Справа №2-589/11 26.05.2014 26.05.2014 26.05.2014
Провадження №22-ц/784/1248/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

при секретарі судового засідання:
Свіщуку О.В.,

за участю: відповідача ОСОБА_1, його
представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Новобузького районного суду
від 06 березня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
«ПриватБанк» (далі - Банк) звернулось
з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Банк зазначав, що 18 січня 2006 року між
Банком та відповідачем був укладений
кредитний договір, відповідно до умов
якого останній отримав кредит в
розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою за користування кредитом 36 %
на рік на суму залишку заборгованості,
з кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. Цей
договір складається із заяви
позичальника, Умов надання банківських
послуг, Правил користування платіжною
карткою. Але відповідач зобов'язань по
сплаті кредиту, відсотків, інших
платежів у визначеному у договорі
розмірі та у встановлений термін, не
вносив. У зв'язку з чим утворилась
заборгованість, розмір якої станом на 31
травня 2011 року складав 15877 грн. 98 коп., в
тому числі: заборгованість за кредитом
- 4914 грн. 93 коп.; заборгованість за
відсотками - 9730 грн. 77 коп.; штраф
(фіксована частина) - 500 грн.; штраф
(процентна складова) - 732 грн. 29 коп.

Посилаючись на наведені обставини,
Банк просив стягнути на його користь із
відповідача заборгованість за
кредитом.

Рішенням Новобузький районного суду
від 06 березня 2014 року позов Банку
задоволено частково.

Постановлено стягнути з відповідача
на користь Банку 10717 грн. 31 коп.
заборгованості за кредитним договором
та 227 грн. 17 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, а провадження у справі
закрити, посилаючись на те, що вказані
вимоги Банку вирішені судовим наказом
від 02 листопада 2011 року. Відповідач
зазначає, що в порушення вимог
процесуального права суд першої
інстанції не повно з'ясував фактичні
обставини справи і не дав належну
оцінку наявним у ній доказам.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції вважав, що є підстави
для стягнення із відповідача на
користь Банку заборгованості за
користування відсотками і штрафів за
порушення зобов'язань за кредитним
договором, в розмірах, передбаченими в
Умовах і Правилах, які є невід'ємною
частиною кредитного договору.

Проте такий висновок суду не
відповідає фактичним обставинам
справи та наявним у ній доказам, що у
відповідності до п.п. 1, 3 ч.1 ст. 309 ЦПК
України є підставою для скасування
оскаржуваного рішення в цій частині і
ухвалення в цій частині нового рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що 18
січня 2006 року між Банком та ОСОБА_1
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого останній отримав кредит
в розмірі 5000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою за
користування кредитом 36 % річних від
суми заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Згідно розрахунку Банку
заборгованість відповідача за
кредитним договором станом на 31 травня
2011 року складає 15877 грн. 98 коп., в тому
числі заборгованість: за основним
кредитом - 4914 грн. 93 коп.; за відсотками -
9730 грн. 77 коп.; штраф (фіксована частина)
- 500 грн.; штраф (процентна складова) - 732
грн. 29 коп.

Відповідач не надав доказів, які
свідчать про відсутність
заборгованості за відсотками за
користування кредитом та за штрафами.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Встановивши наведені обставини, суд
першої інстанції на підставі ст.
ст. 526, 611, 1048 ЦК України прийшов до
обґрунтованого висновку про
доведеність Банком обставин, які
свідчать про порушення відповідачем
умов кредитного договору та
наявність підстав для стягнення із
нього заборгованості за відсотками за
користування кредитом та штрафів за
порушення зобов'язань за даним
договором.

Разом з тим не можна повністю
погодитись із висновками суду щодо
визначення складових заборгованості
за кредитом та її розміру.

Наполягаючи на задоволенні позову в
повному обсязі, у тому числі і щодо
стягнення 9730 грн. 77 коп. відсотків за
користування кредитом, розрахованих із
72% в місяць, Банк посилався на зміст
заяви відповідача як позичальника, в
якій зазначено, що він ознайомлений та
згоден з Умовами та правилами надання
банківських послуг (далі - Умови та
правила) та Правилами користування
платіжною карткою (далі - Правила),
якими визначена відповідальність
сторін за порушення зобов'язань за
даним договором.

Між тим, в п. 5.5.1 Умов та Правил
зазначено, що в разі несвоєчасного
виконання зобов'язань (користування
простроченим кредитом і овердрафтом)
відповідач сплачує відсотки за
підвищеною відсотковою ставкою або
додаткову комісію, розміри якої
визначаються тарифами. Проте доказів
про погашення таких Тарифів із
відповідачем Банк не надав.

Із розрахунку заборгованості
вбачається, що прострочена
заборгованість відповідача за
відсотками визначена Банком, виходячи
із 72 % річних від суми заборгованості
за кредитом, тоді як у пункті 5.5.1 Умов
та правил не визначено розмір
підвищеної відсоткової ставки.

Згідно наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» від 31
серпня 2005 року №1663 року з 23 серпня 2005
року відновлено дію умов
обслуговування кредитної карти
«Універсальна», і цим наказом
процентна ставка відповідно до
кредитної картки Classic UAH за
користування кредитом становить 3% в
місяць, а в разі прострочення - 6% в
місяць, а процентна ставка відповідно
до кредитної картки Gold UAH - 2,5 % в місяць
(за прострочення - 5% в місяць). Проте
Банк не надав доказів стосовно того, що
з відповідачем було укладено кредитний
договір шляхом встановлення
кредитного ліміту на одну із видів
платіжної картки «Універсальна». Крім
цього, цей наказ не містить відомостей
стосовно ознайомлення відповідача з
його змістом.

Стягуючи із відповідача на користь
Банку заборгованість за відсотками в
розмірі 9730 грн., яка визначена із
розрахунку 72% від заборгованості за
кредитом, суд не звернув увагу на
вказані обставини. Виходячи із умов
договору, які зазначені в заяві про
надання кредиту від 18 січня 2006 року,
підписаній відповідачем як
позичальником, розмір заборгованості
за відсотками підлягає визначенню,
виходячи із розміру відсоткової ставки
за користування кредитом у 36% річних і
згідно уточненого розрахунку Банку
складе за період з 21 жовтня 2007 року по 31
травня 2011 року 4584 грн.15 коп.

Тому у суду першої інстанції не було
підстав для стягнення на користь Банку
із відповідача заборгованості за
відсотками в розмірі 72% від залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.8.6 Умов та правил, які за
згодою відповідача є частиною
кредитного договору, при порушенні
позичальником строків платежів по
любому із грошових зобов'язань,
передбачених даним кредитним
договором, він зобов'язаний сплатити
Банку штраф в розмірі 500 грн. (фіксована
частина) і 5% від суми позову.

Як видно із розрахунку заборгованості,
Банк просив стягнути штраф в розмірі 500
грн. (фіксована частина) і 5% від суми
позову (процентна складова) за
порушення відповідачем зобов'язань за
кредитом.

Задовольняючи вимоги Банку про
стягнення із відповідача штрафів, суд
не звернув увагу на те, що такий спосіб
забезпечення виконання зобов'язання
як сплата штрафу в розмірі 5% від суми
позову не відповідає положенням ч.2 ст.
549 ЦК України, оскільки предметом
договору є кредитні кошти і
зобов'язання щодо їх повернення, а не
ціна позову при наявності спору.

За наведеного суд першої інстанції
безпідставно стягнув на користь Банку
із відповідача 732 грн. 29 коп. штрафу
(процентна складова).

Виходячи з умов договору та обставин,
які свідчать про їх порушення
відповідачем, з відповідача на
користь Банку слід стягнути 500 грн.
штрафу (фіксована частина).

Тому з урахуванням наведеного на
користь Банку із відповідача підлягає
стягненню заборгованість за
відсотками за користування кредитом за
період з 21 жовтня 2007 року по 31 травня 2011
року, виходячи із їх розміру 36% річних, і
штраф в розмірі 500 грн. (фіксована
частина).

Наявна у справі копія судового наказу
від 02 листопада 2007 року, який набрав
законної сили, свідчить про те, що із
ОСОБА_1 стягнуто 4927 грн. 37 коп.
заборгованості за основним кредитом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України,
підставами для закриття провадження у
справі є набрання законної сили
рішення суду або ухвала суду про
закриття провадження у справі у зв'язку
з відмовою позивача від позову або
укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав

Відмовляючи Банку в задоволенні вимог
про стягнення заборгованості за
основним кредитом в розмірі 4927 грн.37
коп., суд першої інстанції залишив поза
увагою зазначені положення
процесуального права.

У зв'язку з чим рішення суду першої
інстанції в цій частині слід скасувати
і в цій частині закрити провадження у
даній справі щодо стягнення з
відповідача на користь Банку 4927 грн.37
коп. заборгованості за основним
кредитом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, то судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Даним рішенням апеляційного суду
позовні вимоги Банку підлягають
задоволенню в розмірі 5084 грн. 15 коп., що
становить 30 % від заявлених вимог.

При подачі позову Банк сплатив судові
витрати в розмірі 278 грн. 78 коп. Тому з
відповідача на користь Банку слід
стягнути 83 грн. 63 коп.

Відповідач при подачі апеляційної
скарги сплатив 243 грн. 60 коп. Із
врахуванням задоволеної частини
позову Банку на користь відповідача за
подачу апеляційної скарги підлягає
стягненню із Банка 73 грн. 08 коп. Іншу
частину судових витрат, сплачених
сторонами, слід віднести на рахунок
бюджету. Із врахуванням наведеного
порядку взаємозаліку із Банку на
користь ОСОБА_1 слід стягнути 10 грн. 55
коп. (83, 63 грн. - 73,08 грн.) Проте вимоги
про стягнення судових витрат
відповідач в апеляційній скарзі не
заявляв.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Новобузького районного суду
від 06 березня 2014 року скасувати і
ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" заборгованість за
кредитним договором від 18 січня 2006 року
станом на 31 травня 2011 року 5084 (п'ять
тисяч вісімдесят чотири) грн. 15 коп., з
них: 4584 грн. 15 коп. заборгованості за
відсотками за користування кредитом; 500
грн. штрафу (фіксована складова).

В задоволенні вимог Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" про стягнення з
ОСОБА_1 732 грн. 29 коп. штрафу (процентна
складова) відмовити.

Провадження у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Приватбанк" до
ОСОБА_1 про стягнення основного кредиту
в розмірі 4927 грн. 37 коп. закрити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але з цього часу на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуюча:
Судді: