У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, визначення частки
померлого у спадковому майні та
визнання права власності на спадкове
майно за касаційною скаргою ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на рішення Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 06
березня 2014 року та рішення
Апеляційного суду Чернівецької
області від 29 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом посилаючись
на те, що 26 лютого 1993 року управлінням
комунальної власності Чернівецького
міськвиконкому її матері - ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, після
смерті якої відкрилася спадщина на 1/2
частину вказаної квартири.

03 жовтня 2006 року ОСОБА_1 отримала
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом. Відповідно до даного
свідоцтва вона стала власником 1/4
частини квартири номер АДРЕСА_1.

ОСОБА_6, як чоловік померлої отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/2 частки зазначеної вище
квартири.

18 лютого 2013 року ОСОБА_1 отримала з
Першої Чернівецької державної
нотаріальної контори лист про
виправлення технічної помилки. Зі
змісту даного листа позивачу стало
відомо, що державним нотаріусом було
допущено технічну помилку в частині
визнання часток на успадкування за
заповітом і на обов'язкову частку за
законом, тобто згідно ОСОБА_1 видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/2 частину спадщини замість
3/4 частки, а ОСОБА_6 видано свідоцтво про
справо на спадщину за законом на 1/2
частку замість 1/4 частки. Цього ж числа
ОСОБА_6 також направлений лист щодо
явки до Першої державної нотаріальної
контори для виправлення помилки, однак
останній не з'явився.

02 квітня 2013 року ОСОБА_6 помер, спадщину
після смерті якого прийняли
відповідачі.

З урахуванням наведеного, просила суд
визнати частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом,
видане ОСОБА_6, визначити, що частка
ОСОБА_6 відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за законом становить
1/4 частку 1/2 частини квартири, визнати
за нею право власності на 1/8 частину
квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 06 березня 2014 року
позов задоволено частково: визнано
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане ОСОБА_6 03
жовтня 2006 року, в частині 1/4 частки від
1/2 частини квартири АДРЕСА_1; визначено,
що частка ОСОБА_6 відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом становить 1/4 частину від 1/2
частини квартири АДРЕСА_1.

Провадження в частині позовних вимог
про визнання за ОСОБА_1 право власності
на спадкове майно закрито.

Рішенням Апеляційного суду
Чернівецької області від 29 квітня 2014
року рішення суду першої інстанції в
частині визначення частки померлого
ОСОБА_6 в спадковому майні в 1/2 частині
квартири АДРЕСА_1 та ухвалено у цій
частині нове рішення, яким у
задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про
визначення частки померлого ОСОБА_6 в
спадковому майні відмовлено.

В решті рішення Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 06
березня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
порушують питання про скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій із ухваленням
нового рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні позову, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами першої та
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
державним нотаріусом допущено
технічну помилку в частині визнання
часток на спадкування за заповітом і на
обов'язкову частку за законом, тобто
ОСОБА_1 помилково видано свідоцтво про
право на спадщину за законом на 1/2
частину спадщини замість 3/4 частки, а
ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на
спадщину за законом на 1/2 частку
замість 1/4 частки.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що визначення частки
померлого у спадковому майні
суперечить вимогам спадкового
законодавства.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки судом першої та апеляційної
інстанцій не було допущено
неправильного застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 06 березня 2014 року
та рішення Апеляційного суду
Чернівецької області від 29 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
Кузнєцов Г.І. Мостова