Придніпровський районний суд
Справа № 711/4532/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

14 жовтня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді
Демчика Р.В.

при секретарі
Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

встановив:

ПАТ "Дельта Банк" звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 6 червня
2008 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1
був укладений кредитний договір №
0 (відповідно до додаткового
договору реєстраційний номер було
змінено на №1), згідно умов якого
банк надав позичальнику кредитні кошти
в сумі 335000 доларів США з розрахунку 13,50%
річних на строк з 6 червня 2008 року по 5
червня 2023 року.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ПАТ «Дельта Банк» було укладено
договір купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відповідно до якого в
порядку, обсязі та на умовах,
визначених даним договором, АТ
«УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк»
права вимоги за кредитним та
забезпечувальним договорами,
внаслідок чого АТ «Дельта Банк»
замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора
(стає новим кредитором) у зазначених
зобов'язаннях, а внаслідок передачі від
АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк»
прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта
Банк» переходить (відступається) право
вимагати (замість АТ «УкрСиббанк»)
від боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Отже, відповідно до вищевказаного
договору купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами АТ «Дельта Банк» набув
право вимоги по кредитному договору.

Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору
відповідач зобов'язаний повернути
кредит у повному обсязі в терміни та
розмірах, що встановлені графіком
погашення кредиту згідно додатку №1 до
договору.

Відповідно п.п. 1.3.1, 1.3.3, 1.3.4 нарахування
процентів за цим договором
здійснюється щомісяця в останній
робочий день поточного місяця, методом
«факт/360» відповідно до вимог
нормативно-правових актів НБУ та
чинного законодавства України. Строк
сплати процентів встановлено з 1 по 20
число (включно) кожного місяця,
наступного за тим, за яким були
нараховані банком такі проценти.

Відповідно до п.3.1.3 кредитного договору
у випадку непогашення кредиту та/або
процентів у терміни, передбачені
договором, банк, відповідно до вимог
чинного законодавства, має право
видати наказ про примусову оплату
боргу за договором.

Відповідно до п. 3.4.3 кредитного
договору позичальник зобов'язується
достроково повернути банку в повному
розмірі всю суму кредиту та повністю
сплатити плату за кредит у разі
застосування банком права вимоги
дострокового повернення кредиту в
порядку, ати значеному розділом 6
договору.

Відповідно до п.6.1.2 кредитного
договору, сторони, керуючись чинним
законодавством України, зокрема,
статтями 526,611 ЦК України, погодили, що
банк має право визнати термін
повернення кредиту таким, що настав
згідно з п.1.2.2 цього договору, та
достроково вимагати від позичальника
дострокового повернення всієї суми
кредиту та повної сплати за кредит,
змінивши при цьому терміни повернення
кредиту та плати за кредит в сторону
зменшення.

Позичальник умови кредитного договору
належним чином не виконує, про що
неодноразово повідомлявся в тому
числі й шляхом направлення письмової
вимоги про виконання зобов'язань
згідно умов кредитного договору. Однак
зобов'язання не виконанні, у зв'язку з
чим, станом на 10 квітня 2014 року за
відповідачем наявна заборгованість у
сумі 7 381 306 грн. 02 коп., з яких: за
додатковою угодою №1 до
кредитного договору: сума
заборгованості за кредитом - 3 868 733 грн.
57 коп., сума заборгованості за
відсотками - 3 378 315 грн. 82 коп., за
кредитним договором № 1 : відсотки
- 134256 грн. 63 коп.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь
АТ «Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 7 381 306 грн. 02
коп. та судові витрати в сумі 3654 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги зменшив,
просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь
АТ «Дельта Банк» заборгованість за
відсотками в сумі 4 323 525 грн. 52 коп. та
судові витрати в сумі 3654 грн.

Заяву про зменшення позовних вимог
обґрунтовує тим, що станом на 19 грудня
2011 року (дата взяття на баланс
кредитного договору) відповідачем не
погашено заборгованість, яка була
стягнута з неї рішенням
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 3 грудня 2012 року.

Пунктом 1.3.1 кредитного договору
визначено, що за користування
кредитним коштами протягом перших
тридцяти календарних днів, рахуючи з
дати видачі кредиту, процентна ставка
встановлюється у розмірі 13,50% річних.

За користування кредитним коштами
понад встановлений у договорі термін
банк автоматично нараховує проценти на
прострочену суму основного боргу за
процентною ставкою в розмірі,
збільшеному вдвічі від ставки,
вказаної в п.1.3.1. Нарахування
вищевказаної процентної ставки на
прострочену суму основного боргу
починається з дня виникнення
простроченої суми основного боргу, а
саме з наступного дня після дня
несплати або неповної сплати платежу,
встановленого у договорі. Проценти
нараховуються на прострочену суму
основного боргу за підвищеною ставкою
до моменту погашення такої
заборгованості.

Згідно з п.1.3.3 кредитного договору
період нарахування процентів згідно
умов цього договору починається з дня
фактичного надання кредитних коштів,
якщо умовами пунктів 1.3.2, 5.2. договору не
передбачено іншу дату початку
нарахування процентів, а в наступному -
з першого календарного дня поточного
місяця, і закінчується останнім
календарним днем поточного місяця. При
цьому проценти нараховуються на суму
кредитних коштів, що фактично надані
банком позичальнику і які ще не
повернуті останнім у власність банку
відповідно до умов договору.

Станом на 11 вересня 2014 року у
відповідача рахується заборгованість
по договору №0 за відсотками у
сумі 333 816,73 доларів США, що є
еквівалентом 4 323 525 грн. 52 коп., яку й
просить стягнути.

Відповідач та її представник в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, посилаючись на те, що
позивачем не надано жодного належного
та допустимого доказу, який
підтверджував би факт відступлення
права вимоги від ПАТ «УкрСиббанк» до
ПАТ «ДельтаБанк». Крім того вважають що
позивачем порушено строки позовної
давності, оскільки п.1.2.2 кредитного
договору №0 прописано право банку
достроково витребувати всю суму
заборгованості та встановлено порядок
зміни терміну повернення кредиту та
плати за кредит в сторону зменшення.
Банк скористався своїм правом на
зменшення терміну виконання
зобов'язання до 21 січня 2009 року, а саме:
21 січня 2009 року звернувся до
відповідача з претензією №542-39/2/633-08 про
сплату заборгованості за договорами №
0 та №0 та повідомив, що
визнав термін повернення кредиту
таким, що настав достроково; 15 квітня 2009
року звернувся із вимогою №1160/39/2/633-09
про дострокове витребування кредиту та
процентів за вищезгаданим договором; 13
липня 2009 року звернувся до суду з
позовом про дострокове стягнення тіла
кредиту та відсотків та стягнув їх.

Отже, згідно вищезгаданих пунктів
кредитного договору та дій позивача, у
правовідносинах сторін було
встановлено новий строк останнього
терміну виконання зобов'язання, як
чергових платежів так і зобов'язання
взагалі - 21 січня 2009 року, а отже і
перебіг строку позовної давності за
даними правовідносинами
розпочинається зі спливом строку
виконання, а саме з 21 вересня 2009 року.

Виходячи з цього позивачем
неправомірно нараховані відсотки за
користування кредитним коштами,
оскільки графік погашення відсотків
(плати за кредит) та термін виконання
зобов'язання за договором були змінені
позивачем та встановлені на дату 1
січня 2009 року. Просили відмовити в
задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта
Банк» у зв'язку з пропуском строку
позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

6 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_1 був укладений договір про
надання споживчого кредиту №.

Відповідно до п.1.1 договору банк
зобов'язується надати позичальнику
кредитні кошти (кредит) в іноземній
валюті, в сумі 335000 доларів США, що
дорівнює еквіваленту 1625420 грн. за
курсом НБУ на день укладання договору,
а позичальник зобов'язується прийняти,
належним чином використовувати і
повернути банку кредитні кошти (кредит)
та сплатити плату за кредит у порядку
та на умовах, зазначених у даному
договорі.

У відповідності до п.1.2 договору
надання кредиту здійснюється у
наступний термін: 6 червня 2008 року.
Позичальник зобов'язаний повернути
кредит у повному обсязі в терміни та
розмірах, що встановлені графіком
погашення кредиту згідно додатку №1 до
договору, але в будь-якому випадку не
пізніше 5 червня 2023 року, якщо тільки не
застосується інший термін повернення
кредиту відповідно до умов цього
договору та/або згідно умов
відповідної угоди сторін

Пунктом 1.3.1 кредитного договору
визначено, що за користування
кредитним коштами протягом перших
тридцяти календарних днів, рахуючи з
дати видачі кредиту, процентна ставка
встановлюється у розмірі 13,50% річних.

За користування кредитним коштами
понад встановлений у договорі термін
банк автоматично нараховує проценти на
прострочену суму основного боргу за
процентною ставкою в розмірі,
збільшеному вдвічі від ставки,
вказаної в п.1.3.1. Нарахування
вищевказаної процентної ставки на
прострочену суму основного боргу
починається з дня виникнення
простроченої суми основного боргу, а
саме з наступного дня після дня
несплати або неповної сплати платежу,
встановленого у договорі. Проценти
нараховуються на прострочену суму
основного боргу за підвищеною ставкою
до моменту погашення такої
заборгованості.

Згідно з п.1.3.3 кредитного договору
період нарахування процентів згідно
умов цього договору починається з дня
фактичного надання кредитних коштів,
якщо умовами пунктів 1.3.2, 5.2. договору не
передбачено іншу дату початку
нарахування процентів, а в наступному -
з першого календарного дня поточного
місяця, і закінчується останнім
календарним днем поточного місяця. При
цьому проценти нараховуються на суму
кредитних коштів, що фактично надані
банком позичальнику і які ще не
повернуті останнім у власність банку
відповідно до умов договору.

Згідно п.1.4. договору кредит надається
позичальнику для його особистих
потреб, а саме: кредит на купівлю житла.

Відповідно п.3.1.3 договору, керуючись
чинним законодавством України,
зокрема, ст. 611 ЦК України, відмовити
позичальнику в наданні кредиту
(частково або в повному обсязі) та/або
вимагати від позичальника
дострокового повернення всієї наданої
йому суми кредиту та сплати плати за
кредит, змінивши при цьому терміни
повернення кредиту та плати за кредит в
сторону зменшення в порядку,
визначеному розділом 6 цього договору,
у разі порушення позичальником умов
цього договору та/або настання
будь-якої події, що може погіршити
фінансовий стан позичальника та/або
вплинути на його здатність або бажання
виконувати власні зобов'язання за цим
договором.

Відповідно до п.6.1.2 кредитного
договору, сторони, керуючись чинним
законодавством України, зокрема,
статтями 526,611 ЦК України, погодили, що
банк має право визнати термін
повернення кредиту таким, що настав
згідно з п.1.2.2 цього договору, та
достроково вимагати від позичальника
дострокового повернення всієї суми
кредиту та повної сплати за кредит,
змінивши при цьому терміни повернення
кредиту та плати за кредит в сторону
зменшення.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що в
разі застосування банком права,
передбаченого п.6.1.2 договору, порядок
дострокового повернення всієї суми
кредиту та дострокової сплати плати за
кредит є наступним, а саме: банк
повідомляє позичальника про
встановлення нового (дострокового)
терміну повернення всієї наданої йому
суми кредиту та сплати плати за
користування таким кредитом за
договором шляхом направлення
відповідної письмової вимоги поштою
(цінним листом з описом та
повідомленням про вручення ) за адресою
позичальника. Терміни дострокового
повернення кредиту та сплати плати за
кредит вважаються такими, що настали, а
кредит і плата за кредит - обов'язковими
до повернення і сплати в повному обсязі
банку з 32 (тридцять другого
календарного) дня, рахуючи з дати
одержання позичальником повідомлення
(вимоги) банку про дострокове
повернення кредиту за умови, що: а) банк
направив за адресою позичальника
повідомлення (вимогу) про порушення
зобов'язань позичальника за договором
та про дострокове повернення кредиту і
плати за кредит, а позичальник не
усунув зазначених банком порушень
зобов'язань позичальника за договором
протягом 31 (тридцяти одного)
календарного дня з дати одержання
позичальником вищевказаного
повідомлення (вимоги) Банку.

Терміни дострокового повернення
кредиту та сплати плати за кредит
вважаються такими, що настали, а кредит
і плата за кредит - обов'язковими до
повернення і сплати в повному обсязі
банку з 41 (сорок першого календарного)
дня, рахуючи з дати відправлення
позичальнику повідомлення (вимоги)
банку про дострокове повернення
кредиту та плати за кредит, у випадку
неотримання позичальником
вищевказаного повідомлення (вимоги)
банку внаслідок зміни позичальником
адреси (без попереднього про це
письмового повідомлення банку ) або з
інших підстав протягом 40 календарних
днів, рахуючи з дати направлення
позичальнику повідомлення (вимоги)
банку.

Вказаний договір підписано сторонами,
та один примірник отримано
відповідачем 6 червня 2008 року, що
підтверджується підписами сторін.

Як вбачається з заяви на видачу готівки
від 6 червня 2008 року, ОСОБА_1 отримала
грошові кошти в сумі 335000 доларів США.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтями 526 та 629 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

21 січня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк»
направив на адресу відповідача
претензію про сплату заборгованості
по кредиту та процентам №542-39/2/633-08 де
повідомив відповідача про те, що банк
визнав термін повернення кредиту за
кредитним договором №0 від 6
червня 2008 року таким що настав
достроково, та вимагав протягом 2-х
тижнів, з моменту отримання претензії,
повністю достроково сплатити
заборгованість по кредиту та
процентами

Таким чином, банк скористався своїм
правом дострокового повернення
кредитних коштів.

Таким чином, строк виконання
зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним
договором було змінено з 5 червня 2023
року на 2 березня 2009 року (40 календарних
днів, рахуючи з дати направлення
позичальнику повідомлення (вимоги)
банку - п. 6.2. кредитного договору).

Умови договору про надання споживчого
кредиту № 0 від 6 червня 2008 року, а
саме п.п.1.2.2, 3.1.3, 6.1, 6.2. свідчать про те,
що строк остаточного повернення
кредиту може бути змінений, тобто банк
має право достроково вимагати
повернення всього кредиту, відсотків
та штрафних санкції.

Банк надіслав вимогу від 21 січня 2009
року про сплату заборгованості по
кредиту та процентам, змінивши тим
самими строк виконання основного
зобов'язання, але боржником вона
виконана не була, в зв'язку з чим для
захисту порушених прав звернувся з
позовом до Придніпровського районного
суду, реалізувавши тим самим своє
право вимоги за кредитним договором.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 3 грудня 2009 року з
ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк»
було стягнуто заборгованість за
кредитним договором № 0 від 6
червня 2008 року, яка виникла станом на 22
вересня 2009 року в сумі 365042,20 доларів США
та 500 грн. неустойки. Рішення набрало
законної сили 1 березня 2009 року.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ПАТ «Дельта Банк» було укладено
договір купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відповідно до якого в
порядку, обсязі та на умовах,
визначених даним договором, АТ
«УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк»
права вимоги за кредитним та
забезпечувальним договорами,
внаслідок чого АТ «Дельта Банк»
замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора
(стає новим кредитором) у зазначених
зобов'язаннях, а внаслідок передачі від
АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк»
прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта
Банк» переходить (відступається) право
вимагати ( замість АТ «УкрСиббанк» від
боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору,
право вимоги за кредитами означає всі
права вимоги продавця в якості
кредитодавця по відношенню до
позичальників в якості позичальників
стосовно кредитів за відповідними
кредитним договорами (включаючи, в
залежності від випадку, усі права,
повноваження та гарантії
відшкодування за ними, у кожному
випадку існуючі або майбутні, надані
продавцеві або на користь продавця в
якості кредитодавця за такими
кредитним договорами), а також право
вимоги продавця по відношенню до осіб,
що надають забезпечення, за
відповідними договорами забезпечення.

Згідно акту від 24 січня 2012 року
прийому-передачі документації за
договором купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 8 грудня 2011 року,
продавець передав, а покупець прийняв
документи щодо стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним
договором № 0.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Враховуючи те, що до нового кредитора -
ПАТ «Дельта Банк» перейшли права
первісного кредитора - ПАТ
«УкрСиббанк» у зобов'язанні в обсязі і
на умовах, що існували на момент
переходу цих прав, а ПАТ «УкрСиббанк»
змінив строк виконання зобов'язання за
кредитом договором з 5 червня 2023 року на
2 березня 2009 року, суд приходить до
висновку, що до ПАТ «Дельта Банк»
перейшло право вимоги за кредитним
договором № 0, починаючи з 2
березня 2009 року.

Відповідно до ч.1 ст. 262 ЦК України
заміна сторін у зобов'язанні не змінює
порядку обчислення та перебігу
позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України
спеціальна позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила. (ч.1 ст. 261
Кодексу)

Частиною 5 ст. 261 Кодексу встановлено, що
за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Оскільки перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання, а строк виконання
зобов'язання за кредитним договором
сплив 2 березня 2009 року, суд приходить
до висновку, що перебіг позовної
давності розпочався саме з 2 березня 2009
року.

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що банк звернувся в суд з
позовом 12 травня 2014 року, про що
свідчить штамп вхідної кореспонденції
Придніпровського районного суду м.
Черкаси №10599, після спливу трирічного
строку позовної давності.

Заяву про поновлення пропущеного
строку представник позивача суду не
надав.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

За таких обставин суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст.256-261,262, 512,514,526,629,530,610, 1054
ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, ЦПК
України, суд, -

вирішив:

В задоволені позову Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Повний текст рішення суду виготовлено
17 жовтня 2014 року

Головуючий: Р. В. Демчик