РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року

м. Токмак

Токмацький районний суд
Запорізької області у складі
головуючого судді Курдюкова В.М., при
секретарі судового засідання
Симоненко В.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні Токмацького районного суду
Запорізької області позов ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Магістраль-В» про
визнання протиправним та скасування
наказу про звільнення з посади та
поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, яким просить скасувати наказ
№ 1/204 від 11.07.2014 року «Про звільнення та
призначення на посаду» як незаконний
та поновити його на посаді директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Магістраль-В" з 11.07.2014
року.

Позов обґрунтовує наступним.

11.01.2001 року рішенням загальних
зборів ТОВ «Магістраль-В» він був
призначений на посаду директора
зазначеного товариства.

11 липня 2014 року ОСОБА_2, одна із
засновників Товариства з обмеженою
відповідальністю « Магістраль-В»,
видала наказ № 1 /2014 року «Про
звільнення та призначення на посаду».
Цим наказом ОСОБА_2 звільнила його з
посади директора Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Магістраль-В» із закінченням строків
повноважень. З 11.07.2014 року він не працює.

Як зазначено в наказі, підставою
для його видачі стало рішення
загальних зборів учасників
(засновників) Товариства з обмеженою
відповідальністю «Магістраль-В»,
протокол № 1/2014 від 11 липня 2014 року.

Звільнення вважає незаконним з
наступних підстав.

Відповідно до частини восьмої
статті 41, частини першої статті 60
Закону України «Про господарські
товариства» загальні збори учасників
товариств з обмеженою або додатковою
відповідальністю є правомочними, якщо
на них присутні учасники, що володіють
у сукупності більш як 60 відсотками
голосів від загальної кількості
голосів.

Аналогічні приписи містяться і у
п. 13 Статуту товариства. При проведені
загальних зборів ТОВ «Магістраль-В»
кворуму не було. На них зареєструвалися
учасники, які володіють у сукупності
лише 60 відсотками голосів від
загальної кількості голосів (ОСОБА_2 -
30%, ОСОБА_3 - 30%).

Таким чином, проведені збори
учасників ТОВ « Магістраль-В» від 11.07.2014
року із за відсутності кворуму були не
правомочними вирішувати питання щодо
мого звільнення.

Установчим договором між
засновниками товариства від 28 грудня
2005 року встановлено, що виконавчим
органом товариства є директор, який за
одноголосним рішенням засновників
призначається строком на один рік.
Повноваження директора
підтверджуються на кожний поточний рік
одноголосним рішенням зборів
засновників. В разі недосягнення такої
згоди товариство припиняє свою
діяльність (п.15).

Статутом ТОВ «Магістраль-В»
встановлено, що у товаристві
створюється виконавчий орган:
директор, який призначається
одноголосним рішенням засновників і
здійснює поточне управління
діяльністю товариства( п.15). Він, як один
із засновників ТОВ « Магістраль-В», в
голосуванні з цього приводу участі не
приймав.

Таким чином, прийняте рішення
загальними зборами учасників ТОВ
«Магістраль-В» від 11.07.2014 року про
звільнення його з посади директора
відбулося всупереч діючому Статуту
товариства, установчого договору між
засновниками, є незаконним і посилання
в наказі на рішення цих зборів як на
підставу звільнення є необґрунтованим.

Незаконним звільненням з посади
директора ТОВ « Магістраль» було
допущене порушення його права на працю.

Представник позивача в судовому
засіданні позов та обставини, якими він
обґрунтований, підтримав, пояснив
наступне. В наказі про звільнення
позивача не зазначена підстава
розірвання трудового договору. Але
відповідно до норм КЗпП України, якщо
після закінчення дії строкового
трудового договору особа продовжує
виконувати трудові обов'язки,
вважається, що трудовий договір
продовжено на невизначений строк. Якщо
ОСОБА_1 в 2001 році прийнято на роботу за
строковим трудовим договором на 1 рік,
то його дія закінчилась в 2002 році.
Оскільки з 2002 року ОСОБА_1 продовжував
працювати, то відповідно до норм
діючого КЗпП України, трудовий договір
з ним продовжено на невизначений строк.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнав.
Пояснив наступне. Питання законності
чи незаконності проведення зборів
засновників не входить до юрисдикції
Токмацького районного суду. Згідно з
Законом України від 15 грудня 2006 № 483-V
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних
спорів» до підвідомчості
господарських судів віднесено справи,
що виникають з корпоративних відносин
у спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
зі створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

Отже, питання звільнення
директора дійсно знаходиться в
компетенції цивільного судочинства,
проте питання законності проведення
загальних зборів, наявності чи
відсутності кворуму та ін. відноситься
до компетенції господарських судів.
Позов про визнання загальних зборів та
прийнятих на них рішень недійсним до
господарського суду позивачем (який є
засновником підприємства) не
подавався, а отже ним не оскаржується.

Вважає, що за таких умов вирішення
питання, щодо легітимності проведення
загальним зборів судом є неправомочним
та незаконним. Вказане питання повинно
бути предметом окремого розгляду в
господарському судочинстві.

Трудові спори повинні
розглядатися з огляду на порушення
норм трудового законодавства, на які
позивач у своєму позові не посилається.

Позовна заява містить посилання
на п. 18 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 24.10.2008 № 13 «Про
практику розгляду судами
корпоративних спорів». Проте позивач
некоректно цитує вказаний пункт.
Згідно вказаної постанови «При
вирішенні питання про недійсність
рішень загальних зборів у зв'язку з
іншими порушеннями, допущеними під час
скликання та проведення загальних
зборів, господарський суд повинен
оцінити, наскільки ці порушення могли
вплинути на прийняття загальними
зборами відповідного рішення.»

Отже, позивач не вбачає порушень
норм КЗпП України, на підставі яких суд
і повинен розглядати даний спір.
Вважає, що порушено вимоги юрисдикції
судів при поданні позову. За таких умов
законність проведення зборів та
прийняття рішення повинна прийматися
судом як встановлений факт, так як
позивачем не оскаржувалась.

Позивач не перебував на посаді
директора на момент звільнення в
зв'язку з закінченням терміну
повноважень. Згідно п. 15 Статуту
Товариства Директор призначається
строком на 1 рік. З 2011 року зборів
засновників з приводу призначення
(продовження повноважень) директора не
проводилося. Отже, станом з 2012 року
директор на підприємстві фактично був
відсутній. Позивач фактично виконував
обов'язки, не займаючи посаду. Рішення
загальних зборів лише зафіксувало
обставину відсутності директора.
Позовна вимога про визнання незаконним
призначення нового директора ОСОБА_4 не
ставилася, а отже розгляд даного
питання виходить за межі позову.

Обов'язок скликання загальних
зборів згідно п. 14 Статуту Товариства
покладено на виконавчий орган -
Директора. Отже Позивач не виконав
покладені на нього обов'язки як
керівника, що і спричинило ситуацію з
відсутністю керівника.

Відсутнє звільнення, як
розірвання трудового договору. У
відносинах, що склалися між сторонами
має місце звільнення в зв'язку з
закінченням строку дії трудового
договору. При цьому обов'язковою умовою
є саме обмеженість дії договору, так як
це прямо визначене статутом. Фактичне
виконання обов'язків керівника не може
вважатися як укладення договору на
невизначений термін, так як вказана
обставина заборонена статутом, через
вказівку обов'язковості розгляду
питання про призначення Директора
щорічно.

Директор може бути звільнений у
будь-який момент якщо його діяльність
спричиняє шкоду товариству. Згідно п. 15
Установчого договору Товариства
директор може бути звільнений у
будь-який момент, якщо його дії
спричинили шкоду Товариству. Так,
позивачем, було укладене угоди
купівлі-продажу автомобіля МАЗ 5432, 2003 р.
випуску за 15 000 грн. (близько 1900 доларів
США на день укладення угоди),
автомобіля ЗИЛ 431410 вартістю 9 600 грн.
(близько 1200 доларів США на день
укладення угоди) та причепу СЗАП-8527
вартістю 1000 грн. (близько 125 доларів США
на день укладення угоди). Проте навіть
поверхневий аналіз пропозицій у мережі
Інтернет підтверджує, що вартість
автомобілів та причепу становить: МАЗ -
від 4700 до 14 000 доларів США (тобто розмір
шкоди становить не менше ніж 2800 доларів
США), ЗИЛ - від 2600 до 6500 доларів США
(тобто розмір шкоди становить не менше
ніж 1400 доларів США), причепу - від 2800 до
8945 доларів США (тобто розмір шкоди
становить не менше ніж 2675 доларів США).
Таким чином мінімальний розмір шкоди,
заподіяної діями позивача є 6875 доларів
США. Остаточний розмір шкоди буде
встановлено на підставі висновків
спеціалістів, щодо вартості
транспортних засобів. Для доведення
вказаних обставин направлено 30 запитів
(копія одного з них додається).

Згідно п. 10 Статуту Товариство
створює резервний фонд у розмір 15%
прибутку та з відрахуванням 15%
прибутку підприємства щорічно.
Обов'язок створення та наповнення
резервного фонду покладено на
керівника - позивача. На сьогоднішній
день у підприємства відсутній
резервний фонд. Рішення про
використання резервного фонду у
діяльності підприємства не приймалося.
Таким чином підприємство не може
забезпечити виконання своїх
зобов'язань. Таким чином діями
керівника - позивача також завдано
шкоду підприємству.

Відсутність необхідності
негайного поновлення позивача на
роботі в зв'язку зі шкодою
підприємства. Згідно звіту про
фінансові результати діяльності
підприємства 2013 рік, Товариство
закінчило з прибутком у 470,5 тис. грн., 2012
- 391,6 тис. грн. Проте на сьогоднішній
день на рахунках підприємства вказані
кошти відсутні. Підприємство
використовувало Овердрафт в
результаті чого має заборгованість
перед банком у розмірі 140407,13 грн. Таким
чином позивачем за невідомих засновкам
обставин було витрачено близько 1002500
тис. грн. (не враховуючи прибутку за 2014
рік).

Причини вказаних фінансових
проблем підприємства з'ясовуються
аудиторами, про що відомо позивачу.
Вважаємо, що негайне поновлення на
роботі необхідне позивачу для
приховування своїх дій, якщо останні
містять ознаки злочину. В зв'язку з чим
заперечує проти негайного виконання
рішення суду в частині поновлення на
зайнятій посаді.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові докази,
суд встановив наступні фактичні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

ТОВ "Магістраль-В" зареєстроване в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
12.02.2001 року, що підтверджується
випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 16.07.2014 року.

Засновниками відповідача є
позивач з 40% статутного фонду, ОСОБА_3 з
30% та ОСОБА_2 з 30%, що підтверджується п. 5
Статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю «Магістраль-В» із
змінами, внесеними засновницькими
зборами товариства від 25.12.2005 року.

Позивач працював на посаді
директора Товариства з 10.03.2001 року по
11.07.2014 року, що підтверджується
трудовою книжкою та наказом голови
загальних зборів Товариства від 11.07.2014
№ 1/2014. Звільнений з посади в зв'язку із
закінченням строку повноважень на
підставі рішення загальних зборів
учасників (засновників) Товариства,
протокол № 1/2014 від 11.07.2014 року.

Згідно запису в трудовій книжці
серії НОМЕР_1 від 10.03.2001 р. ОСОБА_1
прийнятий на роботу ТОВ "Магістраль-В"
на підставі протоколу зборів
засновників № 1 від 11.01.2001 р.

Згідно п. 15 Статуту Товариства,
директор, призначається на один рік за
одноголосним рішенням засновників.

Оскільки після закінчення в 2002
році встановленого п. 15 Статуту
Товариства річного строку трудового
договору, трудові відносини між
сторонами фактично тривали і жодна
сторона не вимагала їх припинення,
відповідно до ч.1 ст. 39-1 КЗпП України,
дія цього договору з 2002 року вважається
продовженою на невизначений строк.

Діюче трудове законодавство
передбачає лише одну підставу
звільнення, пов'язану із закінчення
строку трудового договору - п.2 ч.1 ст. 36
КЗпП (припинення трудового договору).

Ця підстава звільнення
застосовується лише до строкового
трудового договору, та не може
застосовуватись до безстрокового
трудового договору.

Суду не надано доказів на
підтвердження існування зазначеної в
наказі причини звільнення: "закінчення
строку повноважень", тому звільнення
позивача з цих причин є неправомірним.

Крім того, судом встановлено, що
звільненя відбулося з порушенням
встановленого законом порядку.

Позивача звільнено на підставі
протоколу загальних зборів учасників
(засновників) відповідача від 11.07.2014 №
1/2014. ОСОБА_1 не був присутній на зборах з
невідомої причини. Кворум учасників
становив 60% голосів, що визнається
сторонами, підтверджується копією
протоколу загальних зборів.

Відповідно абз. 3 п. 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду
судами корпоративних спорів», спори,
пов'язані з оскарженням членами
виконавчих органів товариства, які
уклали з товариствами трудові
договори, рішень відповідних органів
товариства про звільнення (усунення,
відсторонення, відкликання) їх з
посади, розглядаються в порядку
цивільного судочинства як трудові
спори.

Відповідно до ч. 8 ст. 41, ч. 1 ст. 60
Закону України «Про господарські
товариства», п. 13 Статуту ТОВ
"Магістраль-В", загальні збори
учасників є правомочними, якщо на них
присутні учасники, що володіють у
сукупності більш як 60 відсотками
голосів від загальної кількості
голосів, а з питань, що потребують
одностайності, всі учасники.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач не брав участі у загальних
зборах учасників (засновників) ТОВ
"Магістраль-В" від 11.07.2014 року, на якому
вирішувалось питання про його
звільнення, кворум учасників становив
рівно 60 відсотків голосів, тому
загальні збори учасників були
неправомочними.

Суд визнає неналежними доказами,
надані представником відповідача
копії статей засобів масової
інформації, протокол загальних зборів
учасників (засновників) Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Магістраль-В» від 11.07.2014 № 2/2014,
фінансовий звіт суб'єкта малого
підприємництва від 27.02.2014 року,
роздруківки пошукових запитів в мережі
«Інтернет» щодо вартості авто техніки,
договори купівлі-продажу авто техніки,
фінансові документи, довідку АТ
«ПроКредит Банк», акт від 18.07.2014 року,
талон-повідомлення Токмацького МВ
ГУМВС України в Запорізькій області
від 18.07.2014 № 606, в зв'язку з тим, що вони
не стосуються предмета доказування, а
саме правомірності розірвання
трудового договору з позивачем.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 15, 208, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Магістраль-В" про
визнання протиправним та скасування
наказу про звільнення з посади та
поновлення на посаді задовольнити
повністю.

Скасувати як незаконний наказ
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Магістраль-В" № 1/2014
від 11 липня 2014 року "Про звільнення та
призначення на посаду".

Поновити ОСОБА_1 на посаді директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Магістраль-В" з 11
липня 2014 року.

Допустити негайне виконання рішення
суду.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Токмацький районний суд в
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, або після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: