Справа № 523/9262/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року Суворовський районний
суд міста Одеси в складі: головуючого
судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган
опіки та піклування Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради про негайне відібрання
дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до
ОСОБА_2 (далі - Відповідач), третя особа
Орган опіки та піклування Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради, з позовом про негайне
відібрання дитини за наступних
обставин.

З 2006 по 24 лютого 2014 року сторони
проживали спільно без реєстрації шлюбу
у місті Одеса спочатку за адресою:
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, а потім АДРЕСА_3.

Від спільного проживання у сторін є
донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, в останні роки відносини між
сторонами та подальше спільне життя
було вже неможливим через постійні
знущання та погрози, образи з боку
Відповідача. Позивач повідомляла йому,
що з дитиною має намір поїхати від
нього, на що він погрожував, що в цьому
випадку він відбере у Позивача дитину.

24.02.2014 року Позивач разом з донькою
переїхала від за адресою проживання
своєї матері, де і зареєстрована:
АДРЕСА_6 про що письмово повідомила
Відповідача та зазначила, що не
заперечує проти його участі у
вихованні та спілкуванні з донькою
відповідно до чинного законодавства.

Позивач неодноразово зверталась до
органів внутрішніх справ,орган опіки
та піклування Суворовської районної
адміністрації, службу у справах дітей
Одеської міської ради з приводу
агресивної поведінки Відповідача,
постійних залякувань та погроз щодо
неї та її матері, хоча вона не
заперечувала, аби Відповідач
спілкувався з донькою.

05.03.2014 року Відповідач, забравши доньку
з будинку дитячої творчості,
зловживаючи дитячою довірою під
виглядом сюрпризу, що чекає її вдома,
свідомо діючи проти волі Відповідача ,
обманним шляхом фактично викрав дитину
та ні в той день, ні наступного дня й до
цього часу не повернув дитину
Позивачу..

Про цей факт Позивач також повідомляла
до Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області.

Після цього вже майже чотири місяці
Позивач не має жодної можливості
повернути доньку. Відповідач навмисно
відмовляється її повернути,
маніпулюючи дитиною, задля того, аби
Позивач повернулася до нього.

Крім того, Відповідач не дає Позивачу
можливості ані забрати доньку додому,
ані повноцінно виховувати її,
спілкуватися та бачитися з дитиною.

Водночас, дитиною він не займається
(дочка систематично не відвідувала
заняття в будинку дитячої творчості, не
гуляє на свіжому повітрі, не
спілкується з іншими дітьми, через
аморальні дії відповідача порушений її
спокій, її нормальний моральний і
фізичний розвиток), насильно утримує її
в будинку, в квартирі АДРЕСА_3, де для
дитини немає нормальних умов, не
поклеєні шпалери, обсипається
штукатурка, холодно, не прибирається,
пил шкідливо впливає на легені дитини.
Все це негативно впливає на дочку та є
загрозою її життю та здоров'ю.

Крім того, цього року дитина має
вступати до школи, однак через
Відповідача донька не могла потрапити
на вступні тестування, а Відповідач цим
до цього часу навіть не переймається
та, навпаки, всіляко перешкоджає.

При цьому Відповідач протиправно не
віддає Позивачу дочку, не дає їй
можливості дбати про неї, повністю
обмежує їх у спілкуванні, маніпулює
дитиною, забороняє їй спілкуватися зі
Позивачем , з бабусею (матір 'ю Позивача)
в тому числі, навіть по телефону;
обманює дочку, про те, що Позивач її
кинула і більше не любить, навмисно
налаштовує дитину проти Позивача,
закликає дитину говорити Позивачу , що
якщо вона не повернеться, вони з татом
шукатимуть нову маму, тощо.

Брехня відповідача є злочином проти
дитини.

Поведінка Відповідача є неадекватною і
дає підстави вважати, що можливо він
потребує лікарської допомоги, а
знаходження дочки поруч з ним загрожує
її життю, здоров'ю,
морально-психологічному стану і
нормальному фізіологічному розвитку.

Відповідач постійно надсилає
загрозливі повідомлення, кричить,
погрожує, повідомляє якусь дивну,
постійно різну інформацію, що їде з
дитиною закордон, що живуть вони зовсім
в іншому місці, а де саме - він не скаже
та інше.

Додатково до цього, Відповідач ніде не
працює, самостійного стабільного
доходу не має.

Він неодноразово навмисно з'являвся за
місцем роботи Позивача, де також
поводив себе зухвало, неадекватно,
намагаючись зашкодити її репутації та
домогтися звільнення її з роботи,
повідомляв неправдиву інформацію
керівництву.

Крім того, 30.03.2014 року Відповідач
переслідував її до роботи з метою
змусити звільнитися, повідомив її
керівникові, що вона я звільняється,
хоча Позивач не має наміру цього
робити.

В цей же день, він залишив дитину одну
вдома, зачинивши її зі зворотного боку
в квартирі із дорослим чоловіком, хоча
і родичем, проте таке є неприпустимим.

Також в цей же день, він погрожував, що
вб'є матір Позивача, а потім на моїх
очах покінчить життя самогубством.

Дійсно, Відповідач здатний на будь-що,
оскільки він до того ж має зброю, яка не
зберігається належним чином та до якої
може мати доступ дитина.

Позивач боїться за свою дочку, за її
життя і здоров'я, оскільки їй
небезпечно знаходитися поряд з
Відповідачем, а через протиправну
поведінку Відповідача, він не дає
Позивачу бути поряд з нею, не повертає
дитину, чим порушує її права на
материнську турботу та виховання та її
права, як матері дитини.

06.04.2014 року, коли Позивач поверталася з
роботи вранці, Відповідач, очікуючи у
під'їзді напав на неї, побив її,
нецензурно лаявся, поводився
агресивно, принижував, погрожував, що
тепер буде ще гірше з кожним днем, що
він не дасть їй спокійного життя.

02.04.2014 року Позивач звернулася із
заявою про визначення місця проживання
доньки разом нею, до служби у справах
дітей Одеської міської ради,
відповідно до вимог Сімейного кодексу
України та п. 72 Порядку провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №
866.

Однак, ще з того моменту і до цього часу
Відповідач чинив і продовжує чинити
активний опір та перешкоджає виконанню
законних повноважень та здійсненню
передбачених законодавством заходів,
як співробітників територіального
відділу служби у справах дітей у
Суворовському районі м. Одеси, так і
органу опіки та піклування
Суворовської районної адміністрації.

Відповідач навмисно приховує весь час
адресу проживання дитини від органів
опіки та піклування та через це,
незважаючи на їх чисельні візити,
потрапити до помешкання та обстежити
умови проживання доньки, до цього часу
не вдалося.

Крім того, Відповідач повністю
ігнорував і ігнорує процедуру,
встановлену законодавством, більше
двох місяців не надавав жодних
документів, як того потребували у
службі у справах дітей, зухвало ігнорує
засідання органу опіки та піклування
та заявив, що ніяких рішень виконувати
не буде, на засідання не з'являтиметься,
навмисно затягуватиме справу та, якщо
Позивач не повернеться, дитину їй не
віддасть.

12.06.2014 року відбулося засідання органу
опіки та піклування Суворовської
районної адміністрації, на яке
відповідач також не з'явився.

Через це Позивач змушена звернутися до
суду, оскільки час спливає, а
відповідач з кожним днем фактично
позбавляє дитину матері, продовжує
ганьбити мене в очах дитини, негативно
впливає на її моральний стан та її
подальшу долю.

Знаходження доньки разом з
Відповідачем загрожує її життю та
здоров'ю, а поведінка Відповідача є
небезпечною і загрозливою для
малолітньої дитини, своєю аморальною
поведінкою він може зашкодити здоров 'ю
та розвитку дитини.

Підтвердженням цього став, в тому
числі, той факт, що через
безвідповідальне ставлення
Відповідача та маніпулювання дитиною,
внаслідок стресу донька з 29.05.2014 року
була госпіталізована до КУ «Дитяча
міська лікарня № 3», де перебувала до
06.06.2014 року.

Перебування доньки з відповідачем
негативно впливає на неї, на її
виховання, стан здоров'я, моральний та
духовний розвиток, є небезпечним для її
життя, здоров 'я і морального виховання
та Відповідач своєю аморальною
поведінкою може зашкодити розвиткові
дитини

За викладених обставин Позивач просить
негайно відібрати малолітню дитину у
Відповідача.

Позов про визначення місця проживання
дитини знаходиться у провадженні
іншого судді Суворовського районного
суду міста Одеси.

В судовому засіданні Позивач
підтримала позовні вимоги та просила
їх задовольнити.

Представник третьої особи також
підтримав вимоги Позивача.

Відповідач до суду не з'явився,
сповіщений належним чином, причини
неявки невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

Встановлено, що з 2007 по 24 лютого 2014 року
сторони проживали спільно без
реєстрації шлюбу.

Від спільного життя у сторін
ІНФОРМАЦІЯ_5 року народилась донька
ОСОБА_3 згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 від 24 січня 2008 року.
Батьком дитини записаний ОСОБА_2 (а.с.10).

Згідно довідки про склад сімї та
реєстрацію Позивач зареєстрована за
адресою : АДРЕСА_2 на житловій площі
матері - ОСОБА_4 (а.с.11).

Однак, в останні роки відносини між
сторонами та подальше спільне життя
було вже неможливим через постійні
знущання та погрози, образи з боку
Відповідача. Позивач повідомляла йому,
що з дитиною має намір поїхати від
нього, на що він погрожував, що в цьому
випадку він відбере у Позивача дитину.

24.02.2014 року Позивач разом з донькою
переїхала від за адресою проживання
своєї матері, де і зареєстрована:
АДРЕСА_6 про що письмово повідомила
Відповідача та зазначила, що не
заперечує проти його участі у
вихованні та спілкуванні з донькою
відповідно до чинного законодавства.

Позивач неодноразово зверталась до
органів внутрішніх справ,орган опіки
та піклування Суворовської районної
адміністрації, службу у справах дітей
Одеської міської ради з приводу
агресивної поведінки Відповідача,
постійних залякувань та погроз щодо
неї та її матері, хоча вона не
заперечувала, аби Відповідач
спілкувався з донькою (а.с.27-28).

05.03.2014 року Відповідач, забравши доньку
з будинку дитячої творчості,
зловживаючи дитячою довірою під
виглядом сюрпризу, що чекає її вдома,
свідомо діючи проти волі Відповідача ,
обманним шляхом фактично викрав дитину
та ні в той день, ні наступного дня й до
цього часу не повернув дитину
Позивачу..

Про цей факт Позивач також повідомляла
до Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області (а.с.27).

ісля цього вже майже чотири місяці
Позивач не має жодної можливості
повернути доньку. Відповідач навмисно
відмовляється її повернути,
маніпулюючи дитиною, задля того, аби
Позивач повернулася до нього.

Крім того, Відповідач не дає Позивачу
можливості ані забрати доньку додому,
ані повноцінно виховувати її,
спілкуватися та бачитися з дитиною.

Водночас, дитиною він не займається
(дочка систематично не відвідувала
заняття в будинку дитячої творчості, не
гуляє на свіжому повітрі, не
спілкується з іншими дітьми, через
аморальні дії відповідача порушений її
спокій, її нормальний моральний і
фізичний розвиток), насильно утримує її
в будинку, в квартирі АДРЕСА_3, де для
дитини немає нормальних умов, не
поклеєні шпалери, обсипається
штукатурка, холодно, не прибирається,
пил шкідливо впливає на легені дитини.
Все це негативно впливає на дочку та є
загрозою її життю та здоров'ю.

Крім того, цього року дитина має
вступати до школи, однак через
Відповідача донька не могла потрапити
на вступні тестування, а Відповідач цим
до цього часу навіть не переймається
та, навпаки, всіляко перешкоджає.

Згідно довідки дитячої студії
«Вундеркінд» ОСОБА_3 з вересня 2013 року
по лютий 2014 року відвідувала студію, а з
березня 2014 року заняття не відвідує, на
заняття дитину приводила мати ( а.с.36).

За довідкою Одеського будинку дитячої
та юнацької творчості «Тоніка» від 17
березня 2014 року № 25 ОСОБА_3 з вересня 2013
року по лютий 2014 року відвідувала
вокальну студію та хореографічний
ансамбль, а з березня 2014 року гуртків
не відвідує, на заняття дитину
приводила мати (а.с.37).

30.03.2014 року Відповідач переслідував її
до роботи з метою змусити звільнитися,
повідомив її керівникові, що вона я
звільняється, хоча Позивач не має
наміру цього робити.

В цей же день, він залишив дитину одну
вдома, зачинивши її зі зворотного боку
в квартирі із дорослим чоловіком, хоча
і родичем, проте таке є неприпустимим.

Також в цей же день, він погрожував, що
вб'є матір Позивача, а потім на моїх
очах покінчить життя самогубством.

06.04.2014 року, коли Позивач поверталася з
роботи вранці, Відповідач, очікуючи у
під'їзді напав на неї, побив її,
нецензурно лаявся, поводився
агресивно, принижував, погрожував, що
тепер буде ще гірше з кожним днем, що
він не дасть їй спокійного життя.

У зв'язку з такими обставинами Позивач
08 квітня 2014 року звернулась до
Одеського міського центру соціальних
служб для сімї, дітей та молоді і уклала
договір про здійснення соціального
супроводу як отримувач послуг. Метою
соціального супроводу зазначено
«подолання складних життєвих
обставин» (а.с.41).

Листом від 10 квітня 2014 року зазначений
Центр повідомив Відповідача про
необхідність прибути до Центру у
зв'язку з обставинами, які склалися в
його сімї та невиконанням ним в повному
обсязі своїх батьківських обов'язків.
Відповідач отримав листа та на ньому
зазначив свою незгоду з викладеним
(а.с.42).

Одеський міський центр соціальних
служб для сімї, дітей та молоді у
відповіді на лист начальника
Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області повідомив про те, що
Відповідач продовжує утримувати
дитину за невідомою адресою,
перешкоджає спілкуванню дитини з
матірю , припинив водити дитину на
заняття дошкільної підготовки (а.с.43).

Відповідач чинив і продовжує чинити
активний опір та перешкоджає виконанню
законних повноважень та здійсненню
передбачених законодавством заходів,
як співробітників територіального
відділу служби у справах дітей у
Суворовському районі м. Одеси, так і
органу опіки та піклування
Суворовської районної адміністрації.

Згідно листа Служби у справі дітей
Одеської міської ради від 15 квітня 2014
року № 2294 спеціалісти служби
неодноразово виходили за місцем
проживання батька дитини, але двері
ніхто не відчинив, на письмові
запрошення прийти до Служби не
реагували, на письмові запрошення
відвідати Службу Відповідач не
зявлявся (а.с.47, 58).

Відповідно до довідки Дитячої міської
лікарні № 3 ОСОБА_3 була швидкою
допомогою доставлено та
госпіталізована 29 травня 2014 року і
знаходилась на стаціонарному
лікуванні до 06 червня 2014 року з
діагнозом : «мінімальна мозкова
дисфункція : церебрастенія,
психологічна травма в наслідок
тривалого стресу» (а.с.38).

Згідно висновку Служби у справі дітей
Одеської міської ради від 11 червня 2014
року № 3127 «Про можливість визначення
місця проживання малолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4» Служба вважає
можливим визначити місце проживання
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, з
матірю ОСОБА_1 (а.с.32).

Орган опіки та піклування Суворовської
районної адміністрації у своєму
висновку зазначив доцільним визначити
місце проживання малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, з матірю ОСОБА_1 (а.с.31).

В даному висновку також зазначено, що
при спілкування працівників з
Відповідачем відмічалося його
агресивність, знервованість,
відсутність бажання вирішувати
питання мирним шляхом. Крім цього,
також зазначено, що Відповідач ніде не
працює, довідки про дохід не дає,
проживає з дитиною у приміщенні за
адресою : АДРЕСА_4, яка належить до
об'єктів нежитлових приміщень (а.с.30).

Згідно довідки ТОВ «Копійка-Центр»
Позивач працює в магазині на посаді
камира з 21 березня 2014 року (а.с.35).

Відповідно до акту обстеження умов
проживання Позивача, складеному
Службою у справах дітей ОМР, зазначено,
що для дитини створені необхідні умови
для проживання та розвитку ( а.с.34).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного
кодексу України місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків.

Згідно зі ст. 161 Сімейного кодексу
України, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не
можуть передати дитину для проживання
з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 162 Сімейного
кодексу України, якщо один з батьків
або інша особа самочинно, без згоди
другого з батьків чи інших осіб, з якими
на підставі закону або рішення суду
проживала малолітня дитина, змінить її
місце проживання, у тому числі способом
її викрадення, суд за позовом
заінтересованої особи має право
негайно постановити рішення про
відібрання дитини і повернення її тому,
з ким вона проживала.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 170
Сімейного кодексу України, у випадках,
якщо залишення дитини з одним із
батьків є небезпечним для її життя,
здоров'я і морального виховання, суд
може постановити рішення про
відібрання дитини.

аким чином, суд вважає, що Відповідач
самочинно, без згоди Позивача, змінив
місце проживання дитини, шляхом її
викрадення, що проживання дитини разом
з Позивачем відповідає її інтересам,
Відповідач не може дати дитині ні
належного виховання та розвитку, ні
матеріального забезпечення, не здатний
забезпечити нормальних безпечних для
здоров'я дитини умов проживання, тому
слід негайно відібрати малолітню
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4 від її батька та
допустити негайне виконання рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст..ст.160-162,170 СК України, ст.ст.
57,60,61,169,209, 212- 215 ,218 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Орган опіки та піклування
Суворовсько'!' районної адміністрації
Одеської міської ради про негайне
відібрання дитини задовольнити.

Негайно відібрати малолітню
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4 від її батька
ОСОБА_2, що мешкає за адресою АДРЕСА_5,
повернув її матері ОСОБА_1.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині відібрання малолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та повернення її
матері ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги .

Суддя -