Провадження № 2/712/2824/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року

м. Черкаси

Соснівський районний суд м.
Черкаси в складі:

Головуючого/судді
-

Євтушенка П.М.

при секретарі
-

Шевченко О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Соснівського
районного суду м. Черкаси цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального закладу «Черкаська
обласна дитяча лікарня» Черкаської
обласної ради про поновлення на роботі
та виплату заробітної плати за час
вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 10. 09. 2014 року звернулася до суду
з позовом до Комунального закладу
«Черкаська обласна дитяча лікарня»
Черкаської обласної ради про
поновлення на роботі та виплату
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, мотивуючи свої вимоги
наступним:

30. 09. 2011 року відповідно до наказу № 77-ОС
вона була прийнята рентгенолаборантом
в рентгенологічне відділення
Комунального закладу «Черкаська
обласна дитяча лікарня» Черкаської
обласної ради в порядку переведення з
комунального некомерційного
підприємства «Перша Черкаська міська
лікарня»

12.08.2014 року наказом відповідача за №
176-ОС її було звільнено з займаної
посади згідно п.2. ст..40 КЗпП України.

Зазначила, що причини її звільнення,
які наведені в наказі № 176-ОС від
12.08.2014р., а саме: п. 2 ст. 40 КЗпП України з
підстав виявленої невідповідності
працівника займаній посаді внаслідок
стану здоров'я, який перешкоджає
продовженню роботи, не відповідають
дійсним обставинам справи, оскільки у
висновку від 18. 04. 2014р.
Лікарсько-консультативної комісії КНП
«Четверта Черкаська міська
поліклініка» Черкаської міської ради
зазначено, що з поставленим діагнозом
вона придатна до роботи рентгенологом
з впливом іонізуючого випромінювання.

Крім того, всупереч п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України відповідачем не було
запропоновано їй роботу у лікарні, яку
вона могла б виконувати з поставленим
ЛКК діагнозом.

Згоду на звільнення позивачки
профспілковий комітет надав 1 липня 2014
року, а наказ про її звільнення було
видано лише 12 серпня 2014 року, тобто вже
після закінчення місячного строку.

Вказувала, що з 12. 08. 2014 року вона не
працює. Відповідно, строк, що сплив із
зазначеної дати до дня поновлення на
роботі - вимушений прогул. Середній
заробіток за час вимушеного прогулу на
день пред'явлення позову становить 3233,93
грн.

Просила суд поновити її на посаді
рентгенолога в рентгенологічному
відділенні Комунального закладу
«Черкаська обласна дитяча лікарня»
Черкаської обласної ради та стягнути з
відповідача на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
12. 08. 2014 року до дня поновлення на роботі
в сумі 3233,93 грн.

В судовому засіданні позивач,
представник позивача ОСОБА_2 заявлені
вимоги підтримали та просила
задовольнити позов.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти позовних
вимог, вважали, що позов є
необґрунтованим та безпідставним,
просили відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні факти та відповідні
правовідносини:

Судом встановлено, що 30. 09. 2011 року
відповідно до наказу № 77-ОС ОСОБА_1 була
прийнята рентгенолаборантом в
рентгенологічне відділення
Комунального закладу «Черкаська
обласна дитяча лікарня» Черкаської
обласної ради в порядку переведення з
комунального некомерційного
підприємства «Перша Черкаська міська
лікарня».

12. 08. 2014 року наказом № 176-ОС ОСОБА_1
було звільнено з займаної посади за
станом здоров'я, який перешкоджає
продовженню даної роботи згідно п.2. ст.
40 КЗпП України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір укладений на
невизначений строк може бути розірвано
власником або уповноваженим ним
органом у випадку виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді або виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я, які
перешкоджають продовженню даної
роботи.

Згідно наказу від 14. 04 .2014 №76 ОСОБА_1
була направлена на позачерговий
комісійний огляд до обласної ЛКК в
комунальний заклад «Черкаська обласна
лікарня Черкаської обласної ради», яка
відповідно до наказу Управління
охорони здоров'я Черкаської
облдержадміністрації від 04. 09. 2004 № 136
уповноважена проводити медичні огляди
працівників, які працюють з джерелами
іонізуючих випромінювань в Україні.

Зазначеною вище комісією, була видана
медична довідка від 23. 04. 2014 № 35, в якій
вказано, що ОСОБА_1 не придатна до
роботи за професією рентгенолаборанта.
В сфері іонізуючого випромінювання
працювати не може.

В зв'язку з чим є безпідставним,
посилання позивача на висновок від 18. 04.
2014 року ЛКК КНП «Четверта Черкаська
міська поліклініка» Черкаської
міської ради, в якому зазначено, що з
поставленим ЛКК діагнозом, вона
придатна до роботи рентгенологом з
впливом іонізуючого випромінювання.
Він спростовується протоколом
засідання комісійного розгляду
питання щодо подальшого
працевлаштування рентгенолаборанта
рентгенологічного відділення ОСОБА_1, в
якому зазначено, що ЛКК КНП «Четверта
Черкаська міська поліклініка»
Черкаської міської ради перевищила
свої повноваження, видавши довідку про
можливість роботи ОСОБА_1 на посаді
рентгенлаборанта, а тому довідка
консультативної поліклініки КЗ
«Черкаська обласна лікарня ЧОР» є
основною і правомірною.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України,
звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Отже перед розірванням трудового
договору з працівником, з підстав
встановлених п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України,
власник або уповноважений ним орган,
зобов'язаний запропонувати
працівникові іншу роботу на цьому ж
підприємстві. Якщо ж працівник, який
підлягає звільненню, не погоджується
на запропоновану йому роботу тоді
виникають підстави для застосування п.
2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наказом лікарні від 23. 06. 2014 № 120 ОСОБА_1
була відсторонена від роботи
рентгенолаборанта та визначено місце
її перебування пост приймального
відділення до вирішення питання про
звільнення з роботи чи переведення на
іншу роботу.

Посилання позивачки на те, що їй не було
запропоновано роботу у лікарні, яку
вона могла б виконувати з поставленим
ЛКК діагнозом, суд оцінює критично,
оскільки, як вбачається з листа
адміністрації лікарні від 23. 06. 2014 № 264
/01-24 ОСОБА_1 було запропоновано ряд
посад, з яких вона вибрала посаду
медичної сестри неврологічного
відділення.

З метою вирішення питання щодо її
можливості працювати на посаді сестри
медичної стаціонару (неврологічного
відділення) ОСОБА_1 наказом по лікарні
від 24. 06. 2014р. № 122 була направлена на
попередній медичний огляд за місцем
проживання до КНП «Четверта Черкаська
міська поліклініка» з 24. 06. 2014 по 26. 06. 2014
із збереженням заробітної плати.

Як вбачається з наказу від 27. 06. 2014 року
№ 124 ОСОБА_1 до роботи 27. 06 .2014р. не
приступила, медичну довідку не надала,
а тому була відсторонена від роботи без
збереження заробітної плати.

З метою вирішення питання
працевлаштування ОСОБА_1 адміністрація
лікарні звернулася до Фонду
соціального захисту інвалідів з
проханням про створення спеціального
робочого місця. Листом від 06. 08. 2014 року
за № 1279/01-12 лікарні було відмовлено в
даному проханні.

Згідно п. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання
трудового договору з підстав,
передбачених пунктами 1 ( крім випадку
ліквідації підприємства, установи,
організації), 2-5,7 статті 40 і пунктами 2 і
3 статті 41 КЗпП України, може бути
проведено лише за попередньою згодою
виборного органу (профспілкового
представника), первинної профспілкової
організації, членом якої є працівник.

Оскільки ОСОБА_1 за висновком ЛКК КНП
«Четверта Черкаська міська
поліклініка» Черкаської міської ради
від 01.07.2014 визнана за медичними
показниками непридатною до роботи на
посаді сестри медичної стаціонару
(палатної) неврологічного відділення
адміністрація листом від 01. 07. 2014 року №
278/01-24 звернулась до профспілкового
комітету дати згоду на звільнення
ОСОБА_1, зважаючи на те, що всі
можливості її подальшого
працевлаштування вичерпано.

Профспілковий комітет своїм рішенням
від 01. 07. 2014, протокол № 21 дав згоду на
звільнення ОСОБА_1 з посади
рентгенолаборанта рентгенологічного
відділення по п. 2 ст. 40 КЗп П України, за
станом здоров'я, який перешкоджає
продовженню даної роботи.

Витяг з протоколу до адміністрації
закладу був направлений 02. 07. 2014
зареєстрований за вх. № 164/01-24.

На підставі заяви позивачки
адміністрацією було видано наказ про
надання їй відпустки без збереження
заробітної плати тривалістю 15
календарних днів з 02. 07. 2014 року по 16. 07.
2014 року включно.

З 17. 07. 2014 по 27. 07. 2014 ОСОБА_1 знаходилась у
щорічній додатковій відпустці за
особливий характер праці, з 28. 07. 2014 по 11.
08. 2014 знаходилась на лікарняному
виданому КНП «Четверта Черкаська
міська поліклініка» Черкаської
міської ради.

Після закінчення лікарняного ОСОБА_1 12.
08. 2014 адміністрація прийняла рішення
про її звільнення з 12.08.2014р.

З об'єктивних причин профспілковий
комітет не зміг у цей день зібратися за
відсутністю кворому (відпустки
працівників).

Адміністрація листом від 24. 09. 2014 №
404/01-24, з метою недопущення затягування
судового процесу звернулась до
профспілкового комітету лікарні про
підтвердження свого рішення від 01. 07. 2014
та повторної дачі згоди на звільнення
ОСОБА_1 з займаної посади п. 2 ст. 40 КЗп П
України.

Відповідно до протоколу № 29 від 25. 09.2 014
профспілковий комітет підтвердив своє
рішення від 01. 07. 2014 та повторно надав
свою згоду на звільнення ОСОБА_1 з
посади рентгенолаборанта
рентгенологічного відділення по п. 2 ст.
40 КЗп П України.

Враховуючи те, що за своїм станом
здоров'я, позивачка не могла виконувати
трудові обов'язки за займаною посадою
рентгенлаборанта, а від іншої роботи
вона відмовилась, суд дійшов висновку,
що звільнення позивачки за нормами п.2
ст. 40 КЗпП України є законним, та
проведено відповідно до чинного
законодавства, а тому позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають до задоволення

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212,
214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 40, 41, 43, 232, 233
КЗпП України суд, -

В И Р
І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до Комунального
закладу «Черкаська обласна дитяча
лікарня» Черкаської обласної ради про
поновлення на роботі та виплату
заробітної плати за час вимушеного
прогулу - відмовити.

Судові витрати віднести на
рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Черкаської
апеляційного суду протягом 10 днів з
моменту його проголошення.

Головуючий:

підпис
П.М.
Євтушенко.