Номер провадження: 22-ц/785/6889/14
Головуючий у першій інстанції Пащенко
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Кравця Ю.І.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до об'єднання
співвласників багатоквартирних
будинків «Стрілець» в особі голови
Тарасової Ірини Валентинівни про
зобов'язання виконати поточний ремонт
даху будинку над квартирою, визнання
нарахованого боргу та стягнення плати
за житлово-комунальні послуги без
укладання договору незаконними,
стягнення незаконно стягненої оплати
за комунальні послуги та моральної
шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 05 червня 2014
року,

встановила:

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з вказаним позовом, та посилаючись
на бездіяльність об'єднання
співвласників багатоквартирних
будинків «Стрілець», головою якого є
Тарасова І.В. щодо протікання даху над
її квартирою АДРЕСА_1, яка належить їй
на праві власності, щодо заміни стояка
відповідальність за експлуатацію та
ремонт якого несе особисто голова ОСББ
- Тарасова І.В., щодо законності тарифу
на обслуговування будинку та
прибудинкової території, уточнивши
свої вимоги, просила зобов'язати
відповідача виконати поточний ремонт
даху будинку над належною їй квартирою,
визнати нарахований борг та стягнення
плати за житлово-комунальні послуги
без укладання договору неправомірними,
стягнути з відповідача, враховуючи що в
квартирі з лютого 2013 року ніхто не
проживає незаконно стягнену плату за
послуги ОСББ «Стрілець» з лютого по
травень 2013 року в сумі 365 грн. 84 коп.,
стягнути з голови ОСББ Тарасової І.В.
моральну шкоди, завдану їй в результаті
надіслання попередження від 12.01.2014 року
на ім'я померлої рік тому матері з
нагадуванням про наслідки несплати
боргу по квартплаті, отриманого
позивачем після подання позовної заяви
та бездіяльності Тарасової І.В., так як
крівля, що протікає протягом декількох
років, робить дискомфортні умови
проживання в квартирі, що гнітюче
впливає на психіку та ряд інших
інцидентів, в розмірі 6 090 грн., що
становить п'ять розмірів мінімальної
заробітної плати, встановленої з 01.01.2014
року - 1218 грн. Вирішити питання судових
витрат.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 05 червня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_2 було
відмовлено в повному обсязі.

Зазначене рішення суду оскаржує в
апеляційному порядку ОСОБА_2

В скарзі з посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права ставиться питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового
рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_2 є
співвласником квартири АДРЕСА_1.

Згідно ст. 327 ЦК України управління
майном, що є у комунальній власності,
здійснюють безпосередньо
територіальна громада та утворені нею
органи місцевого самоврядування.

Як вбачається з відповідей
Ізмаїльського Управління
житлово-комунального господарства від
05.09.2011 року та 01.07.2010 року житлові
будинки по АДРЕСА_3 відносяться до
комунальної власності Ізмаїльської
міської громади та перебувають на
балансі Управління
житлово-комунального господарства
Ізмаїльської міської ради.

Відповідно до розпорядження міського
голови № 19 р від 16.01.1998 року, житловий
будинок по АДРЕСА_1 переданий в
управління ОСББ «Стрілець», яке
зареєстровано за рішенням виконкому
Ізмаїльської міської ради № 377 від
23.12.1997 року.

Таким чином, Ізмаїльська міська рада
Одеської області є власником будинку
АДРЕСА_1, який знаходиться на балансі
комунального підприємства
Ізмаїльського Управління
житлово-комунального господарства.

Згідно розпорядження Ізмаїльського
міського голови № 19 р від 16.01.1998 року,
житловий будинок по АДРЕСА_1 переданий
в управління ОСББ «Стрілець», якому
передано функції з утримання та
обслуговування даного будинку.

Між позивачем та відповідачем
відсутній договір по надання послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території, що з огляду на вимоги ч.1 ст. 61
ЦПК України є обставиною, яка не
підлягає доказуванню. Однак враховуючи
те, що ОСОБА_2 є співвласником квартири
АДРЕСА_1 та частково проводила оплату
за послуги ОСББ «Стрілець», сторони
перебувають у фактичних договірних
відносинах.

Рішенням виконавчого комітету
Ізмаїльської міської ради № 220 від
10.02.2011 року затверджено тариф на
утримання житлових будинків АДРЕСА_3 та
прибудинкової території, яка
обслуговується ОСББ «Стрілець» в
розмірі 1,70 грн. за 1 м.кв. загальної
площі квартири згідно статей витрат.
Перелік робіт визначений в додатку до
рішення виконкому № 220 від. 10.02. 2011 року.
У даному переліку визначено роботи з
поточного ремонту даху (закупівля
матеріалу), однак не визначено роботи з
капітального ремонту даху.

Крім того, згідно типового переліку
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій та послуг з
ремонту приміщень, будинків, споруд
затвердженого наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
10.08.2004 року № 150 в п.1.2.6.11 визначено
послугу з часткового ремонту покрівлі
із рулонних матеріалів (до 10% площі
покрівлі будинку).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»,
балансоутримувачем будинку, споруди є
власник або юридична особа, яка за
договором з власником утримує на
балансі відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Згідно п.п. 4, 5, 10 ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належать:
визначення виконавця
житлово-комунальних послуг (крім
послуг з централізованого опалення,
послуг з централізованого постачання
холодної води, послуг з
централізованого постачання гарячої
води, послуг з водовідведення (з
використанням внутрішньобудинкових
систем) відповідно до цього Закону в
порядку, затвердженому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері житлово-комунального
господарства; управління об'єктами у
сфері житлово-комунальних послуг, що
перебувають у комунальній власності
відповідних територіальних громад,
забезпечення їх належного утримання та
ефективної експлуатації; здійснення
контролю за дотриманням законодавства
щодо захисту прав споживачів у сфері
житлово-комунальних послуг.

Пунктом 2 ст. 13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
встановлено, що послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій відносять до
житлово-комунальних послуг і включають
прибирання внутрішньобудинкових
приміщень та прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо.

Частиною 2 ст. 23 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що власник має право доручати повністю
або частково розпоряджатися та
управляти належним йому майном
відповідно до закону та договору
балансоутримувачу або управителю.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 24 вищевказаного
закону балансоутримувач зобов'язаний
забезпечити умови для своєчасного
проведення капітального і поточного
ремонтів відповідно до встановлених
стандартів, нормативів, норм та правил.

Пунктом 8 ч.2 ст. 25 цього ж закону
управитель повинен забезпечувати
здійснення профілактичних, поточних,
капітальних та аварійних ремонтів
відповідно до встановлених
стандартами, нормативами, нормами і
правилами вимог щодо строків та
регламентів.

Таким чином, ОСББ «Стрілець» є
виконавцем послуг з утримання
житлового будинку та прибудинкової
території, а не власником та не
балансоутримувачем будинку, отже з
урахування вищезазначених норм закону
повинно здійснювати поточний ремонт
даху будинку згідно переліку
визначеного в тарифі, а капітальний
ремонт повинен проводити власник
будинку чи його балансоутримувач.

Судом неодноразово роз'яснювалось
позивачці її право щодо звернення до
суду з клопотанням про призначення
експертизи з метою встановлення
обставин справи, зокрема, визначення
якого ремонту (поточного чи
капітального) потребує дах будинку над
квартирою належною їй, а також чи є вина
ОСББ «Стрілець» в протіканні даху.
Однак позивач не звернулася до суду з
відповідним клопотанням, що також
підтвердила позивач в суді апеляційної
інстанції.

У зв'язку з чим, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, щодо
недоведеності позовних вимог ОСОБА_2
про зобов'язання відповідача виконати
поточний ремонт даху будинку над
квартирою належної їй.

Що стосується позовних вимог визнання
нарахованого боргу та стягнення плати
за житлово-комунальні послуги без
укладання договору незаконними,
стягнення незаконно стягненої оплати
за комунальні послуги в сумі 365, 84 грн.,
судова колегія вважає їх
необґрунтованими, оскільки відповідно
до положень статті 19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» від 24
червня 2004 року № 1875-УІ відносини між
учасниками договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірній
основі. Статтями 20, 21 цього Закону
визначено обов'язки споживача та
виконавця житлово-комунальних послуг.
Зокрема, обов'язками споживача є
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору; оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно з
законодавством та умовами договору;
підготовка та укладання із споживачем
договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Обов'язок власника квартири укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг та оплачувати надані послуги
передбачено також пунктом 7 Правил
користування приміщенням житлових
будинків, затверджених постановою КМ
України № 572 від 8 жовтня 1992 року,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 08 жовтня 1992 року
№ 572 зі змінами внесеними Постановою
Кабінету Міністрів України від 24 січня
2006 р. № 45.

Таким чином, укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем послуг на
основі типового договору, є не правом, а
обов'язком споживача. Ухилення
останнього від укладення договору не
звільняє від плати за надані та спожиті
комунальні послуги.

Крім того, згідно ст. 18 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» у
разі порушення виконавцем умов
договору споживач має право викликати
його представника для складення та
підписання акта-претензії споживача, в
якому визначаються строки, види,
показники порушень тощо; представник
виконавця повинен з'явитися на виклик
споживача не пізніше строку,
визначеного договором; акт-претензія
складається споживачем та
представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами строк договору або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.
Акт-претензія споживача подається
виконавцю, який протягом трьох робочих
днів вирішує питання про перерахунок
платежів або видає письмово споживачу
обґрунтовану письмову відмову в
задоволенні його претензій. Спори
задоволення претензій споживачів
вирішуються в суді. Споживач має право
на досудове вирішення спору шляхом
задоволення пред'явленої претензії.

Належних доказів в підтвердження
складання актів-претензій щодо
неналежного надання послуг ОСББ по
утриманню будинку та прибудинкової
території (робіт визначених в тарифах
а.с. 58) по АДРЕСА_1, крім скарг щодо
протікання даху, суду надано не було.

Законодавство не передбачає
звільнення оплати за отриманні послуги
у випадку не надання окремих
житлово-комунальних послуг. Крім того,
згідно ст. 614 ЦК України особа
звільняється від відповідальності за
невиконання зобов'язання лише в тому
випадку, коли доведе відсутність своєї
вини у порушенні такого зобов'язання.

Зазначений висновок відображено в
постанові Верховного Суду України від
27 березня 2013 року у справі № 6-6ц13.

В силу статті 360-7 ЦПК України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язанні
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно роз'яснень наданих судам в п.5
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.95 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Ураховуючи встановлене, суд першої
інстанції прийшов до підставного
висновку щодо недоведеності
позивачкою наявності моральної шкоди
та вини голови ОСББ «Стрілець» в
завданні моральних страждань позивачу.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з'ясувавши обставини справи
та давши належну оцінку зібраним
доказам, дійшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для відмови ОСОБА_2 у
задоволенні позову. Вказані висновки
суду відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин що виникли і
закон, який їх регулює.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 05 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

Ю.І.Кравець