У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 р. м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 18
лютого 2013 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 26 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні власністю шляхом
виселення,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог посилався на те, що позивач та
відповідачі є співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1, де йому
належить 7/8 частин даного
одноповерхового будинку загальною
площею 115,4 кв.м., житловою площею 73,8
кв.м., а відповідачам 1/8 його частина.
Рішенням солом'янського районного суду
м. Києва від 18 листопада 2010 року
позивачу виділено приміщення; 1-4
(житлове) площею 10,9 кв.м.; 1-5
(житлове) площею 10,5 кв.м.; 1-6 (житлове)
площею 17,9 кв.м.; 1а-2
(житлове) площею 23,6 кв.м.; 1-1 площею 12,9
кв.м.; 1-3 площею 4,6 кв.м., що на 1,67
кв.м. менше від житлової площі його
ідеальної частки, що становить 7/8
частин домоволодіння АДРЕСА_1. Даним
рішенням відповідачам виділено в
натурі наступні приміщення: 1а-3
(житлове) площею 10,9 кв.м.; 1а-1 площею 8,6
кв.м.; 1а-4 площею 11,3 кв.м.; 1а-5 площею 4,2
кв.м., що на 1,67 кв.м. від житлової площі
їх сумісної ідеальної частки, яка
становить 1/8 частину домоволодіння
АДРЕСА_1. Позивач посилався на тривале
та безпідставне користування
відповідачами належною йому кімнатою
1а-2 площею 23,6 кв.м. та на те, що
зазначеним рішенням його зобов'язано з
метою відокремлення виділених
приміщень будинку, виконати роботи:
закласти дверний проріз між
приміщеннями, розібрати раніше
закладений дверний проріз між іншими
приміщеннями та встановити дверний
блок. Однак, виконати рішення суду в цій
частині він позбавлений можливості,
оскільки відповідачами не звільнено
житлову кімнату 1а-2 площею 23.6 кв. м.

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 18
лютого 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду м. Києва
від 26 грудня 2013 року, позов задоволено.

Усунено перешкоди у користуванні
ОСОБА_3 власністю - житловою кімнатою
1а-2, площею 23,6 кв.м. в будинку
АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 із вказаного
житлового приміщення.

У касаційній скарзі скаржник,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати оскаржувані судові
рішення.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у
відкритті касаційного провадження
слід відмовити, оскільки касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й суд апеляційної
інстанції, в повному обсязі з'ясував
всі обставини по справі, перевірив
обґрунтування позовних вимог та
заперечення проти позову, дав їм
належну оцінку, вірно визначилися з
характером спірних правовідносин, які
виникли між сторонами, вірно
застосував норму матеріального права і
обґрунтовано дійшли висновку про
задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. ст. 328, 335 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 18 лютого 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва
від 26 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виселення, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я
О.В. Попович