Справа № 583/1482/14-ц
06 червня 2014 року Охтирський
міськрайонний суд Сумської області в
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Охтирка справу за
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
Управління державної міграційної
служби України в Сумській області в
особі Охтирського міськрайонного
про усунення перешкод у володінні та
користуванні будинковолодінням,
визнання осіб таким, що втратили право
користування жилим приміщенням,
22 квітня 2014 року ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до
відповідачів про усунення перешкод у
володінні та користуванні
будинковолодінням, визнання осіб
таким, що втратили право користування
жилим приміщенням, в якому просить суд
усунути перешкоди у володінні та
користуванні об'єктом власності у
вигляді частини домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили
право користування жилим приміщенням у
вигляді частини будинковолодіння за
адресою АДРЕСА_1; встановити порядок
виконання рішення суду зазначивши, що
рішення суду про усунення перешкод у
володінні та користуванні
будинковолодінням, визнання ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 такими, що втратили право
користування жилим приміщення, є
підставою для скасування паспортної
реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за адресою
АДРЕСА_1, без їх участі, що має
здійснюватись Охтирським
міськрайонний сектором Управління
державної міграційної служби України в
Сумській області. Свої вимоги мотивує
тим, що на підставі договору купівлі -
продажу від 06.07.1989 року він (позивач)
набув у власність 23/50 частини житлового
будинку з надвірними спорудами,
розташованого в АДРЕСА_1. 09.08.2008 року він
(ОСОБА_1) зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 Від
першого шлюбу відповідачка ОСОБА_2 має
доньку ОСОБА_4. Під час спільного
проживання, він (позивач), як власник
вказаного домоволодіння 19.08.2008 року
надав згоду на проведення паспортної
реєстрації дружини та 20.01.2010 року -
дочки дружини від першого шлюбу за
адресою АДРЕСА_1. Рішенням Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 01.04.2013 року, що набрало законної
сили, шлюб між ним (позивачем) та ОСОБА_2
було розірвано. Починаючи з 20.04.2013 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виїхали на постійне
місце проживання в АДРЕСА_2, де фактично
облаштувалися та проживають. За
адресою АДРЕСА_1 відповідачі з 20.04.2013
року не проживають, жодного разу не
приїздили. Він (позивач) не бажає, щоб
відповідачі якимось чином
використовували паспортну реєстрацію
за адресою по місцю розташування
належного йому на праві приватної
власності частини домоволодіння з
земельною ділянкою, тому звернувся до
суду з вищевказаним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просить позов
задовольнити і визнати відповідачів
таким, що втратили право користування
даним житловим приміщенням.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилися, про час і місце
слухання справи повідомлені належним
чином в порядку, передбаченому ч.5 ст.74
ЦПК України, справа розглядається в
порядку заочного провадження.

Представник третьої особи
Управління державної міграційної
служби України в Сумській області в
судове засідання не з'явився, надіслав
суду письмову заяву, в якій просить
розгляд цивільної справи про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
розглянути без участі їх представника,
заперечень не має.

Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі - продажу від
06.07.1989 року належить 23/50 частини
житлового будинку загальною площею 25,1
кв.м з надвірними спорудами, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору
купівлі - продажу від 06.07.1989 року,
посвідченого державним нотаріусом
Охтирської державної нотаріальної
контори 06.07.1989 року за реєстраційним №
1940, а також земельна ділянка для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, площею 0,0460 га, розташована за
вказаною вище адресою, що
підтверджується копією Державного
акту на право власності на земельну
ділянку від 10.02.2006 року.

Таким чином, на даний час власником
житлового будинку АДРЕСА_1 є позивач -
ОСОБА_1

Встановлено, що договори найму
житлового приміщення відповідачкою з
власниками будинку не укладалися.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно із ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів
сім'ї власника будинку належать особи,
зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а
саме, дружина, їх діти і батьки. Членами
сім'ї наймача може бути визнано й інших
осіб, якщо вони постійно проживають
разом з наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Встановлено, що в АДРЕСА_1, постійно, як
члени сім'ї власника житлового будинку,
зареєстровані дружина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочка від першого шлюбу
дружини позивача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
що підтверджується довідкою
Охтирського МС УДМС України в Сумській
області від 13.05.2014 року, копією
будинкової книги.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.

Отже, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши разом з тим
одну із таких вимог: 1) про позбавлення
права власності на житлове приміщення;
2) про позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.

За змістом ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК
України члени сім'ї власника жилого
будинку, які проживають разом з ним у
будинку, що йому належить, користуються
жилим приміщенням нарівні з власником
будинку, якщо при їх вселенні не було
іншої угоди про порядок користування
цим приміщенням.

Згідно з ч.4 ст.156 ЖК Української РСР
припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Згідно ч. 2 статті 405 ЦК України - член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Аналіз змісту вказаних правових норм
дає підстави для висновку про те, що
положення ч.2 ст.405 ЦК України
поширюється і на тих членів сімї
власника житла, які припинили з ним
сімейні відносини.

Встановлено, що рішенням Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 01.04.2013 року, що набрало законної
сили, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
розірвано.

Починаючи з 20.04.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
в АДРЕСА_1 не проживають без поважних
причин, вони проживають в АДРЕСА_2, що
підтверджується довідкою виданою
виконкомом Охтирської міської ради від
27.11.2013 року.

Отже, відповідачі перестали бути
членами сім'ї власника житлового
будинку, доказів поважності причин їх
відсутності понад один рік у житловому
приміщенні АДРЕСА_1, відповідачі суду
не надали.

Згідно ст. 72 ЖК України - визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 більше
одного року без поважних причин були
відсутні і не проживали у АДРЕСА_1, а
тому втратили право користування
даним житлом.

Згідно ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові
витрати в розмірі по 121,80 грн. з кожної.

На підставі викладеного, ст. ст. 16, 319, 383,
405 ЦК України, ст. 72, 156 ЖК України,
керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 226 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі по 121,80
грн. з кожної.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через Охтирський
міськрайонний суд протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
Плотникова Н.Б.