря судового
засідання; імен (найменувань) сторін та
інших осіб, які брали участь у справі;
предмета позовних вимог;

2) описової частини із зазначенням суті
питання, що вирішується ухвалою;

3) мотивувальної частини із зазначенням
мотивів, з яких суд дійшов висновків, і
закону, яким керувався суд,
постановляючи ухвалу;

4) резолютивної частини із зазначенням:
висновку суду; строку і порядку
набрання ухвалою законної сили та її
оскарження.

Ухвала, постановлена відповідно до
статей 389-6 та 389-11 цього Кодексу, повинна
відповідати вимогам, що містяться у
зазначених статтях.

Відповідно до ч. 1 ст. 389-9 заява про
видачу виконавчого листа на примусове
виконання рішення третейського суду
розглядається суддею одноособово
протягом п'ятнадцяти днів з дня
надходження до суду в судовому
засідання з викликом сторін. Неявка
сторін чи однієї із сторін належним
чином повідомлених про час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду заяви.

Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 389-11
Цивільного процесуального кодексу
України, за результатами розгляду
заяви про видачу виконавчого листа на
примусове виконання рішення
третейського суду суд постановляє
ухвалу про видачу виконавчого листа
або про відмову у видачі виконавчого
листа на примусове виконання рішення
третейського суду за правилами,
встановленими цим Кодексом для
ухвалення рішення. Положення даної
статті повністю кореспондуються з
положеннями ст. 210 Цивільного
процесуального кодексу України.

В ухвалі суду мають бути також
зазначені:

1) найменування і склад третейського
суду, який прийняв рішення;

2) ім'я (найменування) сторін
третейського спору;

3) дані про рішення третейського суду,
за яким заявник просить видати
виконавчий лист;

4) вказівка про видачу виконавчого
листа або про відмову у його видачі.

Судом встановлено, що заявник
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Споживчий центр»,
звертаючись із заявою до суду, просив
видати виконавчий лист на примусове
виконання рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 30.01.2012 року у
справі № СЦ 18/12 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Споживчий
центр» до ОСОБА_4. Стягнути з ОСОБА_4 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Споживчий центр»
суму сплаченого позивачем судового
збору у розмірі 243,60 грн..

Відповідно до положень п. 16 ч. 1 ст. 4
Закону України «Про судовий збір»
ставка судового збору, за подання заяви
про видачу виконавчого листа на
примусове виконання рішення
третейського суду встановлюється в
розмірі 0,2 мінімальної заробітної
плати. (243,60 грн.)

Як вбачається з тексту
постановленої ухвали суду, суд надавши
оцінку зібраним по справі доказам,
вирішив справу в межах заявлених вимог,
що відповідає положенням ч. 1 ст. 11
Цивільного процесуального кодексу
України, задовольнивши позовні вимоги
заявника про видачу виконавчого листа.

В той же час, окремого
застереження щодо повернення судових
витрат по сплаті судового збору, за
подання заяви про видачу виконавчого
листа на примусове виконання рішення
третейського суду законом не
передбачено.

Разом з тим, у даному випадку
винесення додаткового рішення
виключається.

Таким чином, заява представника
заявника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Споживчий центр»
про ухвалення додаткового рішення по
даній справі є необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню за
відсутності підстав для ухвалення
додаткового рішення.

Керуючись ст. 220 Цивільного
кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Споживчий центр»в
задоволенні заяви про ухвалення
додаткового рішення по цивільній
справі №755/13334/14-ц за заявою Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Споживчий центр» до ОСОБА_4 про видачу
виконавчого листа на підставі рішення
третейського суду.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-денний строк з
дня отримання її копії.

С у д д я