У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Остапчука Д.О., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 11 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 14 травня 2014
року,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_5, про стягнення боргу.

Вимоги за позовом обґрунтовувала тим,
що в 2007 році до неї звернулась
відповідач ОСОБА_5, дружина її старшого
сина, яка попросила позичити їй 50000,00
доларів США для купівлі будинку по
АДРЕСА_1. Своїх коштів вона не мала, тому
взяла в борг у іншої особи 50 000,00 доларів
США під 5% річних строком на два роки.
Отримані він іншої особи кошти в сумі
50 000,00 доларів США вона передала
відповідачу, про що відповідач ОСОБА_5
написала розписку від 06 липня 2007 року,
відповідно до якої обіцяла повернути
борг до 06 липня 2009 року. Свої
зобов'язання щодо повернення коштів
відповідач не виконала, отримані кошти
не повернула, а надала іншу розписку, що
до 01 жовтня 2013 року поверне 30 000,00
доларів США, а в подальшому, до середини
2014 року поверне іншу частину боргу.

На неодноразові звернення до
відповідача з проханням про повернення
боргу відповідач борг так і не
повернула. В зв'язку з цим вона
звернулась до суду з вказаними
позовами, які в ході судового розгляду
уточнила та просила стягнути з
відповідача борг в розмірі 478 940,00 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 11
лютого 2014 року, яке залишено без змін
ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 14 травня 2014
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 478 940,00 грн.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

ОСОБА_5, не погоджуючись з даними
судовими рішеннями першої та
апеляційної інстанцій подала
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить їх
скасувати та справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ухвалені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків місцевого та
апеляційного судів, обґрунтовано
викладених в мотивувальних частинах
оскаржуваних рішень.

Судом першої інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Суд першої інстанції обґрунтовано
виходив із того, що оскільки відповідач
належним чином не виконала свої
зобов'язання за договором позики, борг
в розмірі 55 000,00 доларів США з
урахуванням 5 % річних не повернула,
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
відсутності правових підстав для
скасування рішення місцевого суду.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 11 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 14 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова Д.О.
Остапчук