Провадження №
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2014 р.

Фрунзенський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого судді - Горпинич
О.В.,

при секретарі - Погрібняк
А.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Харкові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
державного виконавця Фрунзенського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, -

встановив:

02.09.2014 року до Фрунзенського районного
суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_1
на бездіяльність державного виконавця
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції, в якій
скаржник просить суд:

- визнати бездіяльність державного
виконавця Фрунзенського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції по виконанню рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 08 червня 2010 року, що набрало
законної сили, по стягненню з боржника
на користь ОСОБА_1 3450 грн.
заборгованості та 81 грн. судових
витрат, а всього 3521 грн. -
неправомірними;

- зобов'язати державного виконавця
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції виконати
рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 08 червня 2010 року та,
зокрема, направити на користь
стягувача копію постанови про
відкриття виконавчого провадження.

Скарга мотивована тим, що рішенням
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 08 червня 2010 року, з боржника
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто
заборгованість у розмірі 3450 грн.. та
судові витрати у розмірі 81 грн., видано
виконавчий лист, який направлений до
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції у
оригіналі разом із заявою. Виконавче
провадення № 21466103 постановою
державного виконавця від 28.12.2011 року
було закрито, а виконавчий лист
повернуто стягувачу. Однак, даний
виконавчий лист було пред'явлено до
виконання повторно до Фрунзенського
відділу державної виконавчої служби
ХМУЮ. 15.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся із
письмовою заявою до державного
виконавця про надання йому копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження, оскільки, державний
виконавець всупереч ч. 1 ст. 31 Закону
України «Про виконавче провадження»,
не направив скаржникові
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, постанову про відкриття
виконавчого провадження, та
рекомендований лист № 830, що
відправлений 16.08.2014 року, був вручений
довіреній особі відділу ДВС 18.08.2014 року.
До цього часу копія постанови про
відкриття виконавчого провадження
скаржнику не надіслана, виконавчий
лист не виконується, тим самим, як
зазначає скаржник, державний
виконавець завадив вчасному виконанню
рішення суду.

Також, скаржник ОСОБА_1 зазначив, що
бездіяльність Фрунзенського ВДВС ХМУЮ
та порушення державнийм виконавцем
вимог ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження», згідно якої
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, призвела до
спричинення скаржнику майнової шкоди,
яка скалалася, із знищенням грошових
коштів на індекс інфляції та не дала
скаржнику можливості здійснити власні
плани за кошти, що йому належать.

Вищевикладені обставини стали
підставою звернення до суду з
відповідною скаргою.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав
скаргу в повному обсязі та просив її
задовольнити.

Представник Фрунзенського відділу ДВС
ХМУЮ Пипенко О.М. в судовому засіданні
заперечувала проти скарги, вважаючи її
безпідставною та необґрунтованою.

Боржник в судове засідання не
з'явиввся, про дату та місце розгляду
справи був повідомлений своєчасно та
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються вимоги, викладені у
скарзі, всебічно та повно дослідивши
матеріали справи та надані учасниками
судового процесу докази, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши
матеріали виконавчого провадження, суд
встановив наступне.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскарженні стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповіданого органу деражавної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 08 червня 2010 року,
стягнуто з боржника ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 винагороду за виконання
дорученя у розмірі 3 450 грн. та судові
витрати в розмірі 81 грн.

Як вбчається з виконавчого провадження
№ 1089/В-6, 26.04.2012 року ОСОБА_1 звернувся до
Фрунзенського ВДВС ХМУЮ про прийняття
виконавчого листа до виконання.

Постановою державного виконавця
Фрунзенського ВДВС ХМУЮ від 27.04.2012 року
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2п-25/10,
виданого 01.09.2010 року Фрунзенським
районним судом м. Харкова. Відповідно
до супровідного листа від 27.04.2012 року
№ 27414/18-20, № 27415/18-29 копія постанови від
27.04.2012 року про відкриття виконавчого
провадження направлено на адресу
стягувача ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2,
однак дані щодо її отримання в
матеріалах виконавчого провадження,
відсутні.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження,
що надсилаються рекомендованим листом
з повідомленням про вручення.

Отже, постанови про відкриття
виконавчого провадження повинні бути
надіслані боржникам рекомендованим
листом з повідомленням про вручення.

Оскільки в матеріалах виконавчого
провадження № 1089/В-6, відсутні дані щодо
отримання стронами виконавчого
провадження копії постанови про
відкриття виконавчого провадження від
27.04.2012 року та представником
Фрунзенського ВДВС ХМУЮ належних
доказів щодо цього не надано, суд
приходить до висновку, що стягувач не
був своєчасно та належним чином
повідомлений про відкриття
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2п-25/10. Крім того, стягувач 19.08.2014
року звернувся до Фрунзенського ВДВС
Харківського МУЮ із заявою про видачу
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження від 27.04.2012 року
з виконання виконавчого листа № 2п-25/10,
на дану заяву було накладено резолюцію
про напралення копії постанови про
відкриття виконавчого провадження,
однак заява стягувача була
проігнорована державним виконавцем та
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження, стягувачу
направлена не була.

З урахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку про неправомірність
дій державного виконавця при винесенні
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а також порушення ним
вимог ст.31 Закону України «Про
виконавче провадження» в частині
порядку направлення стягувачу та
боржнику копій постанови про
відкриття виконавчого провадження у
зв'язку чим вимога скаржника щодо
визнання бездіяльності державного
виконавця неправомірною підлягає
задоволенню.

Як вбачається з положень ч.1 ст. 27 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі ненадання боржником у строки для
самостійного виконання рішення суду
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець розпочинає примусове
виконання.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження» заходами
примусового виконання рішень є
звернення стягнення на кошти та інше
майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 52 ЗУ «Про
виконавче провадження»: стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів. У разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення.

Відповідно до положень ст.1 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб, у
межах повноважень визначених цим
законом, іншими нормативними актами,
виданими відповідно до цього закону та
інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Частиною 3 ст. 11 цього Закону
державному виконавцеві надане широке
коло прав для здійснення примусового
виконання судових рішень.

Державний виконавець, згідно зі ст. ст.
7, 25 цього Закону зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб, а також строків
здійснення виконавчого провадження.

Згідно вимог ч. 2 ст. 30 Закону України
«Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Як слідує з наданого до суду
матеріалів виконавчого провадження
державним виконавцем здійснювалися
виконавчі дії з метою виявлення майна
боржника ОСОБА_2, в тому числі шляхом
направлення відповідних запитів до
державних органів та установ.

В той же час, з наявних матеріалів
вбачається, що виконавчі дії по
виявленню майна цього боржника за
місцем його проживання державним
виконавцем були здійснені останій раз
лише 27 травня 2014 року, про що було
складено акт державного виконавця про
відсутність майна боржника.

02.06.2014 року постановою державного
виконавця накладено арешт на
автомобіль «HONDA LEGEND», 2006 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1, ща
належить боржинку ОСОБА_2.

Однак, звертаючи увагу на те, що
виконавчий лист 2п-25/10, виданий
Фрунзенським районним судом м. Харкова
01.09.2010 року, на виконання рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 08.06.2010 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість у розмірі 3450 грн.. та
судові витрати у розмірі 81 грн.
перебуває на виконанні у Фрунзенському
ВДВС ХМУЮ з 27.04.2012 року та до
теперішнього часу рішення суду не
виконанно, що суперечить вимогам ч. 2 ст.
30 Закону України «Про виконавче
провадження», враховуючи встановлені в
судовому засіданні обставини, суд
приходить до висновку, що державним
виконавцем виконавчі дії по виконанню
виконавчого листа № 2п-25/10, боржником
за яким є ОСОБА_2 в порушення Закону
України «Про виконавче провадження»,
проводилися не своєчасно, а тому
скарга ОСОБА_1 в частині зобов'язання
державного виконавця Фрунзенського
ВДВС Харківського МУЮ виконати рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 08 червня 2010 року та
направити копію постанови про
відкриття виконавчого провадження
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 387 ЦПК України
у разі встановлення обгрунтованості
скарги, суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобо'язує державного виконавця або
іншу особу державної виконавчої служби
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи
свободи.

Умови та порядок здійснення
виконавчого провадження по
примусовому виконанню судових рішень
урегульовані Законом України «Про
виконавче провадження».

З огляду на це, суд вважає за
необхідне зобов'язати Фрунзенський
ВДВС Харківського МУЮ провести
виконавчі дії по примусовому виконання
виконавчого листа № 2п-25/10 на виконання
рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 08 червня 2010 року,
передбаченому Законом України «Про
виконавче провадження».

З урахуванням зазначеного, керуючись
статтями 14, 15, 209, 210, 212-215, 383, 386, 387 ЦПК
України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
державного виконавця Фрунзенського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
державного виконавця Фрунзенського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиці по виконанню рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 08 червня 2010 року, по
стягненню з боржника ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 3450
грн., судових витрат в розмірі 81 грн., а
всього 3531 грн.

Зобов'язати Фрунзенський відділ
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції провести виконавчі дії по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2п-25/10, виданого 01.09.2010 року на
виконання рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 08 червня
2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 заборгованості в
розмірі 3450 грн., судових витрат в
розмірі 81 грн., а всього 3531 грн., в
порядку, передбаченому Законом України
«Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали
до Апеляційного суду Харківської
області через Фрунзенський районний
суд м. Харкова.

Суддя: