Ухвала

06 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника
Д.Д.суддів:Лесько А.О.,Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.Штелик С.П.розглянувши в
судовому засіданні заяву ОСОБА_6 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних справ від 19 грудня
2013 року в справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про визнання договору довічного
утримання недійсним,

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду із
вказаним позовом, в якому просив
визнати недійсним договір довічного
утримання, укладений 15 вересня 2010 року
між ОСОБА_8 та ОСОБА_7

В обґрунтування позовних вимог
вказував на те, що на момент укладення
вказаного договору ОСОБА_8 не могла
усвідомлювати значення свої дій та
керувати ними, оскільки була хвора на
церебральний атеросклероз, хворобу
Альцгеймера та шизофренію.

Просив позов задовольнити.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 14 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 25
листопада 2013 року, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних справ від
19 грудня 2013 року відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення Біляївського
районного суду Одеської області від 14
жовтня 2013 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва від 25
листопада 2013 року у даній справі.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд у зв'язку з
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції положень статей
16, 215, 216 Цивільного кодексу України, що,
на думку заявника, потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
заявник наводить ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 липня 2014 року в справі про
визнання договору довічного утримання
недійсним та його розірвання, визнання
права на спадкування.

У допуску справи за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_9 про визнання договору довічного
утримання недійсним до провадження
Верховного Суду України необхідно
відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Наведені заявником доводи не містять
ознак, які згідно вимог вищевказаної
норми є підставами для перегляду
судових рішень. В доданих судових
рішеннях підстава, предмет позову й
фактичні обставини є різними, відтак,
правовідносини не є подібними, а тому у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись статтею 355 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про визнання договору довічного
утримання недійсним, за заявою ОСОБА_6
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних справ від 19 грудня
2013 року до провадження Верховного Суду
України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. ЛуспеникСудді:А.О.
Лесько С.Ф. Хопта В.А. Черненко С.П.
Штелик