Номер провадження: 22-ц/785/4945/14
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про відновлення межі земельних ділянок,-

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про відновлення межі земельних ділянок (а. с. 1-2).

В обґрунтування позову посилався на те, що межа його земельної ділянки перенесена з західного боку на південь на 1 метр, а зі східного на 2.3 метра, що відрізняється від межі, які були встановлені згідно акту від 28.04.1993 року. Для врегулювання вказаного питання ОСОБА_2 особисто звернувся до Петрівської сільської ради Комінтернівськими району Одеської області з проханням встановити межі між його земельною ділянкою та земельною ділянкою відповідача ОСОБА_3 28.11.2008 року комісією був складений акт про встановлення межі земельних ділянок, відповідно до існуючих меж. Однак позивач вважає, що цей акт також порушує його права і не відповідає первіснім межам, які були встановлені актом від 28.04.1993 року. Тому він просить суд відновити межі його земельної ділянки, які існували до квітня 2008 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 березня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено (а. с. 160-163).

В апеляційній скарзі апелянт просить судове рішення скасувати, ухвалити нове, яким його позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 169-172).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2. підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що задоволення позову ОСОБА_2 у викладеній ним в позовній заяві редакції не можливе, оскільки за загальними приписами цивільного та земельного законодавства України захист порушеного права та його відновлення можливе лише за умови правомірності цього права. Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні не надав суду доказів порушення меж між його ділянкою та ділянкою відповідача, крім того вимоги про відновлення межі між земельними ділянками сторін по справі не відповідають приписам ст. ст. 106, 107, 158 ЗК України.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки від відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.1989 року житловий будинок АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_3 є власником житлового будинку в АДРЕСА_3, з усіма господарчими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 1190,8 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №33 від 21.06.2007 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (а.с.65).

28 квітня 1993 року був складений акт про проведення обміру земельної ділянки землевпорядником Петрівської сільської ради ОСОБА_4, зі змісту якого вбачається, що був проведений обмір земельної ділянки загальної, площею 2333 кв.м, розташованої в АДРЕСА_4, яка належала ОСОБА_2 (а. с. 11).

14 грудня 1993 року був складений акт про проведення обміру земельної ділянки землевпорядником Петрівської сільської ради ОСОБА_4, зі змісту якого вбачається, що був проведений обмір земельної ділянки загальної, площею 0,2222 кв.м, розташованої в АДРЕСА_1, яка належала батьку відповідача ОСОБА_5 (а. с. 66).

За вказаним актом було встановлені межі.

Для врегулювання суперечки, яка виникла між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу межі, яка зі слів ОСОБА_2 була змінена ОСОБА_3, комісією у складі сільського голови Петрівської сільської ради, членів комісії з питань екології та земельних ресурсів, депутата Петрівської сільської ради був проведений обмір їх земельних ділянок, за наслідками якого комісія дійшла висновку про те, що межі земельних ділянок необхідно встановити відповідно до існуючих меж, про що був складений акт від 28 листопада 2008 року (а. с. 12).

ОСОБА_2 в обґрунтування позову посилався на те, що він не погоджується з цим актом, оскільки довжина його ділянки зі сторони провулку зменшена на два метри, що вбачається зі схеми, яка додається до цього акту в порівнянні зі схемою земельних ділянок до акту обміру його земельної ділянки від 28 квітня 1993 року.

Державні акти на право власності або на право користування на земельні ділянки належні сторонам по справі не видавались..

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад, віднесено до виключних повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Надання земельних ділянок громадянам для будівництва та обслуговування житлового будинку здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України визначені органи, що вирішують земельні спори.

За ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

За ч. 3 ст. 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Відповідно до ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власників сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали непридатними.

Згідно ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року N 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості,

За ч. 5 ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Сільські, селищні, міські ради при здійсненні повноважень, передбачених пунктами "а" - "г" ст. 12 ЗК України по розпорядженню землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надані земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення землі із земель комунальної власності, виступають як суб'єкти владних повноважень, що реалізують надані їм законом розпорядчі функції у галузі земельних відносин.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", згідно зі статтею 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Встановлення меж земельних ділянок до компетенції суду не належить.

Листом від 27.11.2014 року за № 27/СР-11-341/639 Петрівська сільська рада Комінтернівського району Одеської області інформує суд, що останні п'ять років рішення щодо встановлення меж між земельними ділянками, які знаходяться в користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не приймались.

Отже, оскільки дані акту обміру земельних ділянок не є підставою для відновлення меж, а земельно-кадастрова документація на земельну ділянку позивача не оформлена, рішення органом місцевого самоврядування з приводу встановлення меж не приймалось, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення його позовних вимог.

Доводів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

При зазначених обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 березня 2014 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.