Справа №2-4843/11 21.07.2014 21.07.2014 21.07.2014
Провадження №22-ц/784/1800/14
Суддя першої інстанції - Гаврасієнко
Суддя-доповідач апеляційного суду -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів - Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем - Свіщуком О.В.,

за участю: представника позивача -
Безушко В.В., представника відповідача -
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк»

на рішення Заводського районного суду
м. Миколаєва від 10 квітня 2014 року по
справі

за позовом

Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк»

до

ОСОБА_4, ОСОБА_5

про

стягнення заборгованості за кредитним
договором

та за зустрічним позовом

ОСОБА_5

до

Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк»

(далі - ПАТ «УкрСиббанк»)

за участю третьої особи - ОСОБА_4

про визнання договору поруки
припиненим,

в с т а н о в и л а:

В липні 2010 року ПАТ «УкрСиббанк»
звернулося з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Позивач зазначав, що 5 липня 2007 року між
АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник - ПАТ
«УкрСиббанк») та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № 0, за умовами
якого остання отримала кредитні кошти
у розмірі 149 000 дол. США зі сплатою 10,5%
річних, з кінцевим строком повернення 5
жовтня 2018 року.

В забезпечення належного виконання
зобов'язань по кредитному договору, 5
жовтня 2007 року між сторонами було
укладено договір іпотеки, за умовами
якого відповідачка передала в іпотеку
позивачу нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1.

Того ж дня, в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
АКІБ «УкрСибанк» та ОСОБА_5 було
укладено договір поруки №147325
відповідно до умов якого останній
зобов'язався відповідати перед Банком
за неналежне виконання ОСОБА_4
кредитних зобов'язань.

У зв'язку з тим, що відповідачі взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором у встановлені строки
належним чином не виконували, станом на
7 травня 2010 року утворилась
заборгованість у розмірі 164 196,66 дол.
США, що еквівалентно 1 301 406,30 грн. з яких:
заборгованість за основним та
простроченим кредитом - 145 771,64 дол. США,
що еквівалентно 1 155 371,44 грн.,
заборгованість за строковими та
простроченими процентами - 16 722,63 дол.
США, що еквівалентно 132 541,89 грн., пеня - 1
702,39 дол. США, що еквівалентно 13 492,97 грн.

Посилаючись на викладене позивач
просив стягнути з відповідачів
вказану кредитну заборгованість у
солідарному порядку та вирішити
питання про розподіл судових витрат.

24 березня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ПАТ
«УкрСсиббанк», в якому посилаючись на
те, що без його згоди, як поручителя до
кредитного договору були внесені
зміни, внаслідок чого збільшився його
обсяг відповідальності, а крім того,
сплинув передбачений законом
шестимісячний строк для пред'явлення
вимог банку до поручителя, просив суд
визнати договір поруки, укладений між
ним та АКІБ «УкрСиббанк» 5 жовтня 2007
року недійсним на підставі ч.1 та ч. 4 ст.
559 ЦК України.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Миколаєва від 24 березня 2014 року вимоги
за зустрічним позовом об'єднанні в
одне провадження з первісним позовом.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 10 квітня 2014 року позов
ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором № 0 від 5
жовтня 2007 року в розмірі 1 301 406,30 грн. та
судовий збір у розмірі 1700 грн. В
задоволенні вимог ПАТ "УкрСиббанк" до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості
відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5
задоволено. Ухвалено визнати
припиненими правовідносини за
договором поруки №147325, укладеним АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_5 Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній сказі представник
«УкрСиббанк» посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просила рішення суду в частині
відмови у задоволенні позову ПАТ
«УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про стягнення
кредитної заборгованості скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким вимоги банку задовольнити, а в
частині задоволення зустрічного
позову ОСОБА_5 рішення суду скасувати
та ухвалити нове про відмову у
задоволені позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, представника
відповідача, дослідивши докази по
справі в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

5 липня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк»
(правонаступник - ПАТ «Укрсиббанк») та
ОСОБА_4 було укладено кредитний договір
№ 0, за умовами якого остання
отримала кредитні кошти у розмірі 149 000
дол. США зі сплатою 10,5% річних, з
кінцевим строком повернення 5 жовтня 2018
року (а.с.12-16).

В забезпечення належного виконання
зобов'язань по кредитному договору, 5
жовтня 2007 року між сторонами було
укладено договір іпотеки, за умовами
якого відповідачка передала в іпотеку
позивачу нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1 (а.с. 24-25).

Цього ж дня між Банком та ОСОБА_4 було
укладено додаткову угоду до договору
про надання кредиту (а.с.17).

Відповідно до п.1.1 угоди сторони
домовилися додати до кредитного
договору Додаток №2 "Графік платежів,
визначення сукупної вартості кредиту".
Графами 6.1.,6.3,6.4 Графіку окрім
ануїтетних платежів, які складаються
із щомісячної частини основної суми
кредиту та процентів за користування
кредитом, позичальниця повинна
сплатити ще платежі за надані супутні
послуги на користь третіх осіб,
пов'язані із страхуванням, послугами
нотаріуса, сплатою вартості послуг за
проведення незалежної експертної
оцінки предмету забезпечення.

Пунктом 1.2. додаткової угоди сторони
додали до кредитного договору Додаток
№3 "Тарифи Банку", яким обумовили нові
комісії за управління кредитом при
внесенні змін в кредитний договір.
Згідно пункту 1.5 додаткової угоди
сторони доповнили п. 5.2. кредитного
договору умовами щодо збільшення
розміру процентної ставки у випадках,
передбачених кредитним договором.

За змістом ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або в повному
обсязі.

Згідно положень ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, прокатів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Зі змісту ст. 554 ЦК України випливає, що
хоча поручитель і пов'язаний із
боржником певними зобов'язальними
відносинами, він є самостійним
суб'єктом у відносинах із кредитором.
Це підтверджується його правом
висувати заперечення проти кредитора і
в тому разі, коли боржник від них
відмовився або визнав свій борг (ч.2 ст.
555 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Тобто, у зобов'язаннях, в яких беруть
участь поручителі, збільшення
кредитної процентної ставки навіть за
згодою банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови у
договорі поруки, не дає підстав
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком.

5 жовтня 2007 року в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між АКІБ «Укрссибанк» та
ОСОБА_5 було укладено договір поруки
№147325 (а.с.23).

Відповідно до п.1.1. вказаного договору
поручитель ОСОБА_5 зобов'язався
відповідати перед кредитором за
невиконання позичальницею зобов'язань,
що виникли з договору про надання
споживчого кредиту від 5 жовтня 2007 року.

Пунктом 2.1. договору поруки
передбачено, що кредитор не вправі без
згоди поручителя змінювати умови
Основного договору з боржником,
внаслідок чого збільшується обсяг
відповідальності поручителя.

Під "згодою Поручителя" сторони
розуміють візування поручителем змін
до основного договору (шляхом
проставляння підпису уповноваженої
особи та печатки Поручителя, якщо
останній є юридичною особою) та/або
отримання письмової згоди з такими
змінами та/або шляхом обміну листами,
факсимільними повідомленнями та/або
укладення Поручителем додаткової
угоди до цього Договору щодо внесення
відповідних змін.

З урахуванням обставин справи та
положень вказаних норм, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
наявність підстав для визнання
договору поруки припиненим, оскільки
збільшення процентної ставки за
кредитним договором відбулося без
згоди поручителя, внаслідок чого
відбулося збільшення обсягу його
відповідальності.

Посилання в апеляційній скарзі на п.2.1.
договору поруки відповідно до якого у
разі змін умов основного договору
поручитель самим фактом підписання
договору поруки підтверджує свою
згоду на здійснення таких змін є
безпідставним, оскільки вказаний пункт
договору поруки, укладений між Банком
та ОСОБА_5 таких посилань не містить.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Рішення суду в частині задоволення
вимог ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_4 про
стягнення кредитної заборгованості не
оскаржувалося, тому не було предметом
апеляційного розгляду.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування та зміни
рішення суду, ухваленого відповідно до
закону.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрсиббанк»
відхилити, а рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 10
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:
Судді: