№
Малиновський районний суд м.
головуючого судді - Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря - Борисової
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
Головного управління ДМС в Одеській
області в особі Малиновського РВ ГУ ДМС
в Одеській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовною
заявою, в якій просить визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням - 3/100
частинами домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, та визначити порядок
виконання рішення, згідно з яким воно є
підставою для зняття відповідача з
реєстраційного обліку за цією адресою.
Позов обґрунтований такими
обставинами. Позивач є власником 3/100
частин домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, на підставі договору
дарування від 20.01.1994 року. Починаючи з
15.06.2001 року по 25.03.2012 року сторони
перебували у шлюбі. При цьому
відповідач проживав та був
зареєстрований у зазначеній квартирі.
У зв'язку з фактичним припиненням
шлюбних відносин та розпадом сім'ї у 2011
році відповідач добровільно виселився
з квартири позивача та нині проживає за
адресою: АДРЕСА_2. У зв'язку з
необхідністю зняти відповідача з
реєстраційного обліку позивач змушена
була звернутися до суду з відповідним
позовом для захисту своїх прав .
Позивач в судове засідання не
з'явилася, подала заяву про розгляд
справи за її відсутністю, позов
підтримала та не заперечувала проти
ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не
з'являвся, будучи належним чином
повідомленим про дату, час і місце
розгляду справи, про причини неявки суд
не повідомляв, заяву про розгляд справи
за його відсутністю не подавав.
Представник третьої особи Головного
управління ДМС в Одеській області в
особі Малиновського РВ ГУ ДМС в
Одеській області в судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про дату, час і місце
розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, викладеної в
письмовій заяві, суд ухвалює заочне
рішення на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, що
відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі,
вивчивши матеріали справи, суд дійшов
висновку, що позов належить
задовольнити, зважаючи на такі
обставини.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 належить на праві власності 3/100
частини домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, на підставі договору
дарування від 20.01.1994 року, посвідченого
державним нотаріусом П'ятої одеської
державної нотаріальної контори Орзіх
В.М. Право власності зареєстровано в
Одеському міжміському бюро технічної
інвентаризації 30.03.1994 року.

У подальшому АДРЕСА_1 було
перейменовано на АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою (випискою з
будинкової книги про склад сім'ї та
прописку) за адресою: АДРЕСА_1, окрім
позивача та її доньки, зареєстрований
(починаючи з 27.06.2001 року) також колишній
чоловік позивача ОСОБА_2.

Відповідно до відповіді Відділу
адресно-довідкової роботи ГУ ДМС
України в Одеській області місце
проживання ОСОБА_2 дійсно
зареєстроване за вищезазначеною
адресою.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
розірвано заочним рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси
від 22.02.2012 року.

Актом від 22.07.2014 року встановлено, що
ОСОБА_2 не проживає за зазначеною
адресою починаючи з березня 2011 року.

Таким чином, суд вважає доведеним той
факт, що ОСОБА_2, будучи зареєстрованим
у будинку за адресою: АДРЕСА_1, не
проживає за зазначеною адресою
тривалий час.

Зважаючи на той факт, що квартира
належить позивачу на праві власності, а
відповідач, будучи чоловіком позивача,
на відповідній правовій підставі,
здійснював користування нею, суд
вважає, що між сторонами виникли
відносини із приводу користування
чужим майном (сервітуту), які
регулюються главою 32 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право
користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлено щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
законними, обґрунтованими та мають
бути задоволені.

Статтею 7 Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" передбачено, що
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семі днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Виходячи зі змісту цієї норми закону,
ухвалене рішення суду про визнання
особи такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням, є
підставою дня зняття цієї особи з
реєстрації.

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне визначити порядок виконання
рішення, зазначивши, що воно є
підставою для зняття особи з
реєстраційного обліку з відповідною
адресою, що передбачено ст. 217 ЦПК
України.

Питання про розподіл судових витрат
суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 401, 405 ЦК України, ст. 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст. ст. 10, 11, 60, 88,
169, 212-215, 217, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
Головного управління ДМС в Одеській
області в особі Малиновського РВ ГУ ДМС
в Одеській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування 3/100 частинами
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.

Встановити порядок виконання рішення
суду, згідно з яким рішення є підставою
для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного
обліку місця проживання за адресою:
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду до
апеляційного суду Одеської області
через Малиновський районний суд м.
Одеси, яка подається протягом 10 днів з
дня отримання копії заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Ю.В. Тополева