АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Апеляційне провадження №22-ц/796/61/2014
інстанції - Сухомлінов С.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Іванченко М.М.

при секретарі Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 22 липня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ
майна подружжя, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення сторін, їх представників,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом про
поділ спільного майна подружжя, яке
було набуте за час перебування в
зареєстрованому шлюбі з 1999 року по 2013
рік. Посилався на те, що в період шлюбу
сторонами була придбана однокімнатна
квартира вартістю 382 872 грн.,
чотирьохкімнатна квартира вартістю 1 346
344 грн., а також рухоме майно у вигляді:
кольоровий телевізор «Sопу» вартістю
15000 грн., кольоровий телевізор «Sопу»
вартістю 12000 грн., кольоровий телевізор
«Sопу» вартістю 5000 грн., холодильник
«Liebher» вартістю 13000 грн., пральна машина
«Simens» вартістю 6955 грн., машина для сушки
білизни «Simens» вартістю 7650 грн.,
прасувальний прес «Bonushi» вартістю 7000
грн., пилосос «Kirbi» вартістю 40000 грн., два
кондиціонери «Samsung» вартістю по 8000 грн.
кожний, дві морозильні камери «Bosh»
вартістю 5243 грн. кожна, електрична
плита «Gorenje» вартістю 7383 грн., духовка
«Gorenje» вартістю 9095 грн., шафа для
підігріву їжі «Gorenje» вартістю 3745 грн.,
посудомийна машина «Simens» вартістю 7918
грн., спальний гарнітур вартістю 40000
грн., гостинний гарнітур вартістю 40000
грн., кухонні меблі вартістю 50000 грн.,
меблі ванної кімнати вартістю 40000 грн.,
меблі гардеробної кімнати вартістю 25000
грн., шафа купе вартістю 24000 грн. і шафа
купе вартістю 35000 грн., відеокамера
Копу» вартістю 20000 грн., ноутбук «НР»
вартістю 8000 грн., а всього на загальну
суму 2 172 448 грн. Стверджував, що угоди
про добровільний поділ майна сторони
не досягли, а тому просив при поділі
майна залишити в його власності
однокімнатну квартиру і визнати за ним
право власності на Ѕ частину
чотирьохкімнатної квартири, а
відповідачу залишити у власності Ѕ
частину чотирьохкімнатної квартири та
все спірне рухоме майно, оскільки з
відповідачем залишились проживати
двоє неповнолітніх дітей.

Заочним рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 22.07.2013 року
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна
подружжя - задоволено. Суд вирішив:

В порядку поділу майна, залишити у
власність і виділити в натурі ОСОБА_2
квартиру АДРЕСА_1.

В порядку поділу майна, визнати за
ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину
квартири АДРЕСА_2.

В порядку поділу майна, визнати за
ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину
квартири АДРЕСА_2.

В порядку поділу майна, визнано право
власності за ОСОБА_1 на майно:

- кольоровий телевізор «Sопу» вартістю
15000 грн.,

- кольоровий телевізор «Sопу» вартістю
12000 грн.,

- кольоровий телевізор «Sопу» вартістю
5000 грн.,

- холодильник «Liebher» вартістю 13000 грн.,

- пральна машина «Simens» вартістю 6955 грн.,

- машина для сушки білизни «Simens»
вартістю 7650 грн.,

- прасувальний прес «Bonushi» вартістю 7000
грн.,

- пилосос «Кігbі» вартістю 40000 грн.,

- два кондиціонери «Samsung» вартістю по 8000
грн. кожний,

- дві морозильні камери «Воsh» вартістю
5243 грн. кожна,

- електрична плита «Gorenje» вартістю 7383
грн.,

- духовка «Gorenje» вартістю 9095 грн.,

- шафа для підігріву їжі «Gorenje»
вартістю 3745 грн.,

- посудомийна машина «Simens» вартістю 7918
грн.,

- спальний гарнітур вартістю 40000 грн.,

- гостинний гарнітур вартістю 40000 грн.,

- кухонні меблі вартістю 50000 грн.,

- меблі ванної кімнати вартістю 40000 грн.,

- меблі гардеробної кімнати вартістю
25000 грн.,

- шафа купе вартістю 24000 грн. і шафа купе
вартістю 35000 грн.,

- відеокамера «Sопу» вартістю 20000 грн.,

- ноутбук «НР» вартістю 8000 грн.

Ухвалою Дарницького районного
суду м. Києва від 15.10.2013 року заяву
відповідача ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 22.07.2013 р по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про поділ майна подружжя -
залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням
суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
в якій просила його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким поділити
спільне майно колишнього подружжя,
залишивши у власності та виділивши в
натурі ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, та
залишивши у власності та виділивши в
натурі ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2.
Визнати за ОСОБА_2 у порядку поділу
майна, з урахуванням його вартості та
вартості квартир, з урахуванням
інтересів дітей та недостатнього
розміру аліментів на їх утримання,
кольоровий телевізор SONY KLD 46ЕХ402АЕР,
кольоровий телевізор SONY KLD -46Х4500,
кольоровий телевізор SONY KLD -32W5500, два
кондиціонери Рапаsопіс СS-РА9GKD,
холодильник Liebher, пральну машину Simens,
машину для сушки білизни Simens,
електроплиту Simens, дві морозильні
камери Liebher, духову шафу Simens, шафу для
підігріву їжі Simens, посудомийну машину
Simens, прасувальний прес Bonushi DSР-205,
пилосос KIRBI модель С10Е, спальний
гарнітур спальні «Nostalgia» Тгаssiпо,
гостинний гарнітур «Делі», набір
кухонних меблів, меблі ванної кімнати,
меблі гардеробної кімнати, шафу-купе,
шафу-купе.

В скарзі посилалася на те, що
постановляючи оскаржуване заочне
рішення суд безпідставно сприйняв за
дійсне необґрунтовано завищену
вартість рухомого майна, яка була
зазначена позивачем, та не
підтверджена належними та допустимими
доказами .

Суд в порушення норм процесуального
права розглянув справу в одне
засідання, не повідомивши відповідача
про день і час розгляду справи, не
забезпечив захист прав неповнолітніх
дітей, які перебувають на її утриманні
і проживають разом з нею в АДРЕСА_2. Суд
не врахував стан здоров'я малолітньої
дитини ОСОБА_3, який є інвалідом з
дитинства, що підтверджується
висновком ЛЛК № 243/2013 від 14 серпня 2013
року, виданим Київським міським
дитячим діагностичним центром та
довідкою Головного управління
соціального захисту Дарницького
РУПСЗН від 01 жовтня 2013 року № 01-07/4724,
якою підтверджується та обставина, що я
не працюю та отримую надбавку по
догляду за дитиною-інвалідом.
Зазначила, що судом порушено ст. ст. 74-76,
224, 227 ЦПК України.

В судовому засіданні апеляційного
суду відповідачка та її представник
доводи скарги підтримали.

Позивач та його представники
заперечували проти задоволення скарги.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого судом рішення, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ст. ст.70,71 СК України встановлено, що у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі.

Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя. Присудження одному з
подружжя грошової компенсації замість
його частки у праві спільної сумісної
власності на майно допускається лише
за його згодою.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» вирішуючи
питання про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, зокрема неподільної речі,
суди мають застосовувати положення
частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової
згоди одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Задовольняючи позов, судом першої
інстанції встановлено, що сторони з
30.09.1999р. по березень 2013 р. перебували у
зареєстрованому шлюбі від якого мають
двох неповнолітніх дітей, які
залишились проживати з відповідачем.

Згідно свідоцтв (а.с.14-15) та пояснень
представника позивача, останнім
26.09.2006р. було отримано право власності
на однокімнатну АДРЕСА_1, а 26.05.2009р.
відповідачем було отримано право
власність на чотирьохкімнатну
АДРЕСА_2. Вказані квартири були
придбані в період шлюбу за сумісні
кошти. Однокімнатною квартирою
користується позивач, в
чотирьохкімнатній квартирі проживає
відповідачка з двома дітьми.

Крім того, за сумісні кошти сторони
придбали для своєї сім'ї інше рухоме
майно, яке знаходиться в
чотирьохкімнатній квартирі, а саме:
три кольорових телевізори «Sопу» ,
холодильник «Liebher» , пральну машину
«Simens» , машину для сушки білизни «Simens»,
прасувальний прес «Bonushi» , пилосос
«КігЬі», два кондиціонери «Samsung» , дві
морозильні камери «Воsh» , електричну
плиту «Gorenje», духовку «Gorenje», шафу для
підігріву їжі «Gorenje», посудомийну
машину «Simens», спальний гарнітур ,
гостинний гарнітур , кухонні меблі ,
меблі ванної кімнати , меблі
гардеробної кімнати , дві шафи купе ,
відеокамеру «Sопу» , ноутбук «НР» .

Згідно висновків спеціалістів (а.с. 16-86),
які були надані позивачем, вартість
однокімнатної квартири АДРЕСА_1
складає 382 872 грн., а вартість
чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_2
складає 1346344 грн.

Доводи апеляційної скарги
відповідачки про те, що відеокамера та
ноутбук не відносяться до спільного
майна подружжя є недоведеними.

Разом з тим, скарга є обґрунтованою в
частині недоведеності тих обставин ,
які суд вважав встановленими.

Так позивач не надав суду належних та
допустимих доказів на підтвердження
вартості рухомого майна, яке він
включив до поділу, яке просив виділити
відповідачці, замість її права
власності на Ѕ частину у однокімнатній
квартирі.

При цьому суд в порушення вимог ЦПК
України, не повідомив відповідача
належним чином про день і час розгляду
справи, та позбавив її права надавати
докази на підтвердження її заперечень.

При цьому суд не повно встановив
обставини справи, які мали значення для
її вирішення та не визначив ринкову
вартість всього майна на час поділу.

З метою усунення неповноти судового
слідства, допущеного районним судом,
апеляційним судом встановлені нові
обставини.

Так було встановлено, що рухоме майно
було придбане сторонами за такими
цінами:

- кольоровий телевізор «Sопу» вартістю
15000 грн.,

- кольоровий телевізор «Sопу» вартістю
8500 грн.,

- кольоровий телевізор «Sопу» вартістю
5000 грн.,

- холодильник «Liebher» вартістю 12840 грн.,

- пральна машина «Simens» вартістю 6955 грн.,

- машина для сушки білизни «Simens»
вартістю 7650 грн.,

- прасувальний прес «Bonushi» вартістю 3800
грн.,

- пилосос «Кігbі» вартістю 35000 грн.,

- два кондиціонери «Samsung» 4000 грн.
кожний, загальною вартістю 8000 грн.

- дві морозильні камери «Воsh» вартістю
5243 грн. кожна,

- електрична плита «Gorenje» вартістю 7383
грн.,

- духовка «Gorenje» вартістю 9095 грн.,

- шафа для підігріву їжі «Gorenje»
вартістю 3745 грн.,

- посудомийна машина «Simens» вартістю 7918
грн.,

- спальний гарнітур вартістю 29224 грн.,

- гостинний гарнітур вартістю 25939 грн.,

- кухонні меблі вартістю 38600 грн.,

- меблі ванної кімнати вартістю 12580 грн.,

- меблі гардеробної кімнати вартістю
14833 грн.,

- шафа купе вартістю 10822 грн. і шафа купе
вартістю 18393 грн.,

- відеокамера «Sопу» вартістю 9700 грн.,

- ноутбук «НР» вартістю 8000 грн.,

- а всього рухомого майна на 309 486 грн.

Вартість даного майна підтверджується
документами наявними в матеріалах
справи (а.с 6-13, 140-150), які були надані
відповідачем на стадії апеляційного
розгляду.

Позивач не заперечував проти такої
вартості майна.

Сторони не погодились призначати
експертизу з метою визначення ринкової
вартості рухомого майна на час поділу з
урахуванням його зносу.

Також апеляційним судом було
встановлено, що суд першої інстанції,
визнаючи за позивачем право власності
на однокімнатну квартиру, не врахував,
що вказана кватира належить подружжю
на праві спільної власності, а тому
присудження іншому співвласнику
замість його частки в кватирі рухомого
майна без згоди останнього, є
порушенням його прав.

Крім того, не погоджуючись з оцінкою
однокімнатної квартири, відповідачка
заявила клопотання про призначення у
справі судової експертизи на стадії
апеляційного розгляду. Відповідно до
висновку експерта № 0782 від 17 березня 2014
року вартість спірної однокімнатної
квартири становить 538 310 грн., а не 382 872
грн., як було зазначено у висновку
спеціаліста, який надавав та замовляв
позивач.

З врахуванням дійсної вартості
рухомого майна, яка була визначена на
підставі чеків, квитанцій та договорів,
на час його придбання, загальна
вартість рухомого майна складає 309 486
грн. Відповідно на Ѕ частину припадає 154
743 грн. При цьому половина
однокімнатної квартири, яка повністю
була виділена позивачу, відповідно до
висновку експертизи коштує 269 155 грн.

Тобто апеляційним судом було
встановлено, що суд поділив майно, з
порушенням вимог ст. 70 СК України,
відступивши від засад рівності на
користь позивача, з яким не проживають
діти подружжя, та який не навів жодних
обставин, які давали б йому право
отримати майна на 100 000 грн. більше ніж
його дружині. Навіть, якщо виходити з
вартості однокімнатної квартири 382 872
грн., Ѕ частина -191 436 грн. Суд , не
встановивши дійсної вартості рухомого
майна, все рівно виділив позивачу майна
більше ніж половину.

Вирішуючи спір про поділ майна,
апеляційним судом було з`ясовано, що
позивач категорично заперечує, щоб за
рахунок частки відповідача у
однокімнатній квартирі була збільшена
її частка в чотирьохкімнатній
квартирі. Він вважав, що однокімнатна
квартира має залишитись йому, а рухоме
майно дружині та дітям, при цьому
чотирьохкімнатна квартира має бути
поділена порівну.

Відповідачка в свою чергу,
заперечувала проти отримання
компенсації за свою частку в
однокімнатній квартирі у вигляді
грошей, або у вигляді іншого рухомого
майна, яке з часу його придбання має
значний знос.

Таким чином, з урахуванням не бажання
сторін отримувати компенсацію за їх
частки у нерухомому майні, колегія
суддів приходить до висновку, що за
кожним з подружжя має бути визнано
право власності на 12 частину як
однокімнатної так і чотирьохкімнатної
квартири.

Відповідно до ч.3 ст. 70 СК України за
рішенням суду частка майна дружини,
чоловіка може бути збільшена якщо з
нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного
духовного розвитку та лікування.

Апеляційним судом встановлено, що
ОСОБА_3, є інвалідом з дитинства, що
підтверджується висновком ЛЛК № 243/2013
від 14 серпня 2013 року, виданим Київським
міським дитячим діагностичним центром
та довідкою Головного управління
соціального захисту Дарницького
РУПСЗН від 01 жовтня 2013 року № 01-07/4724,
якою підтверджується та обставина, що
відповідачка отримує надбавку по
догляду за дитиною-інвалідом.

Вирішуючи позов, щодо поділу решти
майна, колегія суддів, з урахуванням
того, що з відповідачкою залишилось
проживати двоє дітей, один з яких
інвалід, а також враховуючи те, що
відповідачка не працює так як доглядає
дитину інваліда, а розмір коштів, які
позивач надає на утримання дітей є
недостатнім, колегія вважає за можливе
відступити від рівності часток, та
виділити відповідачу у власність
наступне рухоме майно, яке знаходиться
в чотирьохкімнатній квартирі АДРЕСА_2.

- кольоровий телевізор «Sопу» вартістю
15000 грн.,

- пральну машину «Simens» вартістю 6955 грн.,

- машину для сушки білизни «Simens»
вартістю 7650 грн.,

- одну морозильну камеру «Воsh» вартістю
5243 грн.

- електричну плиту «Gorenje» вартістю 7383
грн.,

- духовку «Gorenje» вартістю 9095 грн.,

- посудомийна машина «Simens» вартістю 7918
грн.,

- кухонні меблі вартістю 38600 грн.,

- меблі ванної кімнати вартістю 12580 грн.,

- дві шафи купе вартістю 29215 грн.,

- спальний гарнітур вартістю 29224 грн.,

а всього виділити майна вартістю 168 836
грн. 00 коп.

Визначаючи перелік майна для
відповідача, колегія суддів також
враховувала, інтереси дітей та
властивості виділеного майна, з метою
надання відповідачу можливості,
забезпечити побут дітей.

- Решту майна, яке було заявлено в
позовній заяві, та знаходиться в тій же
квартирі колегія вважає за необхідне
виділити позивачу а саме:

- кольоровий телевізор «Sопу» вартістю
8500 грн.,

- кольоровий телевізор «Sопу» вартістю
5000 грн.,

- холодильник «Liebher» вартістю 12840 грн.,

- прасувальний прес «Bonushi» вартістю 3800
грн.,

- пилосос «Кігbі» вартістю 35000 грн.,

- два кондиціонери «Samsung» загальною
вартістю 8000 грн.

- одну морозильну камеру «Воsh» вартістю
5243 грн.

- шафу для підігріву їжі «Gorenje»
вартістю 3745 грн.,

- гостинний гарнітур вартістю 25939 грн.,

- меблі гардеробної кімнати вартістю
14883 грн.,

- відеокамеру «Sопу» вартістю 9700 грн.,

- ноутбук «НР» вартістю 8000 грн.

а всього вартістю 140 650 грн. 00 коп.

Доводи апеляційної скарги відповідача
про те, що їй має залишитись
чотирьохкімнатна квартира, з
урахуванням інтересів дітей, колегія
суддів не може прийняти, тому, що з
урахуванням її вартості, навіть в разі
присудження позивачу однокімнатної
квартири та решти рухомого майна,
перевищення долі відповідачки буде
дуже значним, що суттєво буде
порушувати права позивача .

Враховуючи, що судом, були порушені
норми матеріального та процесуального
права при вирішенні даного спору, були
не доведені ті обставини справи, які
суд вважав встановленими, колегія
суддів приходить до висновку, про
необхідність зміни судового рішення в
частині поділу однокімнатної квартири
та рухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 22 липня 2013 року - в
частині поділу однокімнатної квартири
АДРЕСА_1 та рухомого майна скасувати та
ухвалити нове рішення наступного
змісту.

В порядку поділу майна подружжя
визнати право власності на квартиру
АДРЕСА_1 по Ѕ частині за ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Виділити у власність ОСОБА_1

- кольоровий телевізор «Sопу» вартістю
15000 грн.,

- пральну машину «Simens» вартістю 6955 грн.,

- машину для сушки білизни «Simens»
вартістю 7650 грн.,

- одну морозильну камеру «Воsh» вартістю
5243 грн.

- електричну плиту «Gorenje» вартістю 7383
грн.,

- духовку «Gorenje» вартістю 9095 грн.,

- посудомийна машина «Simens» вартістю 7918
грн.,

- кухонні меблі вартістю 38600 грн.,

- меблі ванної кімнати вартістю 12580 грн.,

- дві шафи купе вартістю 29215 грн.,

- спальний гарнітур вартістю 29224 грн.,

а всього виділити майна вартістю 168 836
грн. 00 коп.

Виділити у власність ОСОБА_2

- кольоровий телевізор «Sопу» вартістю
8500 грн.,

- кольоровий телевізор «Sопу» вартістю
5000 грн.,

- холодильник «Liebher» вартістю 12840 грн.,

- прасувальний прес «Bonushi» вартістю 3800
грн.,

- пилосос «Кігbі» вартістю 35000 грн.,

- два кондиціонери «Samsung» загальною
вартістю 8000 грн.

- одну морозильну камеру «Воsh» вартістю
5243 грн.

- шафа для підігріву їжі «Gorenje»
вартістю 3745 грн.,

- гостинний гарнітур вартістю 25939 грн.,

- меблі гардеробної кімнати вартістю
14883 грн.,

- відеокамеру «Sопу» вартістю 9700 грн.,

- ноутбук «НР» вартістю 8000 грн.

а всього виділити майна вартістю 140 650
грн. 00 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20-ти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий:
Судді: