РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року м. Мукачево
Справа №303/5873/14

2/303/3150/14

Номер рядка стат. звіту - 38

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в складі: головуючого -
судді Кость В.В.

при секретарі
Цульбі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Мукачівської міської
ради

про визнання права власності в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до Мукачівської міської ради про
визнання права власності на житловий
будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1
(надалі - Будинок), в порядку
спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовуються
обставинами щодо наявності у позивача
всіх правових підстав для визнання за
нею права власності на Будинок за
ОСОБА_3, яка була його власником, та за
умови, відсутності інших спадкоємців
на вказане майно.

Необхідність вирішення такого питання
у судовому порядку, пов'язана з тим, що
позивач більше п'яти років спільно
проживала разом із спадкодавцем у
Будинку, вела з нею спільне
господарство, сплачувала комунальні
послуги, а також після смерті ОСОБА_3
організувала її похорони, оплативши
пов'язані з цим витрати, та після її
смерті продовжувала відкрито
безперешкодно користуватися будинком.

В судове засідання позивач та її
представник не з'явилися, натомість від
представника позивача до суду надійшла
заява про розгляд справи без його
участі на підставі письмових доказів
наявних у матеріалах справи. Позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задоволити.

Уповноважений представник відповідача
у судове засідання також не з'явився,
натомість подав до суду письмову заяву
про розгляд справи без його участі.
Вирішення позовних вимог залишив на
розсуд суду.

Дослідивши подані по справі доказові
матеріали, суд констатує наступне.

Згідно з даними копії договору
дарування незакінченого будівництвом
будинку від 03.11.2000 року та Витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно від 2008 року, ОСОБА_3 є власником
Будинку (а.с. 8).

Як свідчать наявні у справі доказові
матеріали (акт від 31.07.2014 року №52 а.с. 6)
позивач проживала у Будинку разом з
спадкодавцем з березня 2002 року.

Поряд з цим, ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі реєстрації
смертей зроблено актовий запис за №823
(свідоцтво про смерть а.с. 7).

Після її смерті відкрилась спадщина на
вищевказане домоволодіння.

З урахуванням вищевказаних
фактичних обставин справи, суд приймає
до уваги також наступне.

Згідно зі ст. 1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Частиною першою ст. 15 Цивільного
кодексу України передбачено, що кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів дається у ст. 16 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу
України право на захист особа здійснює
на свій розсуд.

З урахуванням п. 1 частини другої ст. 16
Цивільного кодексу України, одним із
способів захисту порушеного права є
його визнання.

Поряд з цим, відповідно до ст. 328
Цивільного кодексу України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст .1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Частиною другою ст. 1223 Цивільного
кодексу України передбачено, що право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

За нормативним правилом, яке містить
ст. 1264 Цивільного кодексу України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно частини третьої ст. 1268
Цивільного кодексу України
спадкоємець, який постійно мешкає
спільно із спадкодавцем на момент
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від нього.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» при вирішенні спору
про право на спадщину осіб, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини (четверта черга
спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 СК України про те, що
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Зазначений п'ятирічний строк повинен
виповнитися на момент відкриття
спадщини і його необхідно обчислювати
з урахуванням часу спільного
проживання зі спадкодавцем однією
сім'єю до набрання чинності цим
Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги
належать не лише жінка (чоловік), які
проживали однією сім'єю зі
спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо вони
спільно проживали зі спадкодавцем,
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, зокрема,
вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші
особи, які взяли до себе дитину як члена
сім'ї, тощо.

Приймаючи до уваги фактичні обставини
по справі на предмет їх відповідності
вищевказаним нормам цивільного
законодавства суд приходить до
висновку про наявність всіх
законодавчих підстав для задоволення
позовних вимог з огляду на доказово
підтверджені обставини щодо спільного
проживання позивачки зі спадкодавцем з
березня 2002 року до дня її смерті
(ІНФОРМАЦІЯ_1), фактичного прийняття
спадщини за померлою та віднесенням
ОСОБА_1 до четвертої черги спадкоємців
за законом.

Також, за результатами судового
розгляду справи, судом не встановлено
обставин щодо порушенням прав та
охоронюваних законом інтересів інших
осіб внаслідок задоволення вимоги за
предметом позову.

З урахуванням вищенаведених
фактичних обставин по справі та
приписів законодавства, чинного у
періоді виникнення та цивільно -
правової реалізації відносин із
спадкування Домоволодіння, а також
оформлення права власності на нього,
суд приходить до висновку про
підставність позовних вимог та
необхідність їх задовлення.

Керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 1, 2, 10, 11 14, 60, 209, 212-215, 223,
224-228, 294 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), в порядку
спадкування, право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1.

3. Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя /підпис/ В.В.
Кость

Згідно з оригіналом.

Оригінал рішення знаходиться в
цивільній справі №2/303/3150/14, яка
зберігається в приміщенні
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області.

Суддя
В.В. Кость