Єдиний унікальний номер 0542/2616/12
Номер провадження 22-ц/775/6094/2014
Головуючий у 1 інстанції - Панас Н.Л.
Доповідач: Мальований Ю.М.
19 серпня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
головуючого Мальованого Ю.М.,
суддів Новосядлої В.М., Будулуци
при секретарі Козаку І.С.,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Пролетарського районного суду
м. Донецька від 10 травня 2012 року по
справі за поданням ВДВС Пролетарського
районного управління юстиції м.
Донецька про тимчасове обмеження у
праві тимчасового виїзду за межі
20 квітня 2012 року ВДВС Пролетарського
районного управління юстиції м.
Донецька звернулось до суду з
поданням про тимчасове обмеження в
праві виїзду за межі України ОСОБА_1,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на
примусовому виконанні у відділі
перебуває виконавчий лист № 2-16 від 05
серпня 2011 року, виданий Пролетарським
районним судом м. Донецька про
стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 у розмірі 15 151 грн. 62 коп.
Зобов'язання, покладені на боржника
рішенням суду, добровільно ним не
виконуються, виклики державного
виконавця ігнорує.

Ухвалою Пролетарського районного суду
м. Донецька від 10 травня 2012 року
вказане подання ВДВС Пролетарського
районного управління юстиції м.
Донецька було задоволено.

Не погодившись з цим судовим рішенням
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить суд скасувати ухвалу суду
першої інстанції і відмовити у
задоволенні подання про обмеження його
у праві виїзду за кордон.

При цьому вказав, що суд першої
інстанції дійшов помилкового
висновку про встановлення щодо нього
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України, оскільки, як подання
державного виконавця так і самі
матеріали справи не містять доказів
ухилення від виконання зобов'язань
боржником.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_3,
яка підтримала доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку про те, що апеляційну скаргу
слід задовольнити, скасувавши ухвалу
суду з таких підстав.

Задовольняючи подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що боржник ігнорує
вимоги державного виконавця, не вживає
ніяких заходів щодо повного або
часткового погашення заборгованості, а
дії державного виконавця спрямовані на
реальне та своєчасне виконання
рішення.

Однак колегія суддів не погоджується з
даним висновком виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Згідно п.5 ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України»
громадянину України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, а громадянинові України, який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Судом встановлено, що 11 серпня 2011 року
держаним виконавцем ВДВС
Пролетарського районного управління
юстиції у м. Донецьку відкрито
виконавче провадження (а.с. 4) за
виконавчим листом № 2-16, виданим 05
серпня 2011 року Пролетарським районним
судом м. Донецька про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації у
розмірі 13 771 грн. 62 коп. в рахунок
відшкодування вартості відсутнього
майна та за проведення товарознавчої
експертизи в розмірі 1 380 грн. (а.с.5).

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до роз'яснень Верховного
Суду України, викладених у Листі від
01.02.2013 року «Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України», ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Звертаючись із даним поданням до суду,
представником ВДВС Пролетарського
районного управління юстиції у м.
Донецьку не було наведено будь-яких
об'єктивних доказів того, що боржник
ОСОБА_1 ухиляється від виконання
покладених на нього зобов'язань, як не
було надано і доказів того, в чому саме
полягає таке ухилення.

Посилання представника органу ДВС, як
на доказ ухилення боржника від
виконання покладених на нього
зобов'язань тільки на наявну
заборгованість, та свідоме
ігнорування ОСОБА_1 вимог державного
виконавця є необґрунтованими і не
підтверджені жодними доказами.

Сама лише констатація факту наявності
у ОСОБА_1, заборгованості не може
слугувати достатньою правовою
підставою для обмеження даної особи у
праві виїзду за межі України.

За твердженням апелянта, від виконання
рішення суду він не ухилявся. Такі дані
відсутні як в матеріалах справи так і в
виконавчому провадженні.

Підстави вважати, що ОСОБА_1 якимось
чином може перешкоджати виконанню
рішення суду, а обмеження його у праві
виїзду за кордон буде сприяти
погашенню боргу, у колегії суддів
відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
об'єктивних та переконливих доказів
ухилення ОСОБА_1 від виконання
покладених на нього рішенням суду
зобов'язань, тому суд першої інстанції
передчасно прийшов до висновку про
необхідність задоволення подання
державного виконавця ВДВС
Пролетарського районного управління
юстиції у м. Донецьку про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд,
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування, а тому
колегія суддів апеляційну скаргу
задовольняє, ухвалу Пролетарського
районного суду міста Донецька від 10
травня 2012 року по даній справі скасовує
і в задоволенні подання ВДВС
Пролетарського районного управління
юстиції м. Донецька про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1 відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, 304, 307, 312 - 315, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний суд, -

у х
в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Пролетарського районного суду
м. Донецька від 10 травня 2012 року
скасувати.

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Пролетарського районного управління
юстиції м. Донецька про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Судді :