У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до приватного акціонерного товариства
«Телевізійна служба
Дніпропетровська», третя особа -
ОСОБА_2, про відшкодування шкоди та
зобов'язання припинити певні дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_1, на рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 17 березня 2014 року
та ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом посилаючись
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в лісовому
масиві близько кафе «Голлівуд» по вул.
Острівній у с. Орлівщина
Новомосковського району
Дніпропетровської області вбито її
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За даним
фактом порушено кримінальну справу,
яка перебуває на розгляді в
Новомосковському районному суді
Дніпропетровської області, де вона
отримала статус потерпілої.

Позивач зазначала, що за фактом
злочинних дій відповідачем знято
відеоролик «Камуфляж по
Новомомосковські» тривалістю 20 хв. 53
сек., який 11 лютого 2013 року транслювався
в програмі 34 телеканалу «Злочин та
покарання», а також розповсюджений
відповідачем у мережі Інтернет. У
даному відеоролику продемонстровано
тілесні ушкодження в лівій грудній
частині (ножові поранення), а також на
голові загиблого сина, при цьому
обличчя не було закрито. Трансляція та
розповсюдження цього відеоролика
ввели її у шоковий стан, оскільки вона
побачила збільшеним планом обличчя
загиблого сина з тілесними
ушкодженнями, що спричинило стрес,
душевні хвилювання та страждання, та як
наслідок моральну шкоду. Погіршився її
сон, оскільки усі думки спрямовані на
факт смерті сина від отриманих ран,
внаслідок чого наступила смерть.
Відеоролик на думку позивача знято
надто детально та брутально, його
побачили інші особи, що принизило її
честь та гідність, однак до автора
відеоролика вона претензій не має,
оскільки обов'язок ретушування обличчя
покладено на відповідача.

З урахуванням наведеного просила суд
стягнути з відповідача на її користь на
відшкодування моральної шкоди 10 000,00
грн та зобов'язати відповідача
припинити подальший показ та вилучити
розповсюджений відеоролик з інтернету
та ЗМІ.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 17 березня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 12 червня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_1, порушує питання про
скасування зазначених судових рішень
із ухваленням нового рішення, яким
задовольнити позов, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами попередніх
інстанцій норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що на продемонстрованих відповідачем
фотокартках померлого ОСОБА_4
зображено лише частини тіла, з яких не
можливо встановити особу. Зазначені
знімки зроблені без дозволу осіб,
визначених у ст. 307 ЦК України, оскільки
є доказовим матеріалом в кримінальному
провадженні, де такий дозвіл не
вимагається, крім того розгляд
кримінального провадження відбувався
у відкритому судовому засіданні на
якому оголошувались всі матеріали
провадження.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки судом першої та апеляційної
інстанцій не було допущено
неправильного застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 17 березня 2014
року та ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
Кузнєцов Г.І. Мостова