Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької
В.С.,

суддів: Кафідової О.В.,
Парінової І.К.,

Умнової
О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом приватного
акціонерного товариства «Одеська
кіностудія» до ОСОБА_3 про визнання
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 10 червня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 28 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року, закрите акціонерне
товариство «Одеська кіностудія»,
правонаступником якого є приватне
акціонерне товариство «Одеська
кіностудія» (далі - ПАТ «Одеська
кіностудія»), звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 В обгрунтування
вимог позивач зазначив, що відповідач і
його дружина ОСОБА_4 є працівниками ПАТ
««Одеська кіностудія», та разом із
дітьми проживали у кімнаті АДРЕСА_1. Так
як сім'я ОСОБА_3 перебувала на
квартирному обліку, то згідно рішення
загальних зборів колективу Одеської
кіностудії від 29 червня 2004 року № 2 їм
на 4-х осіб була куплена трьохкімнатна
квартира АДРЕСА_2, за договором
купівлі-продажу від 23 липня 2004 року.
Дружина відповідача разом з дітьми
виписалися та виселися з кімнати
готелю № 203, проте відповідач з
реєстраційного обліку зі спірної
кімнати не знявся і виселятися з готелю
відмовився, хоча постійно проживає у
новій квартирі разом із сім'єю.
Посилаючись на викладене, позивач
просив визнати ОСОБА_3 таким, що втратив
право користування кімнатою
АДРЕСА_1 та виселити ОСОБА_3 із
зазначеної кімнати.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 10 червня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
28 листопада 2013 року, позов задоволено.
Визнано ОСОБА_3 таким, що втратив право
користування кімнатою та виселено його
з кімнати АДРЕСА_1. Вирішено питання
щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права і
неправильним застосуванням норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення про відмову в позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що сім'я
ОСОБА_3 була забезпечена ПАТ «Одеська
кіностудія» у 2004 році квартирою, з
огляду на що дійшов висновку про
відсутність у ОСОБА_3 правових підстав
й надалі займати кімнату АДРЕСА_1.

З такими висновками погодився й
апеляційний суд.

Проте такого висновку суд апеляційної
інстанції дійшов із порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 ЦПК України
справа розглядається апеляційним
судом за правилами, встановленими для
розгляду справи судом першої
інстанції, з винятками і доповненнями,
встановленими главою ЦПК
України про апеляційне провадження.

Апеляційний суд розглядає справу з
обов'язковим повідомленням осіб, які
беруть участь у справі, і у
відповідності до вимог ч. 1 ст. 305 ЦПК
України відкладає розгляд справи в
разі неявки у судове засідання особи,
яка бере участь у справі, щодо якої
немає відомостей про вручення їй
повістки, або за її клопотанням, коли
повідомлені нею причини неявки буде
визнано судом поважними.

Частиною 1 ст. 158 ЦПК України
встановлено, що розгляд судом
цивільної справи відбувається в
судовому засіданні з обов'язковим
повідомленням осіб, які беруть участь у
справі.

Згідно з правилами ст. 74 ЦПК України
судові виклики здійснюються судовими
повістками про виклик, які разом із
розпискою надсилаються поштою
рекомендованим листом із
повідомленням або через кур'єрів за
адресою, зазначеною стороною. Особи,
які беруть участь у справі, можуть бути
повідомлені або викликані в суд
телеграмою, факсом чи за допомогою
інших засобів зв'язку, які забезпечують
фіксацію повідомлення або виклику.
Судова повістка про виклик повинна
бути вручена з таким розрахунком, щоб
особи, які викликаються, мали достатньо
часу для явки в суд і підготовки до
участі в судовому розгляді справи, але
не пізніше ніж за три дні до судового
засідання.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначено,
що судові повістки, адресовані
фізичним особам, вручаються їм під
розписку.

Зазначені вимоги закону залишилися
поза увагою суду апеляційної
інстанції.

Так, апеляційний суд 01 жовтня 2013 року
закінчив підготовку апеляційного
розгляду справи та призначив справу до
розгляду на 08 жовтня 2013 року
(а.с. 203).

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що на судове засідання,
призначене на 08 жовтня 2013 року, судова
повістка ОСОБА_3 не направлялась.

У зв'язку з неявкою сторін у судове
засідання 08 жовтня 2013 року розгляд
справи було відкладено на 28 листопада
2013 року.

28 листопада 2013 року справа була
розглянута судом за відсутності
ОСОБА_3, при цьому доказів того, що
останній був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, немає, оскільки у справі
відсутні розписки про одержання ним
судових повісток або відомостей про
відмову в їх отриманні.

Згідно зі ст. 129 Конституції України
однією з основних засад судочинства є
забезпечення апеляційного оскарження
рішення суду, а відповідно до ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод таке
конституційне право повинно бути
забезпечене судовими процедурами, які
повинні бути справедливими.

У зв'язку із цим, розгляд справи за
відсутності учасника процесу, щодо
якого немає відомостей про вручення
йому судової повістки є порушенням ст.
129 Конституції України та ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод.

Розглянувши справу за відсутності
ОСОБА_3, апеляційний суд належним чином
не перевірив доводи та заперечення
апеляційної скарги щодо правомірності
проживання у спірній кімнаті,
обмежившись лише загальною фразою, що
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

За таких обставин ухвала апеляційного
підлягає скасуванню як така, що
постановлене із порушенням норм
процесуального права, з передачею
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 28 листопада 2013 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.С. Висоцька

Судді:
О.В. Кафідова

І.К.
Парінова

О.В.
Умнова

І.М. Фаловська