Справа № 694/853/13-ц
провадження 2/694/7/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н
И

05.11.2014 року м.
Звенигородка

Звенигородський районний суд
Черкаської області

в складі:головуючої судді
Гончаренко Т.В.

при секретарі
Блискавки А.С.

з участю:представника
позивача ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Звенигородка
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в
особі представника позивача ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
третя особа без самостійних вимог
Звенигородський районний сектор
Управління Державної міграційної
служби України в Черкаській області
про усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виселення та визнання
осіб втративши ми право на
користування житловим будинком,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою, в
якій просить: визнати втратившими
право на проживання в 1/2 частині
житлового будинку, розташованого за
адресою; АДРЕСА_1, м. Звенигородка,
Черкаська область, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8; усунути
перешкоди в користуванні та
розпорядженні належним на праві
власності 1/2 частиною будинку,
розміщеного за адресою: Черкаська
область, м. Звенигородка, АДРЕСА_1,
шляхом примусового виселення з цього
будинку ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8; зняти з реєстраційного обліку у
Звенигородському районному секторі
УДМС України у Черкаській області,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Позовні вимоги мотивує тим, що на
прилюдних торгах, проведених 08 грудня
2010 року Державним підприємством
«Укррезерв», з реалізації арештованого
нерухомого майна, ОСОБА_3, як переможцем
прилюдних торгів, придбано 1/2 частину
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, м. Звенигородка,
Черкаська область, який належав
відповідачу ОСОБА_4, про що отримав
протокол №24089 від 08.12.2010 року, про
проведення прилюдних торгів по
реалізації майна. На підставі Акта
державного виконавця про проведення
публічних торгів, затвердженого 22.12.2010
року начальником ВДВС, ОСОБА_3 в
державного нотаріуса було оформлено
право власності на ? частину житлового
будинку та отримано свідоцтво на право
власності, яке було зареєстроване в
реєстрі прав власності. Після цього
ОСОБА_3 неодноразово повідомляв
відповідача про те що ним придбано
будинок і йому необхідно даний будинок
звільнити. Відповідач ОСОБА_4 пообіцяв
йому звільнити будинок, проте останній
раз, 14.05.2013 року, домовившись про те, що
будинок звільнять і 17.05.2013 року,
віддадуть ОСОБА_3 ключі від будинку,
прийшовши в визначений час, разом із
своїм представником, почули чергові
погрози і відмову відповідача ОСОБА_4
звільнити будинок, а також відповідач
повідомив, що подав скаргу в
прокуратуру на не законні дії ОСОБА_3,
що змусило ОСОБА_9 звернутись до суду
про захист його прав.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримує та
просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та представник
відповідача ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечили та пояснили, що проведені
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна №24089 від 08.12.2010 року по продажу ?
частини житлового будинку,який
знаходиться за адресою АДРЕСА_1
м.Звенигородка,Черкаської області з
недодержанням вимог закону в момент
його укладення ,а тому недійсне і
свідоцтво про право власності позивача
на вищевказане будинковолодіння,а тому
підстав для виселення не має.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 в призначені судові
засідання не з»являлися,а ОСОБА_4 не
з»явився в судові засідання призначені
24.10.2014 року та 05.11.2014 року також не
з»явився по невідомій суду причині,про
день,час та місце слухання справи були
повідомлені в установленому законом
порядку.

За ухвалою суду справа
розглядається у відсутності
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Представник третьої особи без
самостійних вимог Звенигородського
районного сектора Управління
Державної міграційної служби України в
Черкаській області в судове засідання
не з'явився, направив до суду
заперечення, в якому вказали, що
залучення Звенигородського РС УДМС
України в Черкаській області у якості
третьої особи по даній справі є
порушенням норм цивільного
процесуального права та законодавства,
що регламентує порядок реєстрації
місця проживання фізичної особи та
просить розглянути справу без його
участі.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представника позивача,
відповідач, представника відповідача,
суд приходить до висновку, що позовна
заява підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що на прилюдних
торгах, проведених 08 грудня 2010 року
Державним підприємством «Укррезерв», з
реалізації арештованого нерухомого
майна, ОСОБА_3, як переможцем прилюдних
торгів, придбано 1/2 частину житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, м. Звенигородка, Черкаська
область, який належав відповідачу
ОСОБА_4, про що отримав протокол №24089,
від 08.12.2010 року, про проведення
прилюдних торгів по реалізації майна
(а.с.6).

На підставі Акта державного виконавця
про проведення публічних торгів,
затвердженого 22.12.2010 року начальником
відділу державної виконавчої служби,
ОСОБА_3 в державного нотаріуса
Звенигородської державної
нотаріальної контори Черкаської
області було оформлено право власності
на 1/2 частину житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, м.
Звенигородка, Черкаська область, та
отримано право установчий документ -
свідоцтво про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів №2-2786 від
24.12.2010 року, зареєстровано в реєстрі за
№2-2786 (а.с.7-8).

Відповідно до витягу № 2551130 від 16.05.2011
року, виданого Звенигородським ВВКП
ЧООБТІ, свідоцтво про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів
№2-2786 від 24.12.2010 року, зареєстровано в
реєстрі прав власності № 1220 в книзі 13
(а.с.9).

Згідно будинкової книги для прописки
громадян, що проживають в будинку
АДРЕСА_1, Черкаська область, в даному
будинку зареєстровані ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10-12).

ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлено судом.

В порядку визначеному Законом України
«Про виконавче провадження», в рахунок
погашення боргових зобов'язань, що
виникли у відповідач ОСОБА_4 за
судовими рішеннями, відділ державної
виконавчої служби Звенигородського
районного управління юстиції здійснив
реалізацію 1/2 частини житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, м. Звенигородка, Черкаська
область, який належав відповідачу.

Рішенням Звенигородського районного
суду Черкаської області від 17.02.2014 року
в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3, відділ
Державної виконавчої служби
Звенигородського районного управління
юстиції Черкаської області, Державне
підприємство «Укрезерв»,
Звенигородська державна нотаріальна
контора, третя особа на стороні
позивача служба у справах дітей
Звенигородської державної районної
адміністрації про визнання протоколу
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна недійсним
було відмовлено. Увалою апеляційного
суду Черкаської області від 31.03.2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 17 лютого 2014 року
відхилено, рішення Звенигородського
районного суду Черкаської області від
17 лютого 2014 року залишено без змін.
(а.с.46-51)

Таким чином ОСОБА_3 в силу закову, як
добросовісний набувач набув право
власності на даний житловий будинок, а
у відповідача, відповідно до ч.8 ст.346
Цивільного Кодексу України,
припинилося право власності на
зазначене майно.

Втрата права на житло позбавила
відповідача і права на користування
ним.

З огляду на те, що відповідач набув
право власності на будинок внаслідок
дарування, відповідно до норм
цивільного законодавства, право
власності на будинок Відповідача не
набули ні дружина відповідача (ст..57
Сімейного кодексу України), ні їхні
діти (ст. 173 Сімейного Кодексу України),
і проживали в будинку як користувачі.

Крім того, житлове законодавство не
передбачає збереження за членами сім'ї
відповідача права житлового сервітуту
у випадку примусового відчуження
житла, яке йому належало.

До житлового сервітуту не підлягає
застосуванню загальне правило,
передбачене в ч.6 ст. 403 Цивільного
кодексу України, відповідно до якого
сервітут зберігає чинність у разі
переходу до інших осіб права власності
на майно, щодо якого встановлено
сервітут, оскільки житловий сервітут
має особистий характер і пов'язаний з
власником майна та членами його сім'ї.

Підстави для припинення сервітуту,
викладені в ст.406 ЦК України, частиною 4
якої визначено, що сервітут припиняє
чинність в разі припинення обставин,
яка була підставою для встановлення
сервітуту.

В такому разі, відповідачі, набувши
право користування житлом разом з
набуттям права власності на житловий
будинок їх чоловіком та батьком,
втратили право користування житлом
разом з втратою права власності на
нього.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Право
приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 Цивільного
кодексу України правом власності є
право особи на майно, яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

У відповідності до ст.383 ЦК України,
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї.

Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Ст. 386 Цивільного
кодексу України встановлено, що
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Попередній власник квартири,
відповідач ОСОБА_4 в добровільному
порядку будинок не звільняє, та
відповідно, перешкоджає у праві
користування ним, що суперечить правам
та інтересам позивача.

Оскільки відповідач після направлення
вимоги про виселення у добровільному
порядку не висилився, він підлягає
виселенню у примусовом порядку.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства реєструють своє місце
проживання. В статті 3 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
встановлено, що реєстрація - це
внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або
місце перебування із зазначенням
адреси житла особи та внесенням цих
даних до реєстраційного обліку
відповідного органу. Таким чином,
реєстрація фіксує офіційне місце
проживання особи. За цією адресою особа
має право проживати, на неї
надсилаються усі офіційні документи,
відповідно до даних про реєстрацію
нараховуються усі комунальні послуги і
таке інше.

Втративши право на житло та право
проживання в ньому, відповідачі
втратили право на реєстрацію за
адресою м.Звенигородка АДРЕСА_1.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності або права користування
житловим приміщенням.

Враховуючи ту обставину, що позивач
ОСОБА_3 не має можливості в
позасудовому порядку реалізувати свої
права на приватну власність, суд вважає
встановленими обставини, на які
позивач посилається як на підставу
своїх позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_3 є
власником 1/2 частину житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, м.
Звенигородка, Черкаська область, однак
не може повністю реалізувати своє
право володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майно, суд вважає
за можливе захистити його право шляхом:
визнання втратившими право на
проживання в 1/2 частині житлового
будинку, розташованого за адресою;
АДРЕСА_1, м. Звенигородка, Черкаська
область, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8; усунення перешкоди в
користуванні та розпорядженні
належним на праві власності 1/2 частиною
будинку, розміщеного за адресою:
Черкаська область, м. Звенигородка,
АДРЕСА_1, шляхом примусового виселення
з цього будинку ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8; зняття з реєстраційного
обліку у Звенигородському районному
секторі УДМС України у Черкаській
області, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
ОСОБА_5 зняттю з реєстраційного обліку
у Звенигородському районному секторі
УДМС України у Черкаській області не
підлягає, оскільки у домовій книзі
будинку АДРЕСА_1, Черкаська область
приписаною не значиться.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути
із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені
ним витрати на сплату судового збору в
сумі 114 грн. 70 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.11,15,16,316,317,319,321, 328,346,383,386,391 ЦК
України, ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», та ст.ст.
10, 11, 60, 61,88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_3 в особі представника
позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати втратившими право на
проживання в 1/2 частині житлового
будинку, розташованого АДРЕСА_1
Черкаська область, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3,

Усунути перешкоди в користуванні та
розпорядженні належним на праві
власності 1/2 частиною будинку ОСОБА_3,
розташованого за адресою:Черкаська
область,АДРЕСА_1 шляхом примусового
виселення з цього будинку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зняти з реєстраційного обліку у
Звенигородському районному секторі
Управління Державної міграційної
служби України у Черкаській області,
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 понесені ним витрати на
сплату судового збору в сумі 114 грн. 70
коп.

Повний текст рішення виготовлений
10.11.2014 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано апеляційному суду
Черкаської області через
Звенигородський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя