АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
СтрижеусаА.М.,

суддів:
Чобіток А.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Лужецькій І.С.

за участю: позивача
ОСОБА_2

представника
позивача ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5 представника
відповідача ОСОБА_6

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
03 жовтня 2012 року та додаткові рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
11 жовтня 2012 року, 23 жовтня 2012 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7,
ОСОБА_5, ОСОБА_4, треті особи: Комунальне
підприємство «Управління житлового
господарства» Дарницького району м.
Києва, Комунальне підприємство
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
структурний підрозділ ВСП
«Відрадненський» про стягнення
грошової компенсації вартості частки
майна, зустрічною позовною заявою
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_5,
ОСОБА_7, Комунальне підприємство
«Управління житлового господарства»
Дарницького району м. Києва. Комунальне
підприємство «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
структурний підрозділ ВСП
«Відрадненський» про стягнення
грошової компенсації витрат на
утримання майна, зустрічною позовною
заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_5, Комунальне підприємство
«Управління житлового господарства»
Дарницького району м. Києва про
стягнення грошової компенсації витрат
на утримання майна, -

Справа №2-484/2012 № апеляційного
провадження:22-ц-796/8338/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Куренков
Є.С.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. В С Т А Н О В И
Л А:

У грудні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, просив стягнути із
ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_4 грошову
компенсацію вартості часток у квартирі
АДРЕСА_1 та квартирі АДРЕСА_2.

Свої вимоги мотивував тим, що йому, його
дружині ОСОБА_7 та сину ОСОБА_5
належить по 1/3 частині двокімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Крім того, він є власником 2/5 частин
двокімнатної квартири АДРЕСА_2, а його
дружина ОСОБА_7 та сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5
- власники по 1/3 частині цієї квартири.

Після розірвання шлюбу у сім'ї склались
неприязні стосунки, в зазначених
квартирах проживають дружина та сини
із своїми сім'ями, а він вимушений
проживати у гуртожитку; компенсувати
вартість його часток у спірному
нерухомому майні чи визначити порядок
користування ним відповідачі
відмовляються.

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом та просив
стягнути із ОСОБА_2 на свою користь
компенсацію витрат на утримання 2/5
частин квартири АДРЕСА_2 за період з
листопада 2009 року по березень 2012 року.

Свої вимоги мотивував тим, що він є
власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_2.
Він постійно проживає у цій квартирі та
сплачує комунальні послуги, у тому
числі за свого батька, який є власником
2/5 вцій квартирі, але не несе обов'язків
із утримання квартири.

У травні 2012 року ОСОБА_7 звернулась до
суду із зустрічним позовом, із
урахуванням уточнених позовних вимог
просила стягнути із ОСОБА_2 на свою
користь компенсацію витрат на
утримання 1/3 частини квартири АДРЕСА_1
за період із травня 2009 року по березень
2012 року.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є
власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.
Вона постійно проживає у цій квартирі,
сплачує комунальні послуги, у тому
числі за свого колишнього чоловіка,
який є власником 1/3 частини цієї
квартири, але не несе обов'язків із її
утримання

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 03 жовтня 2012 року позов
задоволено частково. Стягнуто із
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 102 394 гривні 93
копійки, а із ОСОБА_5 - 105 166 гривень 67
копійок грошової компенсації вартості
належної ОСОБА_2 частини квартири
АДРЕСА_1. Стягнуто із ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_2 83 240 гривень, із ОСОБА_5 - 83 240
гривень, із ОСОБА_4 - 81 069 гривень 68
копійок грошової компенсації вартості
належної ОСОБА_2 частини квартири
АДРЕСА_2

Додатковим рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 11 жовтня 2012
року вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Додатковим рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 23 жовтня 2012
року припинено право власності ОСОБА_2
на належну йому частину квартири
АДРЕСА_1 та частину квартири АДРЕСА_2, за
умови надходження на його рахунок у
банківській установі чи на депозитний
рахунок відділу державної виконавчої
служби грошових котів, стягнутих
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 03 жовтня 2012 року.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідачем ОСОБА_7 подано апеляційну
скаргу, в якій вона просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні
первісного позову ОСОБА_2 відмовити,
стягнути з ОСОБА_2 на її користь 2771
гривню 74 копійки компенсації витрат на
утримання 1/3 частини у квартирі АДРЕСА_1
за період з травня 2009 року по березень
2012 року, а також на користь ОСОБА_4 - 2170
гривень 32 копійки компенсації витрат
на утримання 2/5 частини у квартирі
АДРЕСА_2 за період з листопада 2009 року
по березень 2012 року, судові витрати
покласти на ОСОБА_2, посилаючись на
незаконність вказаних рішень, зокрема,
що суд неповно з'ясував обставини
справи, не дав належної оцінки доказам,
порушив норми матеріального і
процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
20 листопада 2013 року рішення та
додаткові рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Касаційну скаргу
ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20
листопада 2013 року в частині залишення
без змін рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 03 жовтня 2012 року про
стягнення із ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 вартості 2/5 частини
квартири АДРЕСА_2 скасовано та справу в
цій частині направлено на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_6, яка діє на підставі
договору про надання правової допомоги
в інтересах ОСОБА_7, відповідачі ОСОБА_4,
ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної
скарги.

Позивач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3, яка діє в інтересах позивача на
підставі довіреності, проти доводів
апеляційної скарги заперечували,
посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно із ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення, суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 11 грудня 2009 року
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано,
про що Відділом реєстрації актів
цивільного стану Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
в Книзі реєстрації розірвань шлюбів
зроблено відповідний актовий запис
№1065 (т.1 а. с. 11).

18 грудня 1997 року Шевченківською
районною в м. Києві державною
адміністрацією виданий ордер на жиле
приміщення №007610, Серія Б, на підставі
розпорядження №1460 від 10 грудня 1997 року
ОСОБА_2 з сім'єю з трьох осіб на право
зайняття житлового приміщення
житловою площею 29,7 кв. м., яке
складається з 2 кімнат в ізольованій
квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а. с. 10).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло, виданого згідно з
розпорядженням №21890 від 16 грудня 1998
року Відділом приватизації державного
житлового фонду Харківської районної
державної адміністрації в м. Києві,
квартира АДРЕСА_1 дійсно належить
ОСОБА_2 на праві спільної сумісної
власності та членам його сім'ї: ОСОБА_7
та ОСОБА_5 в рівних частках (т.1 а. с. 6).

Згідно із довідкою №244 від 01.12.2010 року,
виданою Комунальним підприємством
«Управління житлового господарства»
Дарницького району м. Києва, ОСОБА_2
дійсно зареєстрований та проживає в
АДРЕСА_1, є власником особового рахунку,
на цій житловій площі в тому числі
проживають: ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_10 ( т.1
а. с. 9).

Згідно із довідкою №271 від 14 березня 2012
року, виданою Комунальним
підприємством «Управління житлового
господарства» Дарницького району м.
Києва, ОСОБА_7 дійсно зареєстрована та
проживає в АДРЕСА_1 ( а. с. 102).

Згідно до довідки №14 від 14 березня 2012
року, виданої Комунальним
підприємством «Управління житлового
господарства» Дарницького району м.
Києва, по особовому рахунку НОМЕР_1,
власником якого є ОСОБА_2 в квартирі
АДРЕСА_1 заборгованості по комунальних
послугах, опаленню та холодному і
гарячому водопостачанню станом на 01
лютого 2012 року немає ( а. с. 103).

За період з серпня 2009 року по березень
2012 року суду надано рахунки про сплату
квартплати по особовому рахунку НОМЕР_1
в квартирі АДРЕСА_1 (т.1 а. с. 105-147).

14 червня 2010 року Фастівським
міськрайонним судом Київської області
визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/5
частину квартири АДРЕСА_2, як спадщину
за законом після смерті батька ОСОБА_11,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( т.1 а. с. 13).

Згідно із довідкою №2035 від 01 грудня 2010
року, виданою Комунальним
підприємством КП «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» структурний
підрозділ ВСП «Відрадненський», ОСОБА_4
дійсно зареєстрований і пробиває в
АДРЕСА_2 та є власником особового
рахунку ( т.1 а. с. 14).

Задовольняючи частково позов та
зустрічні позови, суд першої дійшов
висновку про стягнення на користь
ОСОБА_2 компенсації вартості 2/5 частин
квартири АДРЕСА_2 у саме: із ОСОБА_7 - 83 240
гривень, із ОСОБА_5 - 83 240 гривень, із
ОСОБА_4 - 81 069 гривень 68 копійок (із
урахуванням зустрічних позовних вимог
щодо стягнення компенсації вартості
витрат на утримання цієї квартири).

Про те, з такими висновками суду першої
інстанції погодитись не можна,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право
спільної часткове здійснюється
співвласниками за їх згодою.

Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 364 ЦК України
співвласник має право натурі частки із
майна, що є у спільній частковій
власності. Якщо виділ у натурі частки
із спільного майна не допускається
згідно із законом або є неможливим
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Таким чином, при визначенні розміру
компенсації вартості частки особи у
спільній частковій власності, суди
повинні виходити із розміру такої
частки та ринкової вартості такого
майна.

Відповідно до експертного висновку
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз від 25
жовтня 2011 року ринкова вартість
квартири АДРЕСА_1 становить 631 000 грн., а
квартири АДРЕСА_2 - 416 200 грн. (т.1 а.с. 63-74).

Отже, 2/5 частини вартості квартири
АДРЕСА_2 складає 166480 гривень.

Виходячи з викладеного на
користь ОСОБА_2 підлягає стягненню
грошова компенсація вартості належної
йому 2/5 частини квартири АДРЕСА_2, а саме
із: ОСОБА_7 - 55493 гривні 33 копійки, ОСОБА_5
- 55493 гривні 33 копійки, ОСОБА_4 - 53322
гривні 01 копійка з урахуванням
зустрічних позовних вимог про
стягнення компенсації витрат на
утримання цієї квартири.

Враховуючи, що судом першої інстанції
рішення було постановлено з порушенням
норм матеріального права, рішення
районного суду в частині стягнення із
ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 вартості 2/5 частини квартири
АДРЕСА_2, відповідно до ст. 309 ЦПК
України підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 316, 317, 324,
325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 -
задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 03 жовтня 2013року в частині
стягнення із ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 вартості 2/5 частини
квартири АДРЕСА_2 змінити, зменшивши
суму що підлягає стягненню із:

ОСОБА_7 з 83240 гривень до 55493 гривень 33
копійок;

ОСОБА_5 з 83240 гривень до 55493
гривень 33 копійок;

ОСОБА_4 з 81069 гривень 68 копійок до
53322 гривень 01 копійки.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: