Придніпровський районний суд
Справа № 711/4317/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 року
м. Черкаси

Придніпровський районний суд м.
Черкаси в складі:

головуючого - судді
Позарецької С.М.

при секретарі
Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя. Свої позовні вимоги мотивує
тим, що 07 червня 2001 року між позивачем
та відповідачем укладено шлюб, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом серії НОМЕР_1. За час шлюбу,
подружжям було набуто трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1, яку придбано на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 15 травня 2006 року за
реєстром №4623.

На даний час сімейні стосунки між
подружжям вкрай ускладнено, відповідач
не визнає права позивача на спільну
квартиру, погрожує її продажем.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина
та чоловік мають право розділити майно
за взаємною згодою. Про те, сторони
згоди про порядок поділу сумісного
майна не дійшли, а от же не існує іншого
способу поділу їх майна, аніж шляхом
розгляду спору судом.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними, або шлюбним договором.

Шлюбний договір між подружжям не
укладався, домовленостей про поділ не
існує як і інших обставин, за якими
необхідно відступати від засади
рівності при вирішенні наявного між
подружжям спору про поділ майна.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі, неподільні речі присуджуються
одному з подружжя.

На підставі викладеного, просить суд
визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частини квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_4
позовні вимоги підтримав і просив їх
задовольнити в повному обсязі.
Додатково пояснив, що 07 червня 2001 року
між позивачем та відповідачем укладено
шлюб, який на даний час не розірваний.
15.05.2006 року вони придбали трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1. У квартирі
зареєстровані позивач, відповідач та
їх повнолітня дочка. Неповнолітніх
дітей сторони не мають. Судові витрати
позивач залишає за собою.

В судове засідання відповідач
ОСОБА_2 не з'явився, будучи належним
чином повідомленим про час, дату та
місце проведення розгляду справи.
Через канцелярію суду надав заяву з
проханням проводити розгляд справи без
його участі, позовні вимоги визнав у
повному обсязі.

Заслухавши пояснення
представника позивача, враховуючи
думку відповідача, дослідивши
матеріали справи та докази в їх
сукупності на підставі повного,
об'єктивного та всебічного
дослідження, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до задоволення за
таких підстав:

встановлено, що сторонни 07 червня 2001
року уклали шлюб, який був
зареєстрований у Черкаському міському
відділі РАГСу, актовий запис № 638
(свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1).
Неповнолітніх дітей сторони не мають.

На даний час сімейні стосунки між
подружжям вкрай ускладнено, ведення
між позивачем та відповідачем
спільного господарства та сумісне
проживання припинено.

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що під час перебування у
шлюбі сторонами придбано майно -
квартиру АДРЕСА_1,- на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_3 15
травня 2006 року за реєстровим номером
№4627.

При цьому, наявність обтяжень
вказаного нерухомого майна судом не
встановлено, про що свідчать дані
витягів з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно від 02.09.2014.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Докази
надаються сторонами та іншими особами,
що беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право
обґрунтовувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування (ч.ч. 2,3 ст. 58 ЦПК України).
Крім того, обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК
України).

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову (ст. 174 ч.4 ЦПК
України).

За статтею 60 Сімейного Кодексу України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Відповідно до вимог ст. 61
Сімейного Кодексу України об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту. Крім того, дружина та чоловік
мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними (ст.
63СК України).

Як зазначено у ст. 69 СК України, -
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу. Дружина і чоловік
мають право розділити майно за
взаємною згодою.

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором (ст. 70 СК України).

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі, неподільні речі присуджуються
одному з подружжя.

Таким чином, з'ясувавши обставини
справи та аналізуючи досліджені під
час розгляду справи докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають до
повного задоволення.

На підставі викладеного та,
керуючись ст.ст. 60, 61, 69, 63, 70 СК
України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 174, 209-223 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частини квартири АДРЕСА_1.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: С. М. Позарецька