АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4833/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Самсонова В. В. Доповідач - Макаров
М.О. Категорія 39
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Болтуновї Л.М., Петренко І.О.,

при секретарі - Гасановій С.Д.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою
Дніпропетровської міської ради

на заочне рішення Красногвардійського
районного суду м.Дніпропетровська від
27 вересня 2013 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської
міської ради, треті особи: ОСОБА_3,
відділ державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції, Третя
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року позивачка звернулася
до суду із зазначеним позовом, в якому
просила визнати за нею право власності
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
на 9/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її брат ОСОБА_4 та після його смерті
відкрилась спадщина на належний йому
житловий будинок літ. А-1 в
домоволодінні АДРЕСА_1, частка якого
становила 47/100 частини від усього
домоволодіння. Дану частку
домоволодіння брат придбав 27 жовтня 1977
року за договором купівлі-продажу, а
53/100 ччастин цього домоволодіння
належить іншому співласнику -ОСОБА_3

Також позивач зазначила, що у зв'язку з
втратою її братом правовстановлюючих
документів на будинок, вона не могла
своєчасно оформити спадщину. В 2006 році
вона отримала в нотаріальній конторі
дублікат договору купівлі-продажу, а в
2008 році вона отримала в нотаріальному
архіві дублікат договору
купівлі-продажу, який було
зареєстровано в електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно. У
зв'язку з тим, що співвласником ОСОБА_3
замість старого будинку, в 2003 році було
побудовано новий будинок, змінились
ідеальні частки в домоволодінні
рішенням Виконавчого комітету
Красногвардійської районної ради м.
Дніпропетровська №214/1 від 22 серпня 2003
року було затверджено акт ідеальних
часток між співвласниками і акт
державної технічної комісії про
готовність до експлуатації
збудованого будинку літ. В-1
співвласником ОСОБА_3 та визнано, що
договори купівлі-продажу обох
співвласників втратили чинність, в
зв'язку з чим КП «ДМБТІ» доручено
видати обом співвласникам
правовстановлюючі документи на
домоволодіння. Проте, на цей час брат
уже помер, а тому правовстановлюючий
документ не отримав.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 жовтня 2012 року позивачці було надано
додатковий строк для прийняття
спадщини після померлого ОСОБА_4, після
чого вона звернулась до Третьої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини та 14 листопада 2012
року була відкрита спадкова справа №
901/2012 після померлого ОСОБА_4 Проте у
видачі свідоцтва про право на спадщину
нотаріусом позивачці було відмовлено в
зв'язку з втратою чинності
правовстановлюючого документу та
зміною частки померлого в
домоволодінні, а тому просила позов
задовольнити.

Заочним рішенням Красногвардійського
районного суду м.Дніпропетровська від
27 вересня 2013 року позов ОСОБА_2
задоволено та ухвалено: визнати за
ОСОБА_2 право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на 9/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 70).

В апеляційній скарзі Дніпропетровська
міська рада просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з
додержанням вказаних вимог закону.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, який був
братом позивачки (а.с.5-8).

Після його смерті відкрилася спадщина
на належне йому майно, а саме: 47/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1, які
належали померлому на підставі
договору купівлі-продажу від 27 жовтня
1977 року, посвідченого державним
нотаріусом Третьої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори
Саплахіді К.Г. та зареєстрованого в
реєстрі за № 2-6437, що підтверджується
дублікатом договору купівлі-продажу
від 27 жовтня 1977 року, що має силу
оригіналу, який посвідчений державним
нотаріусом Державного нотаріального
архіву Дніпропетровської області
Титовою Г.М. та зареєстрований в
реєстрі за № 1-539 (а.с.12).

Співвласником вищевказаного
домоволодіння є ОСОБА_3, якому належало
53/100 частини домоволодіння, і який в 2003
році побудував новий будинок замість
старого, у зв'язку з чим змінились
ідеальні частки в домоволодінні.

Так, згідно акту ідеальних часток між
співвласниками від 03 червня 2003 року,
ОСОБА_3 в спірному домоволодінні
належить 91/100 частина, а ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, належить 9/100 частин
вказано домоволодіння (а.с.14), а
рішенням виконавчого комітету
Красногвардійської районної ради від 22
серпня 2003 року № 214/1 - було затверджено
вказаний акт ідеальних часток між
співвласниками та акт державної
технічної комісії про готовність до
експлуатації збудованого будинку літ.
В-1 співвласником ОСОБА_3 та визнано, що
договори купівлі-продажу обох
співвласників втратили чинність, у
зв'язку з чим Комунальному
підприємству «Дніпропетровське БТІ»
Дніпропетровської обласної ради
доручено видати обом співвласникам
правовстановлюючі документи на
домоволодіння (а.с.15-16).

Крім того, 15 березня 2013 року на
замовлення ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_7 було
виготовлено технічний паспорт на
частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка
належить померлому ОСОБА_4, згідно
якого належні померлому 9/100 частин
спірного домоволодіння складаються з
наступних приміщень: в житловому
будинку Літ.А-1 - приміщення 1-1, коридор,
площа 5,2 кв.м.; приміщення 1-2, житлова,
площа 15,7 кв.м.; приміщення 1-3, житлова,
площа 19,8 кв.м.; споруди, замощення №7,
загальною площею 40,7 кв.м., житловою
площею 35,5 кв.м. (а.с.9-11).

А в подальшому позивач, після
встановлення їй рішенням
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 29 жовтня 2012 року
додаткового строку для прийняття
спадщини, звернулася до Третьої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини на 9/100 частин
вищевказаного домоволодіння за якою
була відкрита спадкова справа № 901/2012
(а.с. 66). Проте, листом Третьої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 21 травня 2013
року за № 1645/02-14 позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину та рекомендовано
звернутися до суду для вирішення
даного питання (а.с.17). Відмова була
вмотивована тим, що у зв'язку з
побудуванням ОСОБА_3 нового житлового
будинку змінилися ідеальні частки
власників, а у померлого був відсутній
правовстановлюючий документ на
належну йому частину спірного
домоволодіння (а.с.17).

Згідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців), а ст. 1218 УК
України вбачається, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в
редакції 1963 року) визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном, а також
коли подав до державної нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу
право на спадкування за законом мають
рідні брати та сестри спадкодавця, його
баба та дід як з боку батька, так і з
боку матері.

Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи те, що спадкове майно, яке
належало ОСОБА_4 на день його смерті не
змінювалося та самочинно чи іншим
шляхом не перебудовувалося, а його
частка змінилася лише після його
смерті та після будівництва
співвласником спірного домоволодіння
ОСОБА_3 нового будинку замість старого
на своїй території, у зв'язку з чим
змінилися ідеальні долі співвласників
вказаного вище домоволодіння, а
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обгрунтовано прийшов до
висновку про можливість визнати за
позивачкою право власності на спадкове
майно, яке належало її брату.

Доводи апеляційної скарги
Дніпропетровської міської ради про
незаконність рішення суду, колдегія
суддів вважає необгрунтованими,
оскільки ці доводи спростовуються
матеріалами справи, суттєвими не
являються, і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
з'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, постановив рішення, що
відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, а
приведені в апеляційній скарзі доводи
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судове рішення ухвалене з
додержанням норм процесуального права
та у відповідності з нормами
матеріального права і відсутні
передбачені ст.309 ЦПК України підстави
для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
міської ради відхилити.

Заочне рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
27 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді
М.О. Макаров

Л.М. Болтунова

І.О. Петренко