Справа № 521/4688/13-ц
Провадження №2/521/4092/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 02» жовтня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання
Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_3, про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Малиновського районного
суду м. Одеси перебувала цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - ОСОБА_3, про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси 30 жовтня 2013 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - ОСОБА_3, про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди постановлено:

«Визнати мирову угоду, укладену між
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за якою:

Ми, ОСОБА_1 яка зареєстрована та
проживає за адресою АДРЕСА_1 та ОСОБА_2
який зареєстрований та проживає за
адресою АДРЕСА_2 , сторони та ОСОБА_3, яка
зареєстрована та проживає за адресою
65070, АДРЕСА_1, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору у
цивільній справі № 1519/2-2029/11, яка
знаходиться в провадженні
Малиновського районного суду м.Одеси
(суддя Целух А.П.) за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди прийшли до згоди про
можливість закінчення розгляду даного
спору миром і укладенням між Сторонами
мирової угоди на наступних умовах:

1. Сторони визнають, що на момент
укладення дійсної мирової угоди борг
відповідача ОСОБА_2 перед позивачкою
ОСОБА_1 складає 40 000 (сорок тисяч)
гривень 00 копійок. Будь - які інши
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо нанесення
її матеріальної та моральної шкоди,
повернення суму боргу відсутні.

2. ОСОБА_2 повертає ОСОБА_1 суму
боргу рівними частками, які складають
1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок
щомісячно і сплачуються до 15 числа
поточного місяця починаючи з 15
листопада 2013 року .

3. Сума боргу повинна бути
повернута повністю не пізніше 15
березня 2017 року.

4. У випадку невиконання сторонами
дійсної мирової угоди вона може бути
виконана у порядку виконавчого
провадження.

Закрити провадження по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_3, про стягнення
матеріальної та моральної шкоди.»

29.08.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду
із заявою, згідно якої просила суд
постановити ухвалу, якою змінити умови
виплати боргу у сумі 40 000 гривень в
повному обсязі на користь ОСОБА_1 у
місячний строк; накласти арешт на
рухоме і нерухоме майно ОСОБА_2;
накласти заборону на виїзд ОСОБА_2.

Заявник у судовому засіданні вимоги
заяви підтримала, просила її
задовольнити, із підстав, зафіксованих
технічними засобами судового
засідання.

Інші учасники процесу у судове
засідання не з'явились, про дату, час та
місце судового засідання
повідомлялись в установленому законом
порядку, поважних причин неявки в
судове засідання суду не представив.
Суд у зв'язку з їх неявкою та
неповідомлення про поважні причини
такої неявки в судове засідання в
порядку статті 169 ЦПК України,
враховуючи, що згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК
України їх присутність не є
обов'язковою, ухвалив розглянути
поставлене питання за відсутності
сторін, які не з'явилися.

Згідно із ч.2 ст. 208 ЦПК України, питання,
пов'язані з рухом справи в суді першої
інстанції, клопотання та заяви осіб,
які беруть участь у справі, питання про
відкладення розгляду справи,
оголошення перерви, зупинення або
закриття провадження у справі,
залишення заяви без розгляду, а також в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом, вирішуються судом шляхом
постановлення ухвал.

Відповідно до статті 175 Цивільного
процесуального кодексу України мирова
угода укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов'язків сторін та предмета
позову. До ухвалення судового рішення у
зв'язку з укладенням сторонами мирової
угоди суд роз'яснює сторонам наслідки
такого рішення, перевіряє, чи не
обмежений представник сторони, який
висловив намір вчинити ці дії, у
повноваженнях на їх вчинення. У разі
укладення сторонами мирової угоди суд
постановляє ухвалу про закриття
провадження у справі. Закриваючи
провадження у справі, суд за
клопотанням сторін може постановити
ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо
умови мирової угоди суперечать закону
чи порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у визнанні мирової угоди і
продовжує судовий розгляд.

При цьому, чинним
цивільно-процесуальним законодавством
України не передбачено постановлення
ухвали про зміну умов сплати боргу за
мировою угодою. Ухвала суду про
затвердження мирової угоди є судовим
рішенням.

Як роз'яснено у постанові Пленуму
Верховного суду України від 18.12.2009 №14,
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України,
а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами. Якщо
фактично порушено питання про зміну
рішення або внесення в нього нових
даних, у тому числі й роз'яснення
мотивів ухваленого рішення, суд
ухвалою відмовляє в роз'ясненні
рішення.

Суд вбачає, що вимоги заявниці щодо
зміни умов виплати боргу у сумі 40 000
гривень в повному обсязі на користь
ОСОБА_1 у місячний строк є самостійними
позовними вимогами, у зв'язку з чим не
можуть бути задоволені судом.

У той же час вимоги заявниці щодо
накладення арешту на рухоме і нерухоме
майно ОСОБА_2 по суті є клопотанням про
забезпечення позову, а заходи
забезпечення позову мають тимчасовий
характер і діють до виконання рішення
суду, яким закінчується розгляд справи
по суті. Проте, справа по суті вже
розглянута, провадження у справі -
закрито.

Пункт 4 мирової угоди, яка затверджена
ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси 30 жовтня 2013 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - ОСОБА_3, про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди передбачає, що у випадку
невиконання сторонами дійсної мирової
угоди вона може бути виконана у порядку
виконавчого провадження.

Суд роз'яснює заявниці, що згідно п. 2
частини 2 статті 17 Закону України "Про
виконавче провадження" підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:
ухвали, постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом (частина друга
статті 1 Закону України "Про державну
виконавчу службу". Крім терміна
"рішення", у зазначеному Законі
використовується термін "виконавчий
документ", за забезпечення реального,
своєчасного і законного виконання
якого державні виконавці одержують
винагороду (частина друга статті 17
зазначеного Закону).

Також не підлягають задоволенню заява
позивача в частині накладення заборони
на виїзд ОСОБА_2.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду за кордон і
в'їзду в Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, в разі якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених и на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Проте, із матеріалів справи та заяви
відповідача судом не вбачаються докази
щодо ухилення відповідача у справі від
виконання зобов'язань, покладених и на
нього судовим рішенням.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає
необхідним відмовити у задоволенні
зазначеної заяви, оскільки вимоги
заявниці не були предметом розгляду,
щодо них сторони не подавали письмові
докази та пояснення, заява є
необґрунтованою нормами матеріального
та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 209 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_3, про стягнення матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали
у порядку ст. 296 ЦПК України.

ГОЛОВУЮЧИЙ
А.П. ЦЕЛУХ