АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар Ковтюк Л.В.

за участю ОСОБА_1, його представника
ОСОБА_2, ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,
представника служби у справах дітей
Заставнівської РДА - Пендюра В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в
інтересах якого діє за довіреністю
ОСОБА_2, на рішення Заставнівського
районного суду Чернівецької області
від 27 травня 2014 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа - служба у справах дітей
Заставнівської районної державної
адміністрації про усунення перешкод у
спілкування з дитиною та у її
вихованні, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, третя особа - служба
у справах дітей Заставнівської
районної державної адміністрації про
усунення перешкод у спілкування з
дитиною та у її вихованні.

Посилався на те, що з 2006 року по 24 липня
2009 року перебував у зареєстрованому
шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3. Під час
шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу
донька проживає з відповідачкою ОСОБА_3

Відповідно до розпорядження №400 від
08.09.2009 року органу опіки та піклування
Заставнівської РДА Чернівецької
області йому встановлені дні побачення
з донькою ОСОБА_6 щосуботи з 10-00 до
17-00 години. Даним

№22-ц/794/1113/14
Головуючий у 1 інстанції Стрілець
Я.С.

Категорія 48
Доповідач Перепелюк
Л.М.

розпорядженням його було зобов'язано
направляти усі свої зусилля на
правильне виховання доньки, а
відповідачку ОСОБА_3 зобов'язано
надавати можливість безперешкодно
зустрічатися з донькою у визначений у
розпорядженні час. На сьогоднішній
день відповідачка вимоги
розпорядження не виконує та чинить
йому перешкоди у спілкуванні з дитиною
та у її вихованні.

Просив суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути
перешкоди у спілкуванні з їхньою
донькою ОСОБА_6 та визначити такі
способи його участі у вихованні дитини
: систематичні побачення щотижня в
суботу з 10-00 по 17-00 години.

Рішенням Заставнівського районного
суду Чернівецької області від 27 травня
2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа - служба у справах
дітей Заставнівської районної
державної адміністрації про усунення
перешкод у спілкування з дитиною та у
її вихованні відмовлено.

На дане рішення позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати і постановити
нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги повністю.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення
суду постановлене з порушенням норм
матеріального права, при
невідповідності висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, пояснення сторін,
їх представників, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про необхідність відмови у
задоволенні позову.

Такий висновок суду ґрунтується на
нормах матеріального права та на
підставі поданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
перебував у зареєстрованому шлюбі із
відповідачкою ОСОБА_3 з 2006 року по 2009
рік, що підтверджується копією
свідоцтва про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_1 від 19.01.2011 року (а.с. 9). У сторін
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_6.
Після розірвання шлюбу малолітня
ОСОБА_6 проживає разом з відповідачкою,
що підтверджується актом обстеження
житлово-побутових умов проживання
ОСОБА_3 від 15.07.2013 року та 11.04.2014 року,
довідкою Заставнівської міської ради
№1462 від 11.04.2014 року, актом обстеження
житлово-побутових умов проживання
ОСОБА_1 від 14.03.2014 року, довідкою
Заставнівської міської ради №1098 від
12.03.2014 року.

Відповідно до розпорядження №400 від
08.09.2009 року органу опіки та піклування
Заставнівської РДА Чернівецької
області «Про встановлення днів
побачень батьку ОСОБА_1 з малолітньою
дочкою ОСОБА_6, 2007 р.н.» позивачу ОСОБА_1
встановлені дні побачення з донькою
ОСОБА_6 щосуботи з 10-00 години до 17-00
години. Згідно п. 2 даного розпорядження
позивача було зобов'язано направляти
усі свої зусилля на правильне
виховання доньки. Відповідно до п. З
цього розпорядження відповідачку
ОСОБА_3 зобов'язано давати можливість
безперешкодно зустрічатися позивачу
ОСОБА_1 з донькою у визначений в
розпорядженні час (а.с. 12). Відповідачка
ОСОБА_3 проти такого розпорядження не
заперечувала та його в судовому
порядку не оскаржувала, що визнано
сторонами.

19.05.2014 року за заявою позивача
методистом-психологом відділу освіти,
молоді та спорту ОСОБА_7 було проведено
бесіду з малолітньою ОСОБА_6 з метою
виявлення її емоційного стану та
сімейних взаємостосунків за
результатами якої встановлено, що
малолітній ОСОБА_6 потрібен час, щоб
сприйняти та усвідомити присутність
біологічного батька для кращого
розуміння дівчинкою ситуації, що
склалась.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа
служба у справах дітей Заставнівської
районної державної адміністрації про
усунення перешкод у спілкування з
дитиною та у її вихованні, суд 1-ї
інстанції обґрунтовано посилався на
те, що обставини, наведені позивачем
щодо чинення перешкод відповідачкою у
спілкуванні з дитиною та її вихованні
та визначенні способу участі позивача
у вихованні дитини та спілкуванні з
нею, не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, доводи позовної
заяви не ґрунтуються на належних та
допустимих доказах, а тому позовні
вимоги є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
зроблений на підставі повного та
об'єктивного дослідження наданих
сторонами доказів та в повній мірі
відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, а розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 157 СК України той з батьків,
хто проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той з батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не
перешкоджатиме нормальному розвитку
дитини.

У відповідності до ст. 159 СК України,
якщо той із батьків, з ким проживає
дитина чинить перешкоди тому з батьків,
хто проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, другий з
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод. Суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про охорону дитинства» дитина, яка
проживає окремо від батьків або одного
з них, має право на підтримання з ними
регулярних особистих стосунків і
прямих контактів.

Згідно ст. 158 СК України за заявою
матері, батька дитини орган опіки та
піклування визначає способи участі у
вихованні дитини та спілкуванні з нею
того з батьків, хто проживає окремо від
неї. Рішення про це орган опіки та
піклування постановляє на підставі
вивчення умов життя батьків, їхнього
ставлення до дитини, інших обставин, що
мають істотне значення.

З досліджених судом доказів
достовірно встановлено, що позивач з
моменту окремого проживання з донькою
ОСОБА_6, по суботам, як визначено
розпорядженням, особистих зустрічей з
донькою не мав, до будинку, в якому вона
проживає з відповідачкою, не приходив,
що підтвердив позивач ОСОБА_1 у
судовому засіданні суду апеляційної
інстанції.

До органу опіки та піклування, який
визначає способи участі у вихованні
дітей та спілкуванні з ними того з
батьків, хто проживає окремо, позивач
зі скаргами на дії відповідачки не
звертався.

Враховуючи те, що позивач не надав
доказів того, що ОСОБА_3 чинить йому
перешкоди у вільному спілкуванні та
вихованні дитини, не звертався до
відповідних органів з заявами щодо
зміни графіку побачень з дитиною,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив
позивачу ОСОБА_1 в задоволені його
позовних вимогах до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач не звертався повторно до
органу опіки та піклування з приводу
того, що ОСОБА_3 чинить перешкоди у
спілкуванні з дитиною, оскільки
постійно намагався налагодити мирний
контакт з своєю колишньою дружиною та в
добровільному порядку хотів досягти з
нею згоди з приводу побачень та
спілкування з донькою, не можуть бути
підставою для скасування законного
рішення суду.

Не ґрунтуються на досліджених судом
доказах і доводи апеляційної скарги
про доведеність того факту, що ОСОБА_3
навмисно чинить перешкоди у
спілкуванні батька зі своєю донькою,
оскільки таких доказів апелянт не
надав. Позивач не позбавлений
можливості виконувати свої
батьківські права, проводити разом
вільний час, спілкуватись з вчителями,
вихователями та педіатром з приводу
своєї дитини, цікавитись її розвитком,
що підтвердила у суді апеляційної
інстанції свідок ОСОБА_9, яка зазначила,
що, не дивлячись на застереження
відповідачки про заборону надання
можливості побачень позивача з
донькою, вона сприяла їх зустрічам по
просьбі останнього, позивач ОСОБА_1
приймав також активну участь у роботі
батьківського комітету по наданню
допомоги в утриманні класу, де
навчалась ОСОБА_6.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази чи
повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.
Докази, подані з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї
статті, не приймаються, якщо сторона не
доведе, що докази подано несвоєчасно з
поважних причин.

Усупереч вимогам ст.ст. 60, 131 ЦПК
України, позивач не надав суду належні
та допустимі докази на спростування
висновків суду першої інстанції.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в повному обсязі встановив
права і обов'язки сторін, обставини по
справі, перевірив доводи і дав їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону,
а тому відсутні підстави для його
скасування.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Заставнівського районного
суду Чернівецької області від 27 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий:

Судді: