Дата документу 23.09.2014
Провадження № 2-п/334/47/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року Ленінський районний
суд м.Запріжжя в складі:

головуючого - судді Колесник С.Г.,

при секретарі - Манюхіні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення,

встановив:

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м.Запоріжжя від 18.06.2014р.
був задоволений позов Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

18.07.2014 року вказане заочне рішення було
отримано заявницею.

28.07.2014 року заявниця звернулася до суду
із заявою про перегляд заочного
рішення, посилаючись на те, що 18.06.2014
року була перша її неявка до суду і
ухвалення заочного рішення не
відповідає нормам закону, окрім того,
суд не застосував при ухваленні
заочного рішення строк позовної
давності.

Просить скасувати заочне рішення і
призначити його до розгляду в
загальному порядку.

В судовому засіданні 08.09.2014 року ОСОБА_1
заперечувала факт отримання жодної
повістки до суду та факт її присутності
в судовому засіданні 25.03.2014 року. При
цьому зауважень на протокол судового
засіданні нею подано не було. Також
додала, що в судове засідання 18.06.2014
року не з'явилась, бо знаходилась за
межами міста.

У судове засідання 23.09.2014 року сторони
не з'явилися, позивач просив розглянути
справу в його відсутності, просить суд
відмовити у задоволення заяви,
заявниця у судове засідання не
з'явилася, про причини неявки суду не
повідомила.

Неявка осіб, належним чином
повідомлених про час і місце засідання,
не перешкоджає розгляду заяви на
підставі ч.1 ст.231 ЦПК України.

Вивчивши надані документи, перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що заява
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Ленінського районного суду м.Запоріжжя
від 18.06.2014р. був задоволений позов
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Матеріалами справи спростовуються
твердження заявниці ОСОБА_1 про першу
неявку без поважних причин у судове
засідання, судову повістку вона
отримала особисто 06.06.2014р., клопотань
про відкладення справи не надходило,
так само як і 13.02.2014р. Крім того,
відповідно до журналу судового
засідання 25.03.2014 року, відповідачка
була присутня в судовому засіданні.

З метою недопущення зловживання
особами, які беруть участь у справі,
своїми процесуальними правами, а також
дотримання судом розумних строків
розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК
України та ст..6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
1950 року, судом було постановлено заочне
рішення.

Що стосується застосування строку
позовної давності, відповідно до ч.3
ст.267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

З урахуванням наведеного вище, суд
вважає, що підстав для скасування
заочного рішення суду від 18.06.2014р. та
призначення справи до розгляду в
загальному порядку немає.

Відповідно до ч.4 ст.231 ЦПК України у
разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому цим
Кодексом. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Керуючись ст.ст.231, 232 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення залишити без
задоволення.

Роз'яснити заявнику, що у разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення заочне рішення
може бути оскаржене в загальному
порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Колесник С. Г.