Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2014 Справа №607/19144/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Палашовської У.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей, посилаючись на те, що 15 серпня 2014р. між ним та ОСОБА_2 було укладено та нотаріально посвідчено договір позики, у відповідності до якого він позичив відповідачу кошти в розмірі 26 800 грн., що у доларовому еквіваленті на момент укладання договору складає 2040,27 доларів США з терміном повернення 31 серпня 2014 року. Однак відповідач на даний час грошей не повернув та ухиляється від виконання зобов'язання по поверненню боргу. У зв'язку з цим просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 26 800 грн., 549,40 грн. інфляційних втрат, 158,59 грн. 3 % річних за користування чужими коштами та 5377,71 грн. курсову різницю, а також покласти на відповідача судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову та доказів про причини відсутності суду не подав. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує позивач.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав:

15 серпня 2014р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за №3205, у відповідності до якого ОСОБА_1 - «Позикодавець» передав ОСОБА_2 «Позичальнику» грошову позику в розмірі 26 800 грн., що у доларовому еквіваленті на момент укладання договору складає 2040,27 доларів США з строком повернення до 31 серпня 2014 року.

Згідно ст. 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або рівну кількість речей того ж роду і якості.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.ч. 2, 1 ст. 625 та ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На момент звернення позивача ОСОБА_1 до суду, відповідач ОСОБА_2 не повернув позичені у ОСОБА_1 гроші в сумі 26 800 грн., що також за умовами договору були зазначені у доларовому еквіваленті в сумі 2040,27 доларів США, тобто не виконав зобов'язання, передбачені умовами договору позики.

Таким чином, відповідач не виконав зобов'язання у строк, передбачений договором всупереч ст. 530 Цивільного кодексу України, та прострочив виконання зобов'язання перед кредитором, а тому в силу ст. 625 та ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України позивач має право вимагати сплатити суму боргу в розмірі 32177,71 грн., що у доларовому еквіваленті складає 2040,27 доларів США (суму позики за договором), а також 549,40 грн. інфляційних втрат, 158,59 грн. 3 % річних за користування чужими коштами.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що в даному випадку порушені права позивача відповідачем, тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 боргу згідно договору позики в сумі 32171 грн., що станом на дату винесення рішення суду еквівалентно 2040,27 доларів США (сума позики за договором), а також 549 грн. інфляційних втрат та 158,59 грн. 3 % річних за користування чужими коштами, а всього на загальну суму 32885 грн. 70 коп.

В силу ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 328,86 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 228-232, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 533, 625, 1049, 1050 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_2) в користь ОСОБА_1, ( ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1) борг за договором позики від 15 серпня 2014 в сумі 32885 грн. 70 коп. та 328 грн. 86 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяР. М. Грицак