Дата документу 21.08.2014
Справа № 320/8648/14-Ц
УХВАЛА

21 серпня 2014 року

Суддя Мелітопольського міськрайонного
суду Запорізької області Баранов В.І.
вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Міський комерційний банк» про захист
прав споживача, розірвання договору
банківського вкладу та стягнення
коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Міський
комерційний банк», м. Київ, вул.
Солом'янська, 33, про захист прав
споживача, розірвання договору
банківського вкладу та стягнення
кощтів.

Позовна заява підлягає поверненню
позивачу по наступним підставам.

В своїй заяві позивач вказує на те, що
справа підсудна Мелітопольському
міськрайонному суду на підставі ст. 110
ч.5 ЦПК України, оскільки позов про
захист прав споживачів пред'являється
також за зареєстрованим місцем
проживання чи перебування споживача
або за місцем заподіяння шкоди чи
виконання договору.

Місцем свого проживання позивач
зазначив адресу: АДРЕСА_1, відповідно до
довідки старшої по будинку, а місцем
своєї реєстрації: АДРЕСА_2.

Тобто, за місцем свого проживання у м.
Мелітополі позивач не зареєстрований у
встановленому законом порядку, при
тому, що реєстрація є обов'язковою
умовою для обрання підсудності справи
за вибором позивача відповідно до ч.5
ст. 110 ЦПК України.

Крім того, позивачем невірно
визначений характер правовідносин, яки
виникли між позивачем та банком з
приводу відмови відповідача у
повернення депозитного вкладу за
укладеним договором.

В п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 12.04.1996р. «Про практику
розгляду цивільних справ за позовами
про захист прав споживачів»,
роз'яснено, що вирішуючи питання про
характер правовідносин між споживачем
та продавцем (виготівником,
виконавцем), про наявність підстав і
умов їх виникнання, про права і
обов`язки сторін, суд має виходити із
норм Закону і прийнятих згідно з ним
актів законодавства, так і з
відповідних норм Цивільного Кодексу
України та іншого законодавства, що
регулюють ті ж питання і не суперечать
закону.

З змісту позову вбачається, що після
укладення договору банківського
вкладу між сторонами виникли
правовідносини, які регулюються
спеціальним законодавством про
договір банківського рахунку (ст. 1058 ЦК
України), тому до цього спору щодо
виконання договору Закон «Про захист
прав споживачів» не може
застосовуватися.

Таким чином, даний спір не підсудний
Мелітопольському міськрайонному суду
Запорізької області, але може буди
віднесений за підсудністю за місцем
знаходження відповідача відповідно до
ст. 109 ЦПК України.

Згідно ст. 115 ЦПК України, якщо суддя,
вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа непідсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для надання
до належного суду, про що
постановлюється ухвала. Ухвала суду
разом із заявою та всіма додатками до
неї надсилається позивачеві.

Відповідно до ст. 121 ч.3 п. 4 ЦПК України,
заява повертається коли справа не
підсудна цьому суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
110 ч.5, ст. 115, ст. 121 ч.3 п.4 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Міський
комерційний банк» про захист прав
споживача, розірвання договору
банківського вкладу та стягнення
коштів, повернути заявникові.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали
підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Запорізької області
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали через Мелітопольський
міськрайонний суд.

СУДДЯ В.І.
БАРАНОВ.