Провадження № 6/461/393/14
УХВАЛА

31.10.2014

Галицький районний суд м. Львова в
складі: головуючого-судді Мисько Х.М.,
при секретарі Коружинець Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
подання державного виконавця
Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

державний виконавець Шевченківського
ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 звернулася до суду із
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2,
мотивуючи тим, що у Шевченківському
ВДВС ЛМУЮ на виконанні перебуває
виконавче провадження №40540469 з
примусового виконання судового наказу
№2-н/466/902/13, виданого Шевченківським
районним судом м. Львова 09 серпня 2013
року про стягнення солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 заборгованості за
житлово-комунальні послуги в розмірі
9035,51 грн. та 144,70 грн. судового збору. 04
листопада 2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. Державним
виконавцем вжито заходи примусового
виконання відповідно до вимог Закону
України «Про виконавче провадження»,
які виявились безрезультатними. Станом
на день звернення до суду,
заборгованість не погашена, такий
ухиляється від виконання зобов’язань,
покладених на нього рішенням суду.

Учасники процесу в судове засідання не
з’явились, відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК
України неявка осіб, які беруть участь
у розгляді подання, не перешкоджає
розгляду справи у їх відсутності.

У зв'язку з неявкою у судове засідання
усіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до ч.2 ст.197 УПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального запису
засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, приходжу
до наступного висновку.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзд в Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням до виконання
зобов'язань.

Згідно з п.18 ч.2 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Частиною 1 ст.377-1 ЦПК України
передбачено, що питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Крім цього, відповідно до п.11.1.1
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України 02 квітня
2012 року, подання державного виконавця
щодо встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника за
межі України серед іншого повинно
містити дату народження (число, місяць,
рік), підтвердження факту ухилення
боржника від виконання своїх
зобов'язань.

В матеріалах подання суду не
представлено доказів ухилення ОСОБА_2
від виконання зобов'язань, покладених
на нього виконавчим документом.

Відповідно до п.11.1.5 вказаної
Інструкції, про направлення до суду
подання щодо встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду державний
виконавець повідомляє боржника.

Незважаючи на положення Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, яка чітко встановлює вимоги
щодо оформлення подання та
забезпечення його належними доказами,
державним виконавцем такі виконано не
повністю, що свідчить також і про
передчасність звернення до суду із
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Враховуючи те, що у відповідності до ст.
4 ЦПК України, суд при здійсненні
правосуддя захищає права, свободи та
інтереси фізичних та юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України, у
задоволенні подання, яке не
ґрунтується на вимогах закону, слід
відмовити як у заявленому без
достатніх підстав.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.6
Закону України «Про порядок виїзду і
в’їзду в Україну громадян України»,
ст.11 Закону України «Про виконавче
провадження», Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України 02 квітня
2012 року, ст.ст. 4, 208-210, 377-1 ЦПК України,
суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні подання державного
виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ
ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_2 -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя

Мисько Х.М.