УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2
на рішення апеляційного суду
Львівської області від 23 грудня 2013 року
в справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль») про визнання
незаконними дій,

в с т а н о в и в:

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла касаційна
скарга ОСОБА_2 разом з клопотанням про
поновлення строку на касаційне
оскарження рішення апеляційного суду
Львівської області від 23 грудня 2013
року.

Клопотання підлягає задоволенню,
оскільки наведені заявником причини
пропуску строку на касаційне
оскарження можна визнати поважними.

Рішенням Галицького районного суду
м. Львова від 05 листопада 2013 року
позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним п. п. 1.6, 6.2, 6.6, 10.2
кредитного договору від 05
квітня 2007 року № 014/0046/82/48414, укладеного
між ОСОБА_2 та ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль».

Визнано недійсним п. 3 додаткової
угоди від 05 січня 2010 року до кредитного
договору від 05 квітня 2007 року №
014/0046/82/48414, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль».

Визнано недійсним п. 3 додаткової
угоди від 13 січня 2011 року №
014/0046/82/48414/3 до кредитного договору від
05 квітня 2007 року №
014/0046/82/48414, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль».

Визнано незаконними дії ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» щодо
одностороннього збільшення процентної
ставки за кредитним договором від 05
квітня 2007 року № 014/0046/82/48414, укладеним
між ОСОБА_2 та ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль», з передбачених 8,25 % річних.

Зобов'язано ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» здійснити перерахунок
заборгованості за кредитним договором
від 05 квітня 2007 року
№ 014/0046/82/48414, укладеним між ОСОБА_2 та
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», на
підставі процентної ставки за
користування кредитом в розмірі 5 %
річних з 01 жовтня 2011 року до 15 січня 2012
року включно.

Зобов'язано ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» здійснити перерахунок
заборгованості за кредитним договором
від 05 квітня 2007 року
№ 014/0046/82/48414, укладеним між ОСОБА_2 та
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», на
підставі процентної ставки за
користування кредитом в розмірі 8,25 %
річних з 16 жовтня 2012 року до 05 листопада
2013 року включно.

Зобов'язано ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» надлишково сплачені ОСОБА_2
грошові кошти за кредитним договором
від 05 квітня 2007 року
№ 014/0046/82/48414, укладеним між ОСОБА_2 та
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», направити
на погашення основного тіла кредиту за
цим договором та провести перерахунок
дійсної заборгованості по цьому
договору з урахуванням вказаного
рішення.

Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Львівської області від 23 грудня 2013 року
апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» задоволено, рішення Галицького
районного суду м. Львова від 05
листопада 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у справі слід відмовити з таких
підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції,
скасовуючи рішення місцевого суду та
ухвалюючи нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, правильно
встановив характер правовідносин
сторін у справі, застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, врахував правові
позиції Верховного Суду України та
вирішив спір в межах заявлених вимог на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення
строку на касаційне оскарження рішення
апеляційного суду Львівської області
від 23 грудня 2013 року
задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення апеляційного суду
Львівської області від 23 грудня 2013
року.

У відкритті касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Львівської
області від 23 грудня 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» про визнання незаконними
дій, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур

№ 6-37963ск14