УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Червинської М.Є.,
Лесько А.О.,
Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Універсальна» про
стягнення страхових виплат за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 6 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 15 серпня 2012 року між ним та ПАТ
«СК «Універсальна» був укладений
договір добровільного комплексного
страхування подорожуючих за кордоном,
зі строком дії з 23 серпня 2012 року по 22
серпня 2013 року. Предметом даного
договору є майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з життям,
здоров'ям, працездатністю та
непередбаченими медичними та
додатковими витратами страхувальника
під час подорожі. Позивач указував, що 17
червня 2013 року під час перебування за
кордоном у м. Комарно Словацької
республіки з ним стався страховий
випадок, передбачений п. 2.2.2.1 договору -
раптове захворювання NSTEMI
передньої стінки (інфаркт міокарду без
підйому сегменту ST), КК1, що
підтверджується обстеженням у
кардіологічному відділенні лікарні
м. Комарно. За надані цією
лікарнею медичні послуги він
самостійно сплатив 138 євро. За
наслідками обстеження його направлено
до кардіоцентру м. Нітра у Словаччині,
де 17 червня 2013 року йому через шкірне
втручання, коронароангіографію
(субтотальний стеноз передньої між
шлункової гілки лівої коронарної
аотерії) з імплантацією двох стентів.
За медичні послуги даної лікарні ним
сплачено 14, 43 євро та 139,17 євро. Також
лікарня за медичні витрати встановила
відповідачеві до оплати рахунок на
суму 8 349,23 євро, який страховик
відмовився оплатити в повному обсязі, у
зв'язку із чим вимога направлена йому.
При цьому, листом від 10 липня 2013 року
страховик повідомив позивача, що
згідно п. 2.4.1.1 договору в разі
загострення хронічного захворювання,
яке вимагає невідкладної медичної
допомоги - ліміт відповідальності
страховика складає 700 євро, які
відповідач перерахував ТОВ
Кардіоцентр м. Нітри. Позивач вважав, що
страхова виплата, згідно п.п. 4.3.1, 4.3.7
договору мала бути сплачена
відповідачем у строк до 23 липня 2013 року,
а тому за період з 23 липня 2013 року по
день подання позову 7 жовтня
2013 року на його користь слід стягнути
пеню в розмірі 0,05%, яка передбачена
договором, за кожен день прострочення,
яка становить 303,65 євро.
Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив стягнути з відповідача
на його користь страхову виплату в
розмірі 7 990,83 євро та пеню в сумі 303,65
євро.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 19 травня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК
Універсальна» на користь ОСОБА_4 660
євро, що еквівалентно 9 273 грн, з яких 600
євро - сума страхової виплати та 60 євро -
пеня.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 6 червня 2014
року рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позову скасовано
та в цій частині ухвалено нове рішення
про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судового рішення в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Згідно із ст. 16 Закону України «Про
страхування» договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере з на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення про
відмову в позові, на підставі доказів,
наданих сторонами й належним чином
оцінених судом (ст. 212 ЦПК України),
обґрунтовано виходив із того, що
випадок, який стався із застрахованою
особою - є загостренням хронічного
захворювання, що вимагає невідкладної
медичної допомоги, та відповідно до п.
2.4.1.1. страхового договору ліміт
відповідальності страховика складає 700
євро, які відповідач перерахував ТОВ
Кардіоцентр м. Нітри.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення суду, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 6 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
М.Є. Червинська

А.О. Лесько

В.А. Черненко