Справа № 591/5570/14-ц
Провадження № 2/591/2096/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого - судді Грищенко О.В.,
секретаря - Біріної Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за позовом
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний банк» про стягнення
коштів, інфляційних та комісійних
витрат, моральної шкоди, -
Позивач, уточнивши свої вимоги мотивує
їх тим, що 17.02.2014 року між ним та
відповідачем був укладений договір
банківського вкладу № 748253/2014,
відповідно до якого він передав банку
на депозитний рахунок 41 000 грн. 17.05.2014
року, під 25 % річних. Після закінчення
строку дії договору позивач уклав з
відповідачем новий договір від 19.05.2014
року № 7494810/2014 на суму 20 000 грн. на тих же
умовах, строком до 19 липня 2014 року. При
була перерахована банком з депозитного
рахунку, відкритого за попереднім
договором від 17.02.2014 року, а залишок в
сумі 21 000 грн. був повернутий не одразу,
на вимогу позивача згідно з умовами
договору, а частинами, шляхом
переведення даної суми на картковий
рахунок позивача та зняття через
мережу банкоматів „Атмосфера" з
комісією 0,5%, що складає 105 грн. В
подальшому депозитні кошти в сумі 20 000
грн. за договором від 19 липня 2014 року
позивач також не зміг отримати в строк,
визначений договором, а знімав їх з
карткового рахунку частинами,
відповідно до встановлених обмежень по
1 000 грн. на видачу готівки за 20 разів.
При цьому з його депозитних коштів
банком була утримана комісія 0,5% в сумі
100 грн., що не передбачено договором.
Оскільки банк не виконав свої
зобов'язання в повному обсязі та не
повернув у встановлений договором
строк всю суму вкладу, безпідставно
утримавши з цих коштів в якості комісії
всього 205 гривень, не нарахувавши
передбачені договорами відсотки за
користування коштами до дати
остаточного розрахунку по депозиту,
просив стягнути з відповідача в якості
невиплачених 25% річних за двома
договорами відповідно в сумі 236,71 грн.
та 693,32 грн., кошти, сплачені в якості
комісії за знаття готівки в банкоматах
в сумі 105 грн. та 100 грн., інфляційні
витрати в сумі відповідно 324,73 грн. та
379,50 грн. а також моральну шкоду, яку
оцінює в 304 грн. 50 коп.
В судовому засіданні позивач підтримав
свої уточнені позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
надав суду письмові заперечення проти
Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 17.02.2014 року між
ОСОБА_1 та публічним акціонерним
товариством «Всеукраїнський
акціонерний банк» був укладений
договір банківського вкладу № 748253/2014,
відповідно до якого він передав банку
на депозитний рахунок 41 000 грн. під 25 %
річних (а.с.6, 8), з кінцевим строком
повернення вкладу 17.03.2015 року. Згідно з
п. 1.8 договору клієнт має право усно
звернутися до банку після закінчення
кожного тримісячного періоду дії
вкладу з вимогою про дострокове
повернення вкладу та виплату
Після закінчення першого тримісячного
періоду дії вкладу 19.05.2014 року ОСОБА_1
усно звернувся до відповідача вимогою
про повернення вкладу, і за пропозицією
відповідача перерахував в цей же день
частину свого вкладу в сумі 20 000 грн. на
рахунок № НОМЕР_1, підписавши новий
депозитний договір на цю сумі на
аналогічних умовах. (а.с.9).
Кошти в сумі 21 000 грн., що залишилися в
користуванні банку і підлягали
поверненню, разом з відсотками в сумі
842,70 грн. на його письмову вимогу від
20.05.2014 року (а.с.10) не були повернуті,
позивач змушений був погодитися на
висунуті банком умови про переведення
цих коштів на картковий рахунок та
уклав з відповідачем договір про
відкриття банківського рахунку та
обслуговування платіжної картки від
19.05.2014 р. (а.с.12).
У зв'язку з встановленими обмеженнями
на зняття готівки в банкоматах позивач
був позбавлений можливості зняти свої
кошти в повному обсязі, крім того, за
кожне зняття коштів в банкоматах з
позивача стягувалася комісія в розмірі
0,5%, що в загальній сумі при отриманні
вкладених коштів в сумі 20 000 грн. та 21 000
грн. складає відповідно 100 та 105 гривень,
що підтверджується оригіналами
Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 1058 ЦК України за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.
Частиною 2 ст. 1060 ЦК України
передбачено, що за договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника,
крім вкладів, зроблених юридичними
особами на інших умовах повернення, які
встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Таким чином, з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути
заборгованість за договором
банківського вкладу у сумі в сумі 205
грн., яка складається з 100 грн. та 105 грн.
комісійних, утриманих з депозитних
коштів позивача при знятті готівки в
банкоматах, що не було передбачено
договірними зобов'язаннями між
сторонами при укладені депозитних
договорів від17.02.2014 року та від 19.05.2014
року. Крім того, з відповідача в якості
невиплачених 25% річних за двома
зазначеними договорами необхідно
стягнути відповідно 236,71 грн. та 693,32 грн.
та інфляційні витрати в сумі
відповідно 324,73 грн. та 379,50 грн.
В задоволенні вимог щодо стягнення з
відповідача моральної шкоди суд вважає
за необхідне відмовити за
необґрунтованістю, оскільки
відповідно до ст.. 1167 ЦК України
моральна шкода відшкодовується за
наявності вини особи, що її завдала у
випадках, встановлених законом.
Враховуючи, що між сторонами склалися
договірні відносини, якими не
передбачено відшкодування моральної
шкоди, суд не вбачає підстав для
задоволення позову в цій частині.
У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідача необхідно
стягнути на користь держави судовий
збір в розмірі 243 гривні 60 коп.
Керуючись ст. ст. 11, 16, 22, 386, 526, 625, 1058, 1060
ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний банк» на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором
банківського вкладу № 748253/2014 від 17.02.2014
року у сумі 666 гривень 44 коп., за
договором банківського вкладу №
7494810/2014 від 19.05.2014 року 1172 гривні 58 коп.,
всього 1839 гривень 02 коп.
В іншій частині позовних вимог
відмовити за необґрунтованістю.
Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний банк на користь держави
судовий збір в сумі 243 гривні 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте
Зарічним районним судом м. Суми за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана до Зарічного районного
суду м. Суми протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Позивач може оскаржити рішення суду до
апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми,
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення суду, а у разі відсутності
особи у судовому засіданні - з дня
отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
О.В.Грищенко