Справа № 459/3964/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2014 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі: головуючого - судді
Мелешко С. І.

при секретарі
Савіцькій Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Червонограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету Червоноградської
міської ради, з участю третьої особи:
ОСОБА_3, про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку
спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду із зазначеним
позовом посилаючись на те, що
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого
Червоноградською державною
нотаріальною конторою 25.03.2003 року їхній
батько - ОСОБА_4 успадкував майно свого
батька (їхнього діда) - ОСОБА_5, в тому
числі земельну ділянку площею 0,10 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, яка належала
останньому на праві Державного акту на
право приватної власності на землю,
серії ЛВ № 924, виданого на підставі
рішення Червоноградського
міськвиконкому від 27 травня 1996 року за
№ 220, зареєстрованого 11 липня 1996 року в
книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю № 1024.

Однак 24.07.2014 року їхній батько
помер, не оформивши державну
реєстрацію права власності на
зазначену земельну ділянку на власне
ім'я.

Оскільки вони являються
спадкоємцями першої черги за законом
майна покійного ОСОБА_4 , просять
визнати за ними право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку , господарських
будівель і споруд, що знаходиться по
АДРЕСА_1 в порядку спадкування після
смерті - ОСОБА_4.

Сторони в судове засідання не
з'явились, подали письмові заяви, в яких
просять справу розглянути у їх
відсутності. При цьому позивачі
вказали, що позовні вимоги підтримують
в повному обсязі. Відповідач зазначив,
що при вирішенні даного позову
покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень ЦПК
України розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у справі наявно
достатньо матеріалів, які свідчать про
права і взаємовідносини сторін, суд
вважає, що заслуховувати їх особисті
пояснення потреби немає, а тому розгляд
справи слід провести у відсутності
сторін без фіксування судового
процесу.

Дослідивши докази, суд прийшов до
наступного.

Як убачається із свідоцтва про
право на спадщину за заповітом ОСОБА_5
належала земельна ділянка площею 0,1000
га по АДРЕСА_1 на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ЛВ № 924, виданого на
підставі рішення Червоноградського
міськвиконкому від 27 травня 1996 року №
220, зареєстрованого 11 липня 1996 року в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 1024.
Земельна ділянка передана для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель. В той же час
встановлено, що спадкоємцем майна
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його
син ОСОБА_4.

Із свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 28.07.2014 року вбачається , що
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Також встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 є дочками померлого ОСОБА_4, що
підтверджується представленими
свідоцтвами про народження.

Разом з тим встановлено, що ОСОБА_4
перебував у зареєстрованому шлюбі із
ОСОБА_3.

Відтак спадкоємцями першої черги майна
померлого ОСОБА_4 є діти ОСОБА_1, ОСОБА_2
та його дружина - ОСОБА_3, яка
відмовилася від прийняття спадщини на
користь дочок ОСОБА_1 та ОСОБА_2

За життя ОСОБА_4 не встиг здійснити
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га по
АДРЕСА_1 та виготовити на власне ім'я
Державний акт.

Таким чином позивачі є спадкоємцями
зазначеного майна (земельної ділянки)
покійного ОСОБА_4 відповідно до ст.ст.
1225, 1261 ЦК України. Проте свідоцтво про
право власності на дану земельну
ділянку в порядку спадкування отримати
не можуть, так як їх батько при житті не
отримав державний акт на право
власності на цю землю.

Таким чином, ураховуючи вище наведене,
суд вважає, що ОСОБА_4 набув право
власності на земельну ділянку.

Отже, права на земельну ділянку входять
до складу спадщини згідно зі ст.1218 ЦК
України, що в силу вимог ч.1 ст.1225 ЦК
України свідчить про перехід права на
неї до спадкоємців.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

У даному випадку невизнання права
власності виразилось у невидачі
позивачам свідоцтва про право на
спадщину на спірну земельну ділянку.

Ураховуючи наведене, з метою захисту
права власності позивачів, суд вважає,
що позов слід задовольнити.

Керуючись: ст.ст. 10, 30, 60, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності на земельну ділянку розміром
0,1000 для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що знаходиться по
АДРЕСА_1 в порядку спадкування після
смерті батька - ОСОБА_4.

На рішення може бути подана Апеляційна
скарга до Апеляційного суду Львівської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
С. І. Мелешко