Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" вересня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого - судді Анциборенко
Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк",
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
Корольовський відділ державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції, про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ПАТ "Дельта Банк", треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
Корольовський відділ державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції, про
визнання таким, що не підлягає
виконанню, виконавчого напису
нотаріуса вчиненого 11.06.2013 року про
звернення стягнення на однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що 19.09.2008 року між позивачем
та ПАТ "Сведбанк" був укладений
кредитний договір №0501/0908/71-208 для
отримання коштів на купівлю
однокімнатної квартири АДРЕСА_1, площею
31,96 кв.м.. Також 19.09.2008 року між позивачем
та ПАТ "Сведбанк" був укладений договір
іпотеки, предметом якого стала
вищевказана однокімнатна квартира. У
подальшому стало відомо, що право
вимоги права кредитора за кредитним
договором ПАТ "Сведбанк" продало ПАТ
"Дельта Банк". 30.10.2013 року юристом ПАТ
"Дельта Банк" було повідомлено, що за
ініціативою банку вчинено виконавчий
напис про стягнення усієї суми
наданого кредиту та виконавчий напис
перебуває на виконанні у виконавчій
службі. 04.11.2013 року позивачу була надана
копія виконавчого напису на
ознайомлення.

Виконавчий напис вважає незаконним,
оскільки позивач не отримала від банку
письмової вимоги, про вчинення
виконавчого напису їй не було відомо та
позивач продовжувала сплачувати кошти,
погашаючи кредит. Також не була
дотримана суттєва вимога щодо вчинення
виконавчого напису, а саме наявність
безспірної заборгованості. З 2008 року
позивач постійно сплачує за кредитним
договором, у тому числі і в червні 2013
року, так як у квартирі проживає зі
своєю малолітньою дитиною і це є їх
єдиним житлом.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав з підстав,
викладених у позовній заяві, а також
надав письмові пояснення (а.с.17-19, 111-112).
Просить позов задовольнити, оскільки
позивач не отримувала досудової вимоги
та докази отримання позивачем саме
цієї вимоги відсутні. Крім того, сума,
зазначена в досудовій вимозі
відрізняється від суми, зазначеної у
виконавчому написі нотаріуса, що
свідчить про відсутність безспірної
заборгованості. Також нотаріусом
порушено вимоги Закону України "Про
натаріат" щодо вчинення виконавчого
напису на оригіналі документа
(дублікаті документа, що має юридичну
силу оригіналу), що встановлює
заборгованість.

Представник відповідача ПАТ "Дельта
Банк" у судовому засіданні позов не
визнала та пояснила, що різниця у сумах
виникла у звязку з тим, що позивачем
сплачувались певні суми. Крім того, на
час розгляду справи виконавчий напис
повернуто ПАТ "Дельта Банк" у зв'язку з
набранням чинності Закону України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті", що
виключає можливість виконання
відповідного рішення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилась, надала заяву з
клопотанням розглядати справу у її
відсутність (а.с.57).

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Корольовського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції у судове засідання не з'явився,
причини неявки не повідомив.

Вислухавши поясненням сторін,
дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Статтею 47 Конституції України
встановлено, що кожен має право на
житло. Ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.18 ЦК України нотаріус
здійснює захист цивільних прав шляхом
вчинення виконавчого напису на
борговому документі у випадках і в
порядку, встановлених законом.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку"
встановлено, що у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Згідно положень ст.ст.87, 88 Закону
України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем. Для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення проводиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №1172 від
29.06.1999 року, для одержання виконавчого
напису для стягнення заборгованості за
нотаріально посвідченими угодами
подаються, зокрема, оригінал
нотаріально посвідченої угоди;
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язання.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
№296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем. При вчиненні виконавчого
напису нотаріус повинен перевірити, чи
подано на обґрунтування стягнення
документи, зазначені у Переліку
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів.
Виконавчий напис вчинюється на
оригіналі документа (дублікаті
документа, що має силу оригіналу), що
встановлює заборгованість. Якщо
виконавчий напис не вміщується на
документі, що встановлює
заборгованість, він може бути
продовжений чи викладений повністю на
прикріпленому до документа
спеціальному бланку нотаріальних
документів.

Встановлено, що 19.09.2014 року між ПАТ
"Сведбанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний
договір №0501/0908/71-208, відповідно до умов
якого банк надав відповідачеві
кредитні кошти у розмірі 44000,00 доларів
США на строк по 18.09.2028 року зі сплатою 12,5
відсотків річних (а.с.61-64).

19.09.2008 року між ОСОБА_1 як іпотекодавцем
та ПАТ "Сведбанк" як іпотекодержателем
був укладений договір іпотеки,
посвідчений приватним нотаріусом
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, предметом якого є
квартира АДРЕСА_1, площею 31,96 кв.м.
(а.с.59-60).

26.12.2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ОСОБА_1
укладено договір про внесення змін і
доповнень №1 до кредитного договору
№0501/0908/71-208 від 19.09.2008 року (а.с.72-76).

На підставі договору купівлі-продажу
прав вимоги від 25.05.2012 року до ПАТ
"Дельта Банк" перейшли права первісного
кредитора ПАТ "Сведбанк", у тому числі
за кредитним договором, укладеним з
ОСОБА_1 (а.с.79-94).

Згідно досудової вимоги від 01.03.2013 року
станом на 06.02.2013 року заборгованість
поточна становить 2151,29 доларів США,
загальна сума заборгованості
становить 37748,59 доларів США (а.с.95). При
цьому у письмовій вимозі боржнику не
повідомлено, що при вчиненні
виконавчого напису сума
заборгованості може бути змінена.

Як вбачається з копії рекомендованого
повідомлення (а.с.96) позивачем 12.03.2013
року отримано поштове відправлення без
зазначення опису вкладення, інших
доказів направлення вимоги, у тому
числі копії квитанції про направлення
позивачеві рекомендованого
відправлення, банком не було надано.

ПАТ "Дельта Банк" 11.06.2013 року звернулося
до приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2 з
заявою про вчинення виконавчого напису
(а.с.68-70), з якої вбачається, що стягнення
здійснюється за період з 25.05.2012 року по
04.06.2013 року та заборгованість становить
292 512,63 грн., яка складається з суми
заборгованості за кредитом 35 392,81
долари США, що еквівалентно 282894,73 грн.
та суми заборгованості за відсотками
1203,29 долари США, що еквівалентно 9617,90
грн..

Приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
11.06.2013 року вчинено виконавчий напис
про звернення стягнення на нерухоме
майно - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1
для задоволення вимог стягувача ПАТ
"Дельта Банк", яке набуло статусу нового
кредитора. При цьому стягнення
провадиться за період з 25.05.2012 року по
04.06.2013 року та загальна сума
заборгованості становить 292 512,63 грн. і
складається з суми заборгованості за
кредитом - 35 392,81 долари США, що
еквівалентно 282894,73 грн. та суми
заборгованості за відсотками 1203,29
долари США, що еквівалентно 9617,90 грн.
(а.с.58).

Тобто, загальна сума заборгованості
згідно заяви відповідача та
виконавчого напису, а саме 36596,1 долари
США відрізняється від загальної суми
заборгованості, зазначеної
відповідачем у досудовій вимозі у
розмірі 37748,59 доларів США.

Як вбачається з наданих відповідачем
квитанцій №22593739 від 17.05.2013 року, №22687233
від 20.05.2013 року, №23074948 від 03.06.2013 року
позивач ОСОБА_1 погашала кредитну
заборгованість згідно договору №
0501/0908/71-208 від 19.09.2008 року (а.с.47-48).

Тобто, відповідачем 17.05, 20.05 та 03.06.2013
року сплачено в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
800 доларів США та при відрахуванні
сплаченої суми від суми, зазначеної
відповідачем у досудовій вимозі у
розмірі 37748,59 доларів США, сума
заборгованості, яка залишилась,
відрізняється в загальної суми
заборгованості, зазначеної за період з
25.05.2012 року по 04.06.2013 року у виконавчому
написі, що свідчить про те, що станом на
11.06.2014 року подані документи не
підтверджували безспірність
заборгованості.

Крім того, вимога про сплату
заборгованості у розмірі 292 512,63 грн.
позивачеві не направлялась, чого не
заперечує представник відповідача.

При цьому наданий банком розрахунок
(а.с.71) також не є документом, який
підтверджує безспірність вимог банку,
оскільки належними доказами, які б
підтверджували наявність чи
відсутність заборгованості, а також
встановлювали розмір заборгованості,
могли бути первинні документи,
оформлені відповідно до вимог ст.9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність".

Згідно постанови старшого державного
виконавця Борисовської І.А. від 23.07.2014
року виконавчий напис повернуто ПАТ
"Дельта Банк" у зв'язку з набранням
чинності Закону України "Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті", що виключає
можливість виконання відповідного
рішення (а.с.114).

Таким чином, у нотаріуса не було
доказів безспірності заборгованості
відповідно до вимог статтей 87, 88 Закону
України "Про нотаріат", Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України №296/5 від
22.02.2012 року, а тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк",
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
Корольовський відділ державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції, про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню -
задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис, вчинений 11.06.2013 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про звернення стягнення на
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та
належить ОСОБА_1.

Стягнути з ПАТ "Дельта Банк" на користь
держави 229,40 грн. (двісті двадцять
дев'ять гривень 40 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду
Житомирської області шляхом подачі
апеляційної скарги через
Корольовський районний суд м. Житомира
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Cуддя
Н. М. Анциборенко