Справа № 580/209/14-ц
Номер провадження 2/580/128/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року
Лебединський районний суд Сумської
області

в складі: головуючого -судді Чхайло О.
В.,

при секретарі - Сивоконь А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лебедині справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лебединської
міської ради, треті особи ОСОБА_3,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Сумській області про визнання права
власності на самочинне будівництво;

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в інтересах
якої діє за довіреністю ОСОБА_4,
звернулися до суду з даною позовною
заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що їм
належить по ? частині будинку,
розташованого по АДРЕСА_2 м. Лебедин
Сумської області. Дане майно вони
успадкували після смерті матері
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, але
на самочинно переобладнані кімнати:
коридор 1-4 площею 2,4 кв.м., житлову 1-5
площею 19,9 кв.м., житлову 1-7 площею 4,3 кв.м.
в загальну житлову кімнату 1-5 площею 27,2
кв.м., та самочинно збільшені внаслідок
цього: загальну площу на 0,6 кв.м. та
житлову площу на 7,3 кв.м., свідоцтво про
право на спадщину їм не видавалося.
Тобто право власності на дане майно
позивачі не набули. ОСОБА_1 та ОСОБА_2
посилаються на те, що їх родина
користується будинком в такому стані
близько із 1970 року, що ніяким чином не
порушує права чи інтереси інших осіб.
Тому позивачі просять визнати за ними
право власності на вказану самочинну
перебудову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої
вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 до суду не з'явився,
в наданій заяві також позов підтримав,
а просив справу розглянути у його
відсутності.

Представник Лебединської міськради в
судове засідання не з'явився, в наданій
заяві зазначив, що при вирішення спору
покладається на розсуд суду.

ОСОБА_3 та його представник в судовому
засіданні проти позову заперечили,
пославшись на те, що спір про
користування будинком між ними має
місце ще з 1984 року. Внаслідок
проведеної перебудови кімнат в
помешканні ОСОБА_2 його частина будинку
руйнується, просіла підлога в кухні,
утворилися тріщини в стінах та стелі.
Він звертався до виконкому зі спірного
питання, який заборонив проведення
даних робіт, але кімнати все ж таки були
переобладнані. Відповідач та його
представник вважають, що позивачі не
обґрунтували належним чином свої
позовні вимог, так як в матеріалах
справи відсутні відповідні докази.
Тому на їх думку позов задоволенню не
підлягає

Представник ІДБК у Сумській області в
судовому засіданні повідомила, що
вказане переобладнання було проведене
у 1989 році. Тому відповідно до Порядку
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків I та II категорій складності,
які збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
зазначені об'єкти не підлягають
прийняттю в експлуатацію у інспекції
ДБК, бо збудовані до 05.08.1992 року. Також
вказала про те, що земельна ділянка, на
якій розташований будинок позивачів та
їх співвласника ОСОБА_3, відведена для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд. При цьому позивачі,
звернувшись до відповідних установи,
вичерпали усі можливості вирішення
даного питання позасудовим порядком, а
тому їх позов є об'єктивним. Вважає, що у
справі відсутні жодні дані, які
підтверджують те, що самочинним
переобладнанням кімнат, проведеним в
частині будинку, належній ОСОБА_2, були
порушенні права чи інтереси ОСОБА_3
Наявність таких порушень може
підтверджуватись лише висновком
спеціального дослідження, але таке не
проводилося. В зв'язку викладеним
вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на її думку є
обґрунтованими і можуть бути
задоволені судом.

Вислухавши позивачку, ОСОБА_3 та його
представника, представника ІДБК у
Сумській області, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
пов'язані з спорами про самочинне
будівництво, позов обґрунтований і
підлягає задоволенню, оскільки в
судовому засіданні було встановлено
наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла гр. ОСОБА_5

За життя останній на праві власності
належала квартира АДРЕСА_1 м. Лебедин
Сумської області, що становить ?
частину всього помешкання.

07.10.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, донькам
померлої ОСОБА_5, видані свідоцтва про
право на спадщину за законом (а.с. 15, 19)
на ? частину вказаного будинку, кожній
по ? частині квартири № 1, що належала
спадкодавиці.

При цьому позивачам не видано
свідоцтво про право на спадщину в
частині самочинно переобладнаних
кімнат: коридору 1-4 площею 2,4 кв.м.,
житлової 1-5 площею 19,9 кв.м., житлової 1-7
площею 4,3 кв.м. в загальну житлову
кімнату 1-5 площею 27,2 кв.м., та самочинно
збільшених внаслідок цього: загальної
площі на 0,6 кв.м. та житлової площі на 7,3
кв.м.

В даний час будинок зареєстрований за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (крім самочинної
перебудови) по ? частині за кожною, а ?
частина належить ОСОБА_3, що вбачається
з технічного паспорту (а.с. 12-14) та
витягів (а.с. 18, 22).

Відповідні частки земельної ділянки
площею 0,0836 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_2 м. Лебедин Сумської області
також перебувають у власності ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що вбачається з
державних актів та списку
співвласників земельної ділянки (а.с. 27,
28, 73, 74)

В зв'язку з тим, що позивачі не набули
право власності на перебудови вони
звернулися до суду, мотивуючи сої
вимоги там, що не можуть вирішити
спірне питання іншим шляхом.

Судом встановлено те, що переобладнані
кімнати: коридор 1-4 площею 2,4 кв.м.,
житлова 1-5 площею 19,9 кв.м., житлова 1-7
площею 4,3 кв.м. в загальну житлову
кімнату 1-5 площею 27,2 кв.м. визнаються як
самочинне переобладнання, що
вбачається з витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно (а.с. 29-29 на
звороті), а також листа (а.с. 75), де йде
мова про те, що в будинку виявлено
зазначене самочинне переобладнання.

Тобто встановлено, що на дане майно
розповсюджується правовий режим
самочинного будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

За правилами ч. ч. 2, 5 ст. 376 ЦК України
особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього. На вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 та
його представник послались на те, що
позивачі не зверталися до компетентних
органів з приводу вирішення даного
питання.

Разом з цим судом встановлено, що в
березні 2014 року ІДБК у Сумській області
розглянула лист ОСОБА_1 щодо
обстеження самовільно перепланованих
кімнат в її будинку. Надано відповідь
(а.с. 71-72, 76-77) про те, що вказане
переобладнання проведене у 1989 році.
Тому відповідно до Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків I та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, зазначені об'єкти, як такі що
збудовані до 05.08.1992 року не підлягають
прийняттю в експлуатацію у інспекції
ДБК. Дане питання рекомендовано
вирішити в судовому порядку.

В судовому засіданні представник
інспекції пояснила, що позивачі
вичерпали усі можливості вирішення
даного питання позасудовим порядком.

Крім цього, представник Лебединської
міськради суду повідомив, що з приводу
узаконення приміщень ОСОБА_1 свого часу
зверталися до міської ради. Яке було
прийнято рішення він не знає, а їх заява
не збереглася за терміном давності.

Тому суд не може погодитися з доводами
відповідача та його представника в цій
частині.

Задовольняючи позов, суд виходить з
того, що відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

ОСОБА_3 в судовому засіданні послався
на те, що позов ОСОБА_1 не може бути
задоволений, оскільки порушуються його
права як співвласника будинку, а саме
внаслідок переобладнання кімнат в
належній йому частині будинку просіла
підлога в кухні, утворилися тріщини в
стінах та стелі.

Однак, в судовому засіданні не було
встановлено порушень, на які вказав
відповідач, так як такі його доводи не
підтверджуються жодними доказами по
справі, а згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 ЦПК України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування можуть бути
залучені судом до участі в справі або
взяти участь у справі за своєю
ініціативою для подання висновків на
виконання своїх повноважень. Участь
зазначених органів у цивільному
процесі для подання висновків у справі
є обов'язковою у випадках, встановлених
законом, або якщо суд визнає це за
необхідне.

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Сумській області була залучена до
участі у справі за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 як третя особа для надання
висновків щодо даного спору в межах
своєї компетенції, представник якої в
судовому засіданні вказала, що
порушення прав особи, яких вона зазнає
внаслідок самочинного будівництва,
може підтверджуватись лише висновком
спеціального дослідження.

Доказів проведення такого дослідження
ОСОБА_3 суду не надав, а від проведення
відповідної експертизи в ході судового
розгляду відмовився. Тому є
недоведеним те, що квартира
відповідача руйнується внаслідок
переобладнання квартири позивачів.

Одночасно представник ІДБК у Сумській
області зазначила, що право власності
на спірні кімнати може бути визнано за
позивачами, оскільки у даному випадку
не вбачаються порушень внаслідок їх
переобладнання.

Враховуючи все вище викладене, суд
вважає необхідним вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 задовольнити, оскільки
переобладнання проведене в належному
позивачам будинку, який розташований
на земельній ділянці, відведеній для
даних цілей, при цьому позивачі
вичерпали всі можливості вирішення
даного питання позасудовим шляхом і це
самочинне переобладнання не порушує
права інших осіб.

На підставі вище наведеного,
керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 45, 57, 60, 209, 213, 214, 215
ЦПК України, ст. 376 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Лебединської міської ради, треті особи
ОСОБА_3, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Сумській області про визнання права
власності на самочинне будівництво
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частині
за кожною право власності на самочинну
перебудову, розташовану в будинку за
адресою: АДРЕСА_1, а саме: загальну
житлову кімнату 1-5 площею 27,2 кв.м., та
самочинно збільшені внаслідок цього
загальну площу на 0,6 кв.м. та житлову
площу на 7,3 кв.м., яка утворилася
внаслідок переобладнання кімнат:
коридору 1-4 площею 2,4 кв.м., житлової 1-5
площею 19,9 кв.м., житлової 1-7 площею 4,3
кв.м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні підчас
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Чхайло О. В.