№
Малиновський районний суд м. Одеси у
головуючого судді - Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря - Борисової Ю.Є.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
частини витрат по утриманню квартири,
Позивач звернулася до суду з позовною
заявою, в якій просить стягнути з
відповідача частину понесених нею
витрат по утриманню квартири АДРЕСА_1 в
розмірі 2183 грн.; стягнути з відповідача
суму сплаченого судового збору.
Позов обґрунтований такими
обставинами. Квартира АДРЕСА_1 належить
на праві власності позивачу. Окрім неї,
у квартирі зареєстрований та постійно
проживає син позивача ОСОБА_2 З вересня
2013 року позивач самостійно оплачує
житлово-комунальні послуги. Загалом
вона сплатила частину належних з
відповідача до сплати коштів на суму 1967
грн. Крім того, нею проведено заміну
лічильника води, у зв'язку з чим
понесено витрати в розмірі 183 грн.
Відповідач має постійне місце роботи у
ТОВ «Охорона-сервіс» та має змогу
здійснювати частину належних платежів.
У судове засідання позивач не
з'явилася, подала до суду заяву про
підтримання позовних вимог, розгляд
справи за її відсутності та згоду на
заочний розгляд справи.
Відповідач у судові засідання не
з'являвся, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив, заяву про розгляд справи за
його відсутності не подав.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Зі згоди позивача, викладеної в
письмовій заяві, суд ухвалює заочне
рішення на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, що
відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі,
вивчивши матеріали справи, суд дійшов
висновку, що позов належить
задовольнити частково, зважаючи на
такі обставини.

Як встановлено в судовому засіданні,
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 16.06.1998 року.

Окрім позивача, у зазначеній квартирі
зареєстрований та постійно проживає її
син ОСОБА_2.

Позивач надала суду копії квитанцій
про оплату нею комунальних послуг
(опалення, СДПТ, вивіз сміття та
газопостачання) за період з вересня 2013
року по травень 2014 року.

Відповідно до ст. 162 ЖК України
плата за комунальні послуги береться
крім квартирної плати за затвердженими
в установленому порядку тарифами.
Строки внесення квартирної плати і
плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Згідно з ч. 3 ст. 156 ЖК України
повнолітні члени сім'ї власника
зобов'язані брати участь у витратах по
утриманню будинку (квартири) і
придомової території та проведенню
ремонту. Спори між власником та членами
його сім'ї про розмір участі в витратах
вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Відповідач всупереч зазначеним
вимогам закону не брав участі у
спільних витратах на утримання
квартири, зокрема, в оплаті спожитих
комунальних послуг.

Загалом за період з вересня 2013 року по
травень 2014 року позивач сплатила 3934
грн. за опалення; послуги з утримання
будинків і прибудинкових територій
(СДПТ); вивіз сміття та за послуги
газопостачання, що підтверджується
матеріалами справи.

Таким чином, загальна сума грошових
коштів, яку відповідач має повернути
позивачу, становить 1967 грн. (3934 грн. : 2).

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в
цій частині є законними,
обґрунтованими та мають бути
задоволені в повному обсязі.

Що стосується стягнення з відповідача
понесених витрат у зв'язку з заміною
лічильника води в розмірі 183 грн., вони
не можуть бути задоволені, оскільки
всупереч вимогам ч. 1 ст. 60 ЦПК України
позивач не надала суду на
підтвердження своїх вимог доказів
сплати відповідної суми грошових
коштів.

Питання про розподіл судових
витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст.
88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 156, 162 ЖК України,
ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст.ст. 10, 11,
88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення частини витрат по утриманню
квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_1, суму грошових коштів
у розмірі 1967 (одна тисяча дев'ятсот
шістдесят сім) грн. 00 коп. та судовий
збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн.
60 коп.

У решті позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду до
апеляційного суду Одеської області
через Малиновський районний суд м.
Одеси, яка подається протягом 10 днів з
дня його проголошення, а особою, яка не
була присутня в судовому засіданні, з
дня отримання копії заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Ю.В. Тополева