пр. № 6/759/384/14
ун. № 759/8077/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року Святошинский районний
суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Шум Л.М.

секретарі Прокопенко
Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві подання
головного державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві - Стеценко
Н.В. погодженого начальником відділу -
Василевським А.М. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_3 на виконання рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 17.08.2009 р. у справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

17.08.2009 р. рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва з ОСОБА_3
стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 35 % від
усіх видів заробітку (доходів)
щомісячно.

06 травня 2014 р. до Святошинського
районного суду м. Києва звернувся
головний державний виконавець -
Стеценко Н.В. з поданням про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України з метою
виконання рішення суду, оскільки
останній ухиляється від сплати боргу, у
зв'язку з чим державний виконавець
просив подання задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали подання
вважає, що у задоволенні подання
необхідно відмовити з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 3771 ЦПК України, питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
вирішуються судом за місцезнаходження
органу державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця,
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби.

Встановлено, що головним державним
виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві взагалі не надано доказів в
обґрунтування викладених в поданні
обставин, а саме що боржник ухиляється
від сплати боргу, оскільки не зазначено
в чому саме полягає ухилення ОСОБА_6 від
погашення існуючої заборгованості.
Крім того, головним державним
виконавцем взагалі не зазначено
необхідність застосування такого
заходу впливу до відповідача як
обмеження у праві виїзду за межі
України.

Суд, відмовляючи у задоволенні подання,
також, виходив з того, що контроль та
виконання обмежень права на виїзд за
територію України покладено на органи
Державної прикордонної служби України
відповідно до положень ст. 19 ЗУ «Про
державну прикордонну службу України»,
а тому вирішення даного питання
відноситься до її виключної
компетенції.

Дослідивши зібрані докази по справі в
їх сукупності та давши їм оцінку, суд
дійшов висновку про необґрунтованість
подання, а тому у його задоволенні слід
відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 3771, 293 ЦПК України, ст. 19
ЗУ «Про державну прикордонну службу
України», -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного
державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві - Стеценко
Н.В. погодженого начальником відділу -
Василевським А.М. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_3 на виконання рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 17.08.2009 р. у справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3 про стягнення аліментів -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі до районного суду апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: