У х в а л а

іменем україни

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д. О.,
Кузнєцова В. О., Наумчука М.
І.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
Держземагенства у Львівській області
про визнання порушеним права на
підприємництво, права на отримання у
приватну власність земельної ділянки
для ведення фермерського господарства,
визнати відмову в розгляді заяви
недійсною та надати у приватну
власність земельну ділянку для ведення
фермерського господарства, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 21
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 19
червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ГУ
Держземагенства у Львівській області
про визнання порушеним права на
підприємництво, права на отримання у
приватну власність земельної ділянки
для ведення фермерського господарства,
визнання відмови у розгляді його заяви
недійсною та надання у приватну
власність земельної ділянки площею
4 га для ведення фермерського
господарства, що належить йому на праві
постійного користування.

Посилався на те, що відповідач,
відмовляючи йому у наданні та
приватизації земельної ділянки площею
4 га, що належить йому на праві
постійного користування, порушує його
права на підприємництво.

Заочним рішенням Пустомитівського
районного суду Львівської області від
21 лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 19 червня 2014 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
ухвалені у справі судові рішення
просить скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Касаційну скаргу ОСОБА_4
необхідно відхилити з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України
передбачено, що під час розгляду справи
в касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Встановлено й це
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи скарги
про неправильне застосування норм
матеріального і порушення норм
процесуального права безпідставні.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
суду першої інстанції та ухвали
апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
21 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 19
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Д. О. Остапчук

В. О. Кузнєцов

М. І. Наумчук