Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №288/388/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І.,
Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання
Крижанівської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальних збитків
спричинених злочином, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Попільнянського районного суду
Житомирської області від 18 квітня 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з даним позовом.

Зазначала, що 12.07.2009 року в смт. Попільня
Житомирської області з вини ОСОБА_2,
який керував автомобілем, сталася
дорожньо-транспортна пригода та їй
були спричинені середньої тяжкості
тілесні ушкодження. Зокрема, заподіяно
струс головного мозку, забої, переломи
ребер та лівої гомілки. У зв'язку із
отриманими травмами її визнано
інвалідом третьої групи та вона
вимушено припинила роботу. Згідно
висновку експерта № 74 втрата
працездатності є стійкою та становить
30 відсотків і не обмежується періодом
часу.

За останніх 12 календарних місяців
перед припиненням роботи середня
заробітна плата становила 1 357,91 грн.
Тому розмір втраченого заробітку за
один місяць становить 407,37 грн. З
моменту дорожньо-транспортної пригоди
пройшло 54 місяці, а тому загальний
розмір втраченого заробітку становить
21 997,98 грн.

Крім того зазначала, що в період її
лікування було витрачено 1 662,92 грн. на
проїзд, 8 390, 22 грн. на придбання ліків, 1
700,95 грн. на її транспортування до
лікувальної установи з смт. Попільня до
м. Житомира, що в сумі із втраченим
заробітком становить 33 752 грн. 07 коп.

За наведених обставин та після
уточнення позовних вимог, ОСОБА_1
просила стягнути з відповідача на свою
користь названу суму коштів, як суму
матеріальних збитків заподіяних їй.

Рішенням Попільнянського районного
суду Житомирської області від 18 квітня
2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 33 752
грн. 07 коп. матеріальних збитків, а саме:
21 997 грн. 98 коп. втраченого заробітку з
12.07.2009 року по 12.01.2014 року; 8 390 грн. 22 коп.
витрат на придбання ліків; 3 363 грн. 87
коп. на проїзд та транспортування (1 662,92
грн. на проїзд; 1 700,95 грн. на
транспортування).

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу. Посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить змінити рішення
Попільнянського районного суду
Житомирської області від 18 квітня 2014
року в частині стягнення матеріальних
збитків, зменшивши стягнення до 26 465,73
грн.

Зокрема зазначає, що судом першої
інстанції помилково стягнуто з нього 1
662,92 грн. витрат понесених на поїздки до
позивачки її чоловіком під час її
лікування в м. Житомирі, оскільки
необхідність даних поїздок та їх
кількість не обґрунтовуються
відповідними доказами.

Також вважає, що судом безпідставно
стягнуто кошти в сумі 1 700 грн. на
транспортування позивачки до лікарень
та назад, оскільки потреба в даному
транспортуванні також не
підтверджується доказами. Крім того
зазначає, що сума коштів стягнута за
придбання ліків є необґрунтованою,
оскільки повторні операції, на які
витрачалися кошти, позивачці
проводилися не з його вини, а із-за
допущених лікарями помилок при
попередніх операціях.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановив суд та вбачається з
матеріалів справи, 12.07.2009 року в смт.
Попільня з вини ОСОБА_2, який керував
автомобілем, сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої позивачці були
спричинені середньої тяжкості тілесні
ушкодження. Зокрема, заподіяно струс
головного мозку, забої, переломи ребер
та лівої гомілки.

Також матеріалами справи доведено, що у
зв'язку із отриманими травмами
позивачка тривалий період часу
проходила лікування у лікувальних
установах смт. Попільня та м.Житомира.
При цьому, характер одержаних нею
тілесних ушкоджень позбавив її
самостійно пересуватись, що потягло на
протязі певного періоду часу
необхідність доставки її до
лікувальних установ смт Попільня та
м.Житомира, а також догляду за нею її
чоловіком. В свою чергу вказане потягло
за собою понесення грошових витрат, а
саме на придбання ліків, поїздки до
позивачки її чоловіком під час її
лікування в м. Житомирі, а також на
транспортування її до лікарень, що
згідно розрахунку позивачки становить
8 390,22 грн., 1 662,92 грн. і 1 700,95 грн.
відповідно. Розмір цих витрат
підтверджено наданими суду касовими
чеками на придбання ліків, пального, а
також проїзними документами.

Згідно до ст.1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної особи
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено,
що шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
використання якого створює підвищену
небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України -
фізична або юридична особа, яка завдала
шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Оскільки вина відповідача у заподіянні
шкоди позивачці, що полягало в
придбанні ліків, понесення витрат на
проїзд і транспортування та їх розмір
доведена, то суд першої інстанції
обґрунтовано поклав відповідальність
по її відшкодуванню в повному обсязі на
відповідача.

При цьому, колегія суддів визнає
безпідставними доводи відповідача про
те, що судом першої інстанції
необґрунтовано стягнуто 3 922 грн.40 коп.
витрат на придбання ліків на лікування
позивачки в період червня - липня 2011
року та вересня - жовтня 2011 року,
оскільки доказів, що позивачка
проходила лікування не у зв'язку з
наслідками одержаних з вини
відповідача травм, а з вини інших осіб,
відповідачем суду не надано.

Не спростований відповідачем і
висновок суду про необхідність
транспортування позивачки до
лікувальних закладів та понесення у
зв'язку з цим певних грошових витрат, а
також понесення витрат на проїзд до
позивачки її чоловіком під час її
лікування в м. Житомирі, оскільки
матеріалами справи доведено, що у
зв'язку із отриманими травмами
позивачка тривалий період часу
проходила лікування у лікувальних
установах смт. Попільня та м. Житомира.
При цьому, характер одержаних нею
тілесних ушкоджень позбавив її
самостійно пересуватись, що потягло на
протязі певного періоду часу
необхідність доставки її до
лікувальних установ смт. Попільня та м.
Житомира, а також догляду за нею її
чоловіком з витрачанням на це коштів.

В решті рішення суду, а саме в частині
стягнення 21 997 грн. 98 коп. втраченого
заробітку не оскаржено, а тому
відповідно до ст.303 ЦПК України рішення
суду у зазначеній частині не є
предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції в
оскаржуваній частині відповідає
вимогам закону і підстави для його
зміни або скасування та задоволення
апеляційної скарги відсутні, а тому
рішення залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів апеляційного
суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Попільнянського районного
суду Житомирської області від 18 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: