Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:
головуючого судді: Мазурик О.Ф.,
суддів: Прокопчук Н.О.,
при секретарі: Шалапуді Н.П.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Дніпровського районного
суду м. Києва від 27 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів, -
Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 27 червня 2014 року цивільну
справу за вказаним позовом, з підстав
передбачених ч. 2 ст. 116 ЦПК України,
передано на розгляд до Корабельного
районного суду м. Миколаєва.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду, відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою. Вказав, що ухвала
суду є незаконною та необґрунтованою,
постановлена з неправильним
застосуванням норм процесуального
права, що призвело до неправильного
Посилаючись на те, що суд першої
інстанції при постановленні ухвали
дійшов необґрунтованого висновку, що
позов подано з порушенням правил
підсудності, просив оскаржувану ухвалу
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до Дніпровського
районного суду м. Києва.
ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_3 в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримали, з підстав, викладених в ній,
просили апеляційну скаргу
задовольнити та скасувати ухвалу,
постановивши нову про направлення
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду.
Позивач, яка відповідно до ст. 74 ЦПК
України належним чином повідомлялася
про час та місце розгляду справи, в
судове засідання не з'явилася, свого
представника не направила, причини
неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
Вислухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, що з'явились в судове
засідання,дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.
В березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
Корабельного районного суду м.
Миколаєва з позовом про стягнення
За загальним правилом, встановленим ч. 1
ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної
особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України
позови про стягнення аліментів, про
визнання батьківства відповідача,
позови, що виникають з трудових
правовідносин, можуть пред'являтись
також за місцем проживання чи
перебування позивача.
Дане положення встановлює правила
підсудності на вибір позивача -
альтернативної підсудності. Сутність
цієї підсудності полягає у тому, що
вона не виключає можливості звернення
до суду за правилами загальної
підсудності, а, навпаки, поряд з цією,
встановлює можливість звертатися до
іншого або інших судів, тобто
встановлює альтернативу - можливість
для позивача обирати один із двох чи
декількох судів.
Корабельний районний суд м. Миколаєва,
встановивши, що позивачка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2,
передав цивільну справу на розгляд до
Дніпровського районного суду м. Києва.
Вказана ухвала позивачем не
Дніпровський районний суд м. Києва,
постановляючи оскаржувану ухвалу
виходив з того, що вказаний спір
повинен розглядатись відповідно до ч. 1
ст. 110 ЦПК України за правилом
альтернативної підсудності за місцем
проживання ОСОБА_2, яка зареєстрована
Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
та вважає його неправильним з
Згідно довідки форми № 3 КП Дирекція
єдиного замовника «Океан», на яку
посилається суд першої інстанції, у 2011
році позивачка знята з реєстраційного
обліку АДРЕСА_1, вказана інформація
підтверджується також довідкою
територіального органу ДМС України
Відповідно до довідки форми № 3 ТОВ
«Новобудова» від 21.05.2014 № 728 місцем
реєстрації ОСОБА_2 є АДРЕСА_2, що
відноситься до Дніпровського районну
Як вбачається з матеріалів справи,
обидві сторони зареєстровані в
Дніпровському районі м. Києва.
Проте, постановляючи оскаржувану
ухвалу, суд першої інстанції вказаних
обставин не врахував, не взяв до уваги,
що позивач не зареєстрована у м.
Згідно ч. 2 ст. 117 ЦПК України спори між
судами про підсудність не
Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направленню справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.
Виходячи з наведеного, колегія суддів
приходить до висновку про те, що ухвала
суду про передачу справи до іншого суду
не може залишатися без змін у зв'язку з
невідповідністю нормам чинного
процесуального законодавства,
підлягає скасуванню, а справа
направленню до суду першої інстанції
для продовження розгляду.
На підставі викладеного та керуючись
ст. 218, 303, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 27 червня 2014 року - скасувати
та направити справу для продовження
розгляду до Дніпровського районного
суду м. Києва.
Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/16158/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12632/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Галаган В.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.