Справа № 466/3973/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

1 cерпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді
Баєвої О.І.

при секретарі
Лелик О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу, -

в с т а н о
в и в :

17.06.14 р. позивач звернулась до суду з
позовом, в якому просив суд ухвалити
рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на її
користь 21081,48 грн., з яких: 20000 грн. -
основний борг, 760 грн. - інфляційні
втрати, 77,8 грн. - 3% річних, 244,4 - проценти
в розмірі облікової ставки НБУ, а також
судові витрати.

Позов мотивує тим, що 13.10.2013 р. між нею та
відповідачем - ОСОБА_3 було укладено
договір позики. За умовами договору
вона передала, а відповідач взяла в
борг суму 20000 грн. та зобов'язалась
повернути борг в строк до 30.04.2014 р.
Підтвердженням даного факту є
розписка. Однак на день звернення до
суду зобов'язання не виконано. На
письмове звернення позивача,
відповідач жодним чином не
відреагувала. Оскільки в добровільному
порядку відповідач не виконує умови
договору, тому змушена звернутись до
суду та просить суд стягнути з
відповідача заборгованість у сумі 21081,48
грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала, давши
пояснення аналогічні тим, що викладені
в позовній заяві та просив
задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась з невідомих суду причин, хоча
про час та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином. Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, згідно вимог
ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі
наявних доказів.

Заслухавши думку позивача,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
дослідивши зібрані по справі докази,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 13.10.2013 року
між сторонами було укладено договір
позики, відповідно до умов якого ОСОБА_3
позичила у позивача -ОСОБА_2 20000 грн.,
строком до 30.04.2014 р.

Згідно ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Обов'язок
позичальника повернути позику
визначено також ст. 1049 ЦК України.
Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч.2 ст. 1047 ЦК
України, на підтвердження договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем грошової
суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлене
договором або законом (ст. 525 ЦПК
України).

Частиною 1 статті 1050 ЦК України
передбачено, якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 статті 625
ЦК України, Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У відповідності до ч. ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Враховуючи наведене, беручи до уваги
розрахунок суми позову, представлений
позивачем, суд приходить до висновку,
що позов підлягає до задоволення та з
відповідача слід стягнути в користь
позивача заборгованість у сумі 21081,48
грн., з яких: 20000 грн. - основний борг, 77,08
грн. - 3% річних, 760 грн. - інфляційні
витрати, 244,4 - проценти в розмірі
облікової ставки НБУ.

Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК
України до стягнення з відповідача
підлягає також розмір судових витрат,
сплачених позивачем при зверненні з
заявою до суду в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209,
214, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 525, 599, 625, 1046,
1047, 1048, 1050 ЦК України, суд ,-

в и р і ш
и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 21081
(двадцять одну тисячу вісімдесят одну)
грн. 48 коп. боргу.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 243,60
грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
Шевченківським районним судом м.
Львова, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя: О. І. Баєва