Справа №242/1376/14-ц
Провадження №2/242/539/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області у складі
головуючого судді Пирогової Л.В., при
секретарі Гандзюк К.С., за участю
відповідача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Селидове цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 24.04.2014 року звернувся до суду з
позовом, в якому вказав, що відповідно
до укладеного договору № б/н від 14.02.2006
року відповідач 14.02.2006 року отримав
кредит у розмірі 2800 грн. 00 коп. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач підтвердив
свою згоду на те, що підписана заява
разом з «Умовами та правилами надання
банківських послуг», «Правилами
користування платіжною карткою» та
«Тарифами Банку», складає між ним і
банком договір, підтверджується
підписом у заяві. Станом на 31.03.2014 року
відповідач має заборгованість 13862 грн.
29 коп., від цієї суми заборгованості
віднімається сума, у розмірі 3558 грн. 78
коп., яка була задоволена судовим
наказом Ясинуватського міськрайонного
суду Донецької області від 24.01.2008 року,
різниця становить 10303 грн. 51 коп., а
також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та
правил надання банківських послуг» 500
грн. - штраф (фіксована частина), 515 грн. 18
коп. - штраф (процентна складова).
Заборгованість до стягнення становить
11318 грн. 69 коп. Просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором № б/н від 14.02.2006
року в сумі 11318 грн. 69 коп., а також
судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Представник позивача, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
слухання справи, у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву, в якій
підтримав позов, та не заперечував
проти винесення заочного рішення по
справі.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнала
позовні вимоги, просила застосувати
загальний строк позовної давності.

Судом встановлено, що згідно заяви
позичальника № б/н від 14.02.2006 року
відповідач 14.02.2006 року отримав у
Закритому акціонерному товаристві
комерційний банк «Приватбанк»
кредитний ліміт у розмірі 2800 грн. 00 коп.,
базова процентна ставка по кредитному
ліміту на момент підпису договора
складає 3% на місяць із розрахунку 360
днів на рік.

Згідно Умов укладеного договору
позичальник зобов»язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором. У разі невиконання
зобов»язання за договором, на вимогу
банку виконати зобов»язання з
повернення кредиту, оплати винагороди
банку. При порушенні позичальником
строків платежів по кожному з грошових
зобов»язань, передбачених цим
договором більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов»язаний сплатити
Банку штраф в розмірі 500 грн. 00 коп. + 5%
від суми позову.

17.07.2009 р. відповідно копії свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи
Закрите акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк» змінив
найменування на Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк».

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення відповідача, суд
вважає, що у задоволені позову
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
необхідно відмовити.

Даний висновок суду ґрунтується на
наступному.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 257 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов,язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов,язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Судом встановлено, що на підставі
судового наказу Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 24.01.2008 р. стягнуто з ОСОБА_1 на
користь Закритого акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» заборгованість за
кредитом у сумі 2329 грн. 87 коп.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом у сумі 1228 грн. 91
коп., 35 грн. 50 коп. - судові витрати, а
всього - заборгованість у сумі 3599 грн. 28
коп., судовий наказ набрав законної
сили 11.02.2008 року.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до суду з даним позовом 22.04.2014
року (відповідно штампу поштового
відправлення), тобто з пропуском
встановленого законом строку позовної
давності.

На підставі ст. ст. 11, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних та
юридичних осіб, поданим відповідно
цього Кодексу, в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі. Кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу свої вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що
позивачем у справі не виконано вимоги
чинного цивільно-процесуального
законодавства щодо надання суду
доказів на підтвердження обставин, на
які він послався як на підставу своїх
вимог щодо здійснення ОСОБА_1 27.04.2012
року виплати за кредитним договором у
розмірі 9 грн. 68 коп.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які посилались сторони, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин та
правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» є
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

Виходячи з наведеного, судові витрати
не відшкодовуються.

Керуючись ст. 257 ЦК України, ст. ст. 88, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Селидівський
міський суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст складено 20.06.2014 року

Суддя