Справа № 645/7783/14-ц
Провадження № 2/645/2366/14
УХВАЛА

Іменем України

28 листопада 2014 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

встановив:

15.09.2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 Посилався на те, що з 29.04.2001р. перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, має спільних неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, 08.02.2002р.народження, ОСОБА_5, 27.10.2008р.народження, та ОСОБА_6, 12.08.2010р.народження. На час звернення із позовом у суді також перебуває справа про розірвання вказаного шлюбу. За час шлюбу сторонами в 2003р. було придбано квартиру №42 в будинку 254 Б по пр.Московському в м.Харкові, на 1 / 2 частку якої ОСОБА_2 просить визнати за ним право власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Крім того, позивач зазначає, що їхнім подружжям було придбано рухоме майно побутового призначення, яке розташоване у вказаній квартирі, а тому також в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя просить провести поділ вказаного майна.

27.11.2014р. на попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 звернулися до суду із заявою про забезпечення позову, а саме просили накласти арешт на рахунки відповідачки ОСОБА_3 в ПАТ КБ «ПриватБанк» : р/р 2384, р/р 056606.

Відповідачка ОСОБА_3 заперечувала факт наявності в неї рахунків в ПАТ КБ «ПриватБанк».

Її представник адвокат ОСОБА_8 просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що поділ грошових коштів не є предметом позовних вимог ОСОБА_2

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подану заяву та доводи в її обґрунтування, прийшов до наступного висновку.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може вжити заходи забезпечення позову.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов'язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Як роз'яснено в п.п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 р. Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до частини 2 статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог ОСОБА_2 є поділ спільного сумісного майна подружжя, набутого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за час шлюбу з 29.04.2001р. В тому числі позивач посилається на наявність грошових коштів на рахунках в ПАТ КБ «ПриватБанк» на імя відповідачки, набутих за час шлюбу, проте достовірні дані про наявність таких рахунків у відповідачки ОСОБА_3 суду не надані, відсутні докази належності рахунків р/р 2384, р/р 056606 в ПАТ КБ «ПриватБанк» саме ОСОБА_3 Крім того, поділ грошових коштів на теперішній час не є предметом позовних вимог ОСОБА_2

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки в ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -