Справа № 487/2356/13-ц
Провадження № 2/487/1038/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2014 року

Заводський районний суд м. Миколаєва
у складі головуючого судді Павлової
Ж.П.,при секретарі Сочивко
І.О., представника позивача Заливчого
Я.В., представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості

В С
Т А Н О В И В

20.03.2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором у сумі 22857 грн.71 коп.

Свій позов позивач обґрунтував тим,
що 01.10.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк»
та відповідачем було укладено
кредитний договір №NKН3RЕ 10150022,
відповідно до умов якого він надав
відповідачу кредит у сумі 4061 грн.40 коп.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 14,40% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Але відповідач не дотримувався строків
погашення заборгованості за кредитним
договором, тому станом на 25.02.2013року
утворилась заборгованість, яка
становить 22857,71 грн., в тому числі:

- 259,15 грн. - сума за кредитом;

- 6796,93 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

- 686,40 грн.- заборгованість по комісії за
користування кредитом.

- 15115,23 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов язань за договором;

Оскільки відповідач не виконує
належним чином своїх зобов'язань за
кредитним договором, позивач просив
стягнути з відповідачки зазначену
заборгованість.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав, А
також просив поновити строк позовної
давності для звернення з даним позовом
до суду, посилаючись на поважність його
пропуску.

В судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги не визнала,
пояснивши , що вся сума заборгованості
за вказаним кредитом була сплачена
відповідачкою при виконанні судового
наказу від 14.04.2008року. Що стосується
вимог банку про стягнення із
відповідачки пені та штрафних санкцій,
то посилалась на те, що позивачем
пропущений строк позовної давності, у
звязку із чим просила відмовити в його
задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В разі порушення зобов'язання
наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК
України та умовами договору. Зокрема,
кредитор має право вимагати
відшкодування збитків та сплати пені
або штрафу відповідно до умов договору.

Ст.ст.526, 612, 625 ЦК України передбачають,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Таким чином, зобов язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, а
одностороння відмова від зобов язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Так в судовому засіданні встановлено,
що між Банком та відповідачем було
укладено кредитний договір 01.10.2006 року
№NKН3RЕ10150022, відповідно до умов якого
Банк надав відповідачу кредит у сумі
4061 грн.40 коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 14,40% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
погашення заборголваності 01.10.2008 року.

14.04.2008року,у звязку із невиконанням
відповідачкою своїх зобовязань за
кредитним договором , за заявою Банку,
Заводським районним судом м.миколаєва
було видано судовий наказ №2-н-377/08 ,
відповідно до якого було стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Приватбанк"
3424 грн. 42 коп. заборгованості за
кредитним договором та судові витрати.

Відповідно до довідки, наданої УПФУ в
Заводському районі м.Миколаєва станом
на 01.11.2013 року з пенсії ОСОБА_3 на
користь ЗАТ КБ "Приватбанк" утримано
борг в повному обсязі ,тобто 3843 грн.41
коп.

Банк звернувся із даним позовом
лише 20.03.2013року

Відповідно до ст. 256 ЦК України,
позовна давність це строк, у межах
якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності , про
застосування якої заявлено стороною у
спорі є підставою для відмови у позові(
ч.4 ст.267 ЦК України).

Відповідно до положення ст. 257 ЦК
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.Зокрема , ч.2 ст.258 ЦК України
передбачає , що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки ( штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою повязано його початок.

Початок перебігу позовної давності
співвпадає з моментом виникнення у
Банку права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобовязань за
кредитним договором позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватись з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Таким чином, у звязку із погашенням
ОСОБА_3 основної суми за кредитом
відповідно до судового наказу , з
відповідачки підлягає стягненню 1820
грн.92 коп. заборгованості по процентам
за користування кредитом з урахуванням
строку позовної давності , а саме за
період з 20.03.2010року по 16.12.2010рік за 271
день прострочки.

Що стосується вимог Банку про
стягнення пені та заборгованості по
комісії, строк звернення до суду з
цими вимогами встановлено в один рік,
який сплинув, а підстав для його
поновлення суд не вбачає, тому в
задоволені цих вимог позивачу слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 526, 554,551,629, 1050 ЦК України суд
вважає, що позовна заява підлягає
частковому задоволенню.

Також з відповідача на підставі ст.88
ЦПК України підлягає стягненню судовий
збір.

Керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ЦПК України,
суд

В И
Р І Ш И В

Позов ПАТ КБ "Приватбанк
"задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційний банк "Приватбанк" 1820 грн.92
коп. заборгованості по процентам за
користування кредитом.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційний банк "Приватбанк" 229 грн. 40
коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10
днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляція
до Миколаївського апеляційного суду
через Заводський районний суд в
порядку, встановленому ст.294 ЦПК
України.

Суддя підпис
Павлова Ж.П.

Копія вірна. суддя