АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

12 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Панченка М.М.,
Рейнарт І.М.

при секретарі: Шалапуді
Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Оболонського районного
суду м. Києва від 27 серпня 2014 року

в цивільній справі за поданням
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Дякона Назарія Миколайовича -
про примусове проникнення до житла ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 27.08.2014 року задоволено
подання державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Дякона Н.М. про примусове
проникнення до житла. Надано дозвіл
державному виконавцю Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Дякону Н. М. здійснити
проникнення до житла боржника ОСОБА_2,
яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду,
ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2 за
довіреністю, подала апеляційну скаргу
в якій ставить питання про її
скасування та постановлення нової про
відмову у задоволенні подання.
Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що суд першої інстанції не в
повній мірі з'ясував обставини, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення питання. Судом
не було ураховано, що квартира не
належить боржнику, він в ній не
проживає, у матеріалах справи відсутні
докази про те, що боржник перешкоджає
опису його майна, а ТОВ «ФК «Факторинг»
не є стороною виконавчого провадження.

Розглянувши справу у межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постановленої ухвали суду першої
інстанції в цих межах, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

За змістом п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
звертатися до суду з поданням про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
або іншої особи, в якої перебуває майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб.

Згідно зі ст. 376 ЦПК Українипитання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, або
дитина, щодо якої є виконавчий документ
про її відібрання, при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

За змістом вказаних норм,
подання розглядається судом за місцем
знаходження житла чи іншого володіння
особи, сторони та інші заінтересовані
особи не викликаються та не
повідомляються про такий розгляд, за
результатами такого розгляду
постановлюється ухвала, на яку може
бути подано апеляційну скаргу.

З подання державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Дякона Н.М. вбачається, що він
просив надати дозвіл на примусове
проникнення до жилого приміщення
ОСОБА_2, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що
квартира на проникнення до якої надано
судом дозвіл належить його матері, він
в ній не проживає, що у матеріалах
справи відсутні докази, що він
ухиляється від опису його майна.

Перевірити доводи апеляційної скарги
колегія суддів не може з огляду на те,
що розглянувши подання без участі
державного виконавця за відсутності
матеріалів виконавчого провадження,
суд першої інстанції не з'ясував
обставини, що мають значення для
вирішення питання, що призвело до
прийняття необґрунтованого судового
рішення.

Долучені до справи належним чином не
посвідчені копії різних судових рішень
стосовно ОСОБА_2 та заміни сторони
стягувача не дають підстав для
висновку, що боржник продовжує
ухилятися від сплати боргу та
перешкоджає опису майна.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції було
порушено порядок, встановлений для
вирішення цього питання.

Пунктом 3 ч.1 статті 312 ЦПК України
передбачено, що розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 312, 313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду
м.Києва від 27 серпня 2014 року -
скасувати з передачею питання на новий
розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :

Справа № 756/11591/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 13054
/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Яценко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.