Справа № 307/1602/14-ц
Провадження № 2-п/307/5/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем
України

22 вересня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Ніточко В.В., при
секретарі Фера В.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про
звернення стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Приватбанк"
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1
про звернення стягнення. В позовній
заяві зазначило, що згідно договору №
MKLWAR01050002 від 23 березня 2005 року
відповідачеві ОСОБА_1 було надано
кредит в розмірі 17 240, 00 доларів США зі
сплатою 16,08% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

В забезпечення належного виконання
зобов'язань позичальника за договором
№ MKLWAR01050002 від 23 березня 2005 року було
передано в заставу банку належний
ОСОБА_1 на праві власності автомобіль
"ГАЗ 3307", 2005 року випуску, тип ТЗ:
Фургон-Ізотерм-С, № кузова/шасі: НОМЕР_5,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та
автомобіль "ГАЗ 3307", 2004 року випуску, тип
ТЗ: Фургон-С, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_2.

В порушення укладених умов договору №
MKLWAR01050002 від 23 березня 2005 року
відповідач ОСОБА_1 ухиляється від
взятих на себе зобов'язань, не погашає
кредит та щомісячну сплату відсотків
за фактичне використання кредитних
коштів і станом на 04 березня 2014 року
його заборгованість перед банком
становить 78 429, 10 доларів США, з яких 13 836,
94 доларів США - сума заборгованості за
кредитом, 24 280, 14 доларів США - сума
заборгованості по відсотках за
користування кредитом, 40 312 доларів США
- заборгованість по пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором.

Просить суд в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_1 за договором №
MKLWAR01050002 від 23 березня 2005 року в розмірі
78 429, 10 доларів США вилучити у
відповідача та передати в заклад ПАТ КБ
"Приватбанк" предмет застави
автомобіль "ГАЗ 3307", 2005 року випуску, тип
ТЗ: Фургон-Ізотерм-С, № кузова/шасі:
НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_1 та
автомобіль "ГАЗ 3307", 2004 року випуску, тип
ТЗ: Фургон-С, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_2 та
комплекти ключів, свідоцтво про
реєстрацію транспортних засобів
(технічний паспорт) автомобіля "ГАЗ 3307",
2005 року випуску, тип ТЗ:
Фургон-Ізотерм-С, № кузова/шасі: НОМЕР_5,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та
автомобіля "ГАЗ 3307", 2004 року випуску, тип
ТЗ: Фургон-С, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_2 та звернути
стягнення на предмет застави:
автомобіль "ГАЗ 3307", 2005 року випуску, тип
ТЗ: Фургон-Ізотерм-С, № кузова/шасі:
НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_1 та
автомобіль "ГАЗ 3307", 2004 року випуску, тип
ТЗ: Фургон-С, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_1,
шляхом продажу вказаних автомобілів
ПАТ КБ "Приватбанк", з укладанням від
імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою
покупцем, із правом зняття вказаних
автомобілів з обліку в органах ДАІ
України, а також наданням ПАТ КБ
"Приватбанк" всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, однак подав суду
заяву в якій просить справу слухати у
його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, однак надіслав до суду заяву в
якій просить справу розглядати у його
відсутності та просить при винесенні
рішення по даній справі застосувати
строк позовної давності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. З огляду на викладене
та те, що сторони в судове засідання не
з'явилися, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось

Дослідивши всі обставини справи, суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 23
березня 2005 року між ПАТ КБ "Приватбанк"
та ОСОБА_1 було укладено договір №
MKLWAR01050002, за умовами якого останній
отримав кредит 17 240, 00 доларів США та
згідно до умов цього договору
відповідач зобов'язався щомісячно
сплачувати щомісячний платіж зі
сплатою 16,08% на рік, з розрахунком 360
днів на місяць за користування
кредитними коштами з кінцевим терміном
повернення 22 березня 2010 року. В
забезпечення належного виконання
зобов'язань позичальника за вказаним
договором було передано в заставу
банку належний ОСОБА_1 на праві
власності транспортні засоби -
автомобіль "ГАЗ 3307", 2005 року випуску, тип
ТЗ: Фургон-Ізотерм-С, № кузова/шасі:
НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_1 та
автомобіль "ГАЗ 3307", 2004 року випуску, тип
ТЗ: Фургон-С, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_2, які були
предметом застави відповідно до
кредитно-заставного договору №
MKLWAR01050002 від 23 березня 2005 року (а.с.11-14).

Рішенням Тячівського районного суду
Закарпатської області від 18 серпня 2011
року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1
про звернення стягнення позов
задоволено та в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_1
(ідентифікаційний код -НОМЕР_3), жителя
АДРЕСА_1, за договором № MKLWAR01050002 від 23
березня 2005 року, в розмірі 78 429,
(сімдесят вісім тисяч чотириста
двадцять дев'ять) доларів США, звернути
стягнення на предмет застави:
автомобіль "ГАЗ 3307", 2005 року випуску, тип
ТЗ: Фургон-Ізотерм-С, № кузова/шасі:
НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1 (90556,
Закарпатська область, Тячівський
район, смт. Буштино, вул. Травнева, 22, ІПН
НОМЕР_3), шляхом продажу вказаних
автомобілів ПАТ КБ "Приватбанк", з
укладанням від імені ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою покупцем, із правом зняття
вказаних автомобілів з обліку в
органах ДАІ України, а також наданням
ПАТ КБ "Приватбанк" всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

За змістом ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем у строк та в порядку, що
встановлені договором і згідно до ст.
1048 цього Кодексу позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від позичальника від суми
позики, розмір і порядок одержання яких
встановлюється договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК
України наслідками порушення
відповідачем зобов'язань щодо
повернення чергової частини суми
кредиту є право позивача достроково
вимагати повернення всієї суми
кредиту.

За змістом ст.ст. 589, 590 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно до ст. 20 Закону України "Про
заставу" заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не було
виконане, якщо інше не передбачено
законом чи договором.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 25 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначаються спосіб реалізації
предмета забезпечувального обтяження
шляхом проведення публічних торгів або
із застосування однієї з процедур,
передбачених статтею 26 цього Закону.

Виходячи з вимог п.1 та п.2 ч.1 ст. 26 Закону
України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень"
обтяжувач має право на власний розсуд
обрати один із таких позасудових
способів звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження
як передача рухомого майна, що є
предметом забезпечувального
обтяження, у власність обтяжувача в
рахунок виконання забезпеченого
обтяженням зобов'язання в порядку,
встановленому цим Законом чи продаж
обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем або на публічних
торгах.

В судовому засіданні встановлено, що в
порушення умов договору № MKLWAR01050002 від
23 березня 2005 року відповідач ОСОБА_1
ухиляється від взятих на себе
зобов'язань, не погашає кредит та
щомісячну сплату відсотків за фактичне
використання кредитних коштів і станом
на 04 березня 2014 року його
заборгованість перед банком становить
78 429, 10 доларів США, з яких 13 836, 94 доларів
США - сума заборгованості за кредитом, 24
280, 14 доларів США - сума заборгованості
по відсотках за користування кредитом,
40 312 доларів США - заборгованість по
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором (а.с.6-7).

Однак, статтями 256, 257 ЦК України
передбачено, що позовна давність це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки. У
відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила. За зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Оскільки кредитним договором MKLWAR01050002
від 23 березня 2005 року встановлено
кінцевий термін повернення кредиту - 22
березня 2010 року, то саме з цієї дати
почав перебіг строк позовної давності.
Позов про стягнення заборгованості за
цим договором подано ПАТ КБ
"Приватбанк" до суду 23 квітня 2014 року,
тобто поза межами строку,
встановленого ст. 257 ЦК України, який
закінчився 22 березня 2013 року. Доказів
про зупинення, або переривання строку
позовної давності по даній справі, а
також про поважність причин пропуску
позовної давності позивачем не надано

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Відповідач ОСОБА_1 надіслав до суду
заяву, до ухвалення судового рішення, в
якій заявив про застосування судом
строку позовної давності відповідно до
вимог ст. 267 ЦК України.

У відповідності до роз'яснень,
викладених у п. 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 року
№ 14 "Про судове рішення у цивільній
справі", встановивши, що строк для
звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову в позові з цих
підстав, якщо про застосування
позовної давності заяву стороною у
спорі зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

У кредитному договорі чітко визначений
строк виконання зобов'язання, а саме 22
березня 2010 року (п.1.1) і саме з цієї дати
почав спливати строк позовної
давності.

Позивачем не надано жодного доказу на
підтвердження того, що строк для
звернення до суду з позовом ним
пропущено з поважних причин.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що у задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ "Приватбанк" слід
відмовити у зв'язку з пропуском ним
строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 197, 209,
213-215 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 261, 267, 526, 530,
589, 590, 611, ч.2 ст.1050, ст.ст.1054-1055 ЦК України,
ст.ст. 25, 26 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1
про звернення стягнення - відмовити у
зв'язку із спливом строку позовної
давності.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
Закарпатської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
Ніточко В.В.