Справа № 511/2275/13-ц
Номер провадження: 2/511/51/14
Роздільнянський районний суд Одеської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року Роздільнянський
районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Роздільна
Одеської області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання права спільної сумісної
власності на частину житлового
будинку, поділ будинку та визнання
права на 1/2 частину нерухомого майна в
порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2013 року ОСОБА_5 звернувся з
позовом до суду, згідно якого просить
суд визнати право спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на
1/2 частину житлового будинку та
господарчих споруд, що розташовані по
АДРЕСА_1, набуте на підставі договору
купівлі-продажу від 11.03.1998 року,
посвідченого державним нотаріусом
Роздільнянської районної державної
нотаріальної контори та визнати за
ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину
від 1/2 частини житлового будинку та
господарчих споруд, що розташовані по
АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 20.11.2013 року
провадження по справі було зупинено до
залучення до участі у справі
правонаступників позивача ОСОБА_5, в
зв'язку з його смертю.

Ухвалою суду до участі у справі в
якості правонаступника позивача
допущено доньку померлого ОСОБА_3 та
позивачем по справі подано уточнену
позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання права спільної сумісної
власності на частину житлового будинку
та визнання права на 1/2 частину
нерухомого майна в порядку спадкування
за законом.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 уточнені
позовні вимоги ОСОБА_3 визнав повністю,
не заперечував проти їх задоволення.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1
уточнені позовні вимоги підтримав
повністю, суду пояснив, що ОСОБА_5
перебував в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4 з 1980 року по 2012 рік. За час
перебування у шлюбі за спільні кошти
подружжя придбало ? частину житлового
будинку по АДРЕСА_1. Договір
купівлі-продажу був посвідчений
державним нотаріусом Роздільнянського
нотаріального округу 11.03.1998 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Спадкоємцями
першої черги після смерті ОСОБА_5 є його
доньки ОСОБА_3 (до одруження ОСОБА_3) та
ОСОБА_7 (до одруження ОСОБА_7). Доньки у
встановленому законом порядку
звернулись до нотаріальної контори з
заявами про прийняття спадщини після
смерті батька. На підставі чого була
заведена спадкова справа №21/2013. Однак в
видачі свідоцтва про право на спадщину
було відмовлено в зв"язку з не
визначенням частки померлого у
спільній сумісній власності. Тому
представник просив суд позовні вимоги
ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2
позовні вимоги ОСОБА_3 визнав повністю,
не заперечував проти визначення частки
померлого у спільній сумісній
власності , а також не заперечував щодо
розміру спадщини, яку успадкувала
позивач.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників позивача та
відповідача, дослідивши представлені
докази, давши оцінку заявленим
позовним вимогам, суд прийшов до
висновку, що заявлений позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.60 Сімейного
кодексу України, майно набуте
подружжям за час шлюбу належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 1980 року
по 2012 рік перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується
рішенням Роздільнянського районного
суду Одеської області про розірвання
шлюбу від 12.11.2012 року. (а.с.5).

В період перебування в шлюбі сторони
придбали ? частину житлового будинку з
господарчими спорудами по АДРЕСА_1 на
підставі нотаріально посвідченого
11.03.1998 року договору купівлі-продажу
житлового будинку серії ААК №896678,
укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ОСОБА_8
(а.с.27).

Згідно технічного паспорту житловий
будинок, розташованими АДРЕСА_1
складається з наступних приміщень:
веранда площею 9,20 кв.м, кухня площею 8,60
кв.м., житлова кімната площею 13,80 кв.м.,
веранда площею 10,70 кв.м, кладова площею
5,30 кв.м., ванна площею 4,20 кв.м, загальною
площею 51,80 кв.м., в тому числі житловою -
13,80 кв.м., та господарчих споруд: гараж
під літ."Б" , сарай під літ. "В", сарай під
літ. "Д", "І" - мощіння, "№1-2" - огорожа.
(а.с.28-30).

У відповідності до ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 22 КпШС України, майно
нажите подружжям під час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Ст. 28 КпШС
України, передбачає в разі поділу
майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визначаються рівними.

Згідно зі ст.63 СК України дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання
майном, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними.
Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Пленум Верховного Суду України в своїй
постанові №11 від 21 грудня 2007 року "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" зазначає, що
спільною сумісною власністю подружжя,
що підлягає поділу, можуть бути
будь-які види майна, за винятком тих,
які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Тому суд вважає, що дійсно ? частина
житлового будинку з господарчими
спорудами по АДРЕСА_1 , придбано
подружжям ОСОБА_6 в період шлюбу, є їх
спільною сумісною власністю і частка
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, в праві
спільної сумісної власності подружжя
на житловий будинок та господарчі
споруди по АДРЕСА_1, становила ? частину
від ? частини житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби по Роздільнянському району
Роздільнянського МРУЮ в Одеській
області, актовий запис № 534 (а.с.11,13).

Після його смерті відкрилась спадщина
у виді ? частини від ? частини житлового
будинку з господарчими спорудами по
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкоємцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Ст.1217 ЦК України передбачає, що
спадкування здійснюється за законом
або за заповітом.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_5 за життя
заповіту не залишив, то має місце
спадкування за законом.

В порядку ст.1261 ЦК України, до першої
черги спадкоємців за законом входять
діти померлого, той з подружжя, який
його пережив та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом є
доньки померлого -ОСОБА_3 (до одруження
ОСОБА_3) та ОСОБА_7.(а.с.32)

Інших спадкоємців у померлого немає.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має особисто подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини..

Позивач ОСОБА_3 прийняла спадщину,
своєчасно звернулася до приватного
нотаріуса Роздільнянського районного
нотаріального округу з заявою про
прийняття спадщини, на підставі якої
була заведена спадкова справа №21/2013,
однак нотаріусом їй відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом, в зв'язку з невизначеністю
частки померлого у спільній сумісній
власності подружжя на будинок. (а.с.31).

Відтак, судом досліджено достатньо
доказів для задоволення позовних вимог
позивача про визнання за нею права
власності в порядку спадкування за
законом на ? частину від ? частини
житлового будинку з господарчими
спорудами по АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати позивачем сплачено при
зверненні з позовом до суду у повному
обсязі.

На підставі ст.ст.22, 28 КпШС , ст.ст.60, 70
СК України, ст.ст.355, 357, 368, 370, 1218, 1223, 1268-1270
ЦК України, керуючись ст.10, 11, 60, 208, 212-214
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 про визнання права
спільної сумісної власності на частину
житлового будинку та визнання права на
спадкове майно за законом, -
задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2, в праві спільної сумісної
власності подружжя на житловий
будинок та господарчі споруди по
АДРЕСА_1, становила ? частину від ?
частини житлового будинку, яка
складається з наступних приміщень:
веранда площею 9,20 кв.м, кухня площею 8,60
кв.м., житлова кімната площею 13,80 кв.м.,
веранда площею 10,70 кв.м, кладова площею
5,30 кв.м., ванна площею 4,20 кв.м, загальною
площею 51,80 кв.м., в тому числі житловою -
13,80 кв.м., та господарчих споруд: гараж
під літ."Б" , сарай під літ. "В", сарай під
літ. "Д", "І" - мощіння, "№1-2" - огорожа.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності по праву спадкування за
законом на ? частину від ? частини
житлового будинку по АДРЕСА_1, яка
складається з наступних приміщень:
веранда площею 9,20 кв.м, кухня площею 8,60
кв.м., житлова кімната площею 13,80 кв.м.,
веранда площею 10,70 кв.м, кладова площею
5,30 кв.м., ванна площею 4,20 кв.м, загальною
площею 51,80 кв.м., в тому числі житловою -
13,80 кв.м., та господарчих споруд: гараж
під літ."Б" , сарай під літ. "В", сарай під
літ. "Д", "І" - мощіння, "№1-2" - огорожа, які
належали ОСОБА_5, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ж. В.
Теренчук