Справа № 2-1968/11
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року Приморський районний
суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко
Н.А.

при секретарі Довгань
Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до приватного підприємства
„Євро Трейлер Україна", товариства з
обмеженою відповідальністю „Флігл
транспортні системи" та генерального
директора товариства з обмеженою
відповідальністю „Флігл транспортні
системи" ОСОБА_3 про зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення
комісійної винагороди ;

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ПП „Євро Трейлер Україна",
ТОВ „Флігл транспортні системи" та
генерального директора ТОВ „Флігл
транспортні системи" ОСОБА_3 про
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення комісійної винагороди. При
цьому позивач вимагає зобов'язати ПП
„Євро Трейлер Україна" внести
відомості до його трудової книжки щодо
того, що він працював в цьому
підприємстві з 04.05.2007 року по 30.05.2008
року, зобов'язати ТОВ „Флігл
транспортні системи" провести з ним
повний розрахунок належних йому виплат
по заробітній платі (з урахуванням
неотриманих ним готівкою виплат за
повний робочий день і компенсацій за
невикористану відпустку) та виплатити
середній заробіток за весь час
затримки розрахунку при звільненні від
дати звільнення до дати повного
розрахунку, а також стягнути з ТОВ
„Флігл транспортні системи" в особі
генерального директора ОСОБА_3 належні
йому комісійні винагороди у розмірі
згідно п.1 укладеної між ними 18.11.2009 року
угоди сторін (а.с.2-3, 58).

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач
зазначає, що, по-перше, з початку жовтня
2006 року працював за сумісництвом в ПП
„Євро Трейлер Україна", а з 03.05.2007 року
по 30.05.2008 року працював на цьому
підприємстві як за основним місцем
роботи ; по-друге, з 30.05.2008 року працював
в ТОВ „Флігл транспортні системи",
звідки був звільнений 12.04.2010 року, але
ознайомився з наказом про звільнення
лише 20.05.2010 року, тому саме до цієї дати
продовжував працювати ; по-третє,
заробітна плата за період з 12.04.2010 року
по 20.05.2010 року йому не нараховувалась та
виплату належного йому розрахунку при
звільненні ТОВ „Флігл транспортні
системи" не запровадив ; і, по-четверте,
під час його роботи в ТОВ „Флігл
транспортні системи" було запроваджено
виплату заробітної плати за скорочений
робочий день, хоча насправді він
працював повний робочий день.

Також позивач вказує, що окрім
заробітної плати він отримував
комісійні винагороди за результати
своєї роботи в ТОВ „Флігл транспортні
системи", та виплату йому цих
комісійних винагород здійснював
особисто генеральний директор ТОВ
„Флігл транспортні системи" ОСОБА_3, а
згодом між ними було укладено угоду
сторін, згідно умов якої було узгоджено
суму боргу цього товариства перед ним
по виплаті комісійних винагород.

Позивач веде дану справу в суді через
свого представника - адвоката ОСОБА_4,
який просив розглянути справу без його
участі і задовольнити позов у повному
обсязі, про що подав адресовану суду
свою письмову заяву, яка приєднана
судом до матеріалів справи.

Представник відповідачів - ОСОБА_5 не
з'явився в судове засідання і подав
адресоване суду своє письмове
клопотання про перенесення розгляду
справи на іншу дату, яке мотивує своєю
участю у розгляді іншої справи, яка
розглядається у Овідіопольському
районному суді Одеської області, але
доказів на підтвердження цієї
обставини не надав суду, що в свою чергу
виключає можливість визнання судом
причини неявки представника
відповідачів в судове засідання
поважною.

Судом установлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

На підставі наказу № 57 від 02.10.2006 року
ОСОБА_1 було прийнято на роботу за
сумісництвом до ПП „Євро Трейлер
Україна" на посаду начальника відділу
маркетингу, та наказом № 34 від 30.05.2008
року ОСОБА_1 було звільнено з займаної
посади за власним бажанням по ст.38 КЗпП
України згідно його заяви про
звільнення від 30.05.2008 року (а.с.37).

Відповідач ПП „Євро Трейлер Україна"
категорично заперечує проти доводів
позивача щодо того, що з 03.05.2007 року по
30.05.2008 року він працював в цьому
підприємстві як за основним місцем
роботи, вказуючи, що позивач ніколи не
звертався до цього підприємства з
заявою про переведення його з роботи за
сумісництвом на основну роботу на
посаду начальника відділу маркетингу
до цього підприємства, а позивач не
надав суду доказів на підтвердження
цих своїх доводів, як цього вимагає ст.60
ЦПК України.

Відповідно до п.1.1. Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженою наказом
Міністерства праці України,
Міністерством юстиції України та
Міністерством соціального захисту
населення України від 29.07.1993 р. за № 58,
на осіб, які працюють за сумісництвом,
трудові книжки ведуться тільки за
місцем основної роботи. Згідно п.2.14.
цієї Інструкції, запис відомостей про
роботу за сумісництвом провадиться за
бажанням працівника власником або
уповноваженим органом.

Відповідач ПП „Євро Трейлер Україна"
стверджує, що позивач не звертався до
цього підприємства з вимогою про
внесення до його трудової книжки
запису відомостей про роботу за
сумісництвом з 12.10.2006 року по 30.05.2010
року, а як випливає зі змісту позовної
заяви, позивач фактично не заявляє такі
вимоги у даній справі.

З огляду на наведене, суд доходить
висновку, що позивач не довів в суді
свої позовні вимоги в частині
зобов'язання ПП „Євро Трейлер Україна"
внести в його трудову книжку запис
відомостей про те, що він працював в
цьому підприємстві з 04.05.2007 року по
30.05.2008 року як за основним місцем
роботи.

На підставі рішення № 1 загальних
зборів засновників ТОВ „Флігл
транспортні системи" від 30.05.2008 року та
власного наказу № 1 від 30.05.2008 р. ОСОБА_1
обіймав посаду директора цього
товариства, а згідно наказу цього
товариства № 3/к від 12.04.2010 р. позивач
був звільнений за власним бажанням по
ст.38 КЗпП України з 12.04.2010 р. на підставі
його заяви про звільнення від 30.05.2008
року.

Таким чином, суд погоджується з
доводами ТОВ „Флігл транспортні
системи", які містяться у письмових
запереченнях на позов, щодо того, що
позивач, будучи повноважним керівником
цього товариства та здійснюючі
управлінські функції, самостійно
вирішував питання щодо тривалості
робочого часу працівників цього
товариства та забезпечував
нарахування і виплату заробітної плати
працівникам товариства, отже отримував
заробітну плату відповідно
опрацьованому ним робочого часу згідно
виданого ним наказу.

Крім того, позивач не зазначає жодної
суми, що становить нібито розмір не
виплаченої йому заробітної плати, та не
наводить жодних розрахунків, з яких
такий розмір можливо було б встановити.

Відповідач ТОВ „Флігл транспортні
системи" категорично заперечує проти
доводів позивача стосовно того, що
нібито про існування наказу про
звільнення він довідався лише 20.05.2010
року, тому саме до цієї дати
продовжував працювати, а позивач не
надав суду доказів на підтвердження
цих своїх доводів, як цього вимагає ст.60
ЦПК України.

Більш того, вказані доводи позивача
повністю спростовуються актами ТОВ
„Флігл транспортні системи" від 12.04.2010
р., від 19.04.2010 р., від 18.05.2010 р. та від 01.06.2010
року, з яких вбачається, що позивач
подав заяву про звільнення 12.04.2010 року,
після чого на роботі не з'являвся,
незважаючи на те, що генеральний
директор товариства неодноразово йому
телефонував та пропонував прибути до
товариства для передачі документів і
майна товариства, а також отримати
розрахунок по заробітній платі разом з
трудовою книжкою, та лише після
неодноразових звернень товариства,
позивач отримав належно оформлену
трудову книжку 01.06.2010 року.

Суд вважає неспроможними доводи
позивача щодо невидачі йому ТОВ „Флігл
транспортні системи" копії наказу про
звільнення в день звільнення, оскільки
відповідно частини другої статті 47
КЗпП України власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний в день
звільнення видати працівникові копію
наказу про звільнення лише у разі, якщо
таке звільнення відбулось з ініціативи
власника або уповноваженого ним
органу. В інших випадках звільнення
копія наказу видається на вимогу
працівника.

Також судом установлено, що згідно
наказів ТОВ „Флігл транспортні
системи" позивачу були надані три
щорічні відпустки з виплатою належних
йому грошових коштів (а саме : згідно
наказу № 21 від 22.12.2008 р. - щорічна
оплачувана відпустка строком 14
календарних днів за період роботи з
30.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 05.01.2009 р. по 18.01.2009
р. ; згідно наказу № 15 від 07.12.2009 р. 0
щорічна оплачувана відпустка строком
на 24 календарних днів з 08.12.2009 р. по
31.12.2009 р. за період роботи з 01.01.2009 р. по
31.12.2009 р. ; згідно наказу № 2/к від 219.03.2010
р. щорічна оплачувана відпустка
строком 24 календарних днів з 30.03.2010 р. по
23.04.2010 р. за період роботи з 01.01.2010 р. по
31.12.2010 р.) та 01.06.2010 року він отримав
заробітну плату за період з листопада
2009 року по квітень 2010 року, що
підтверджується письмовими доказами.

Відтак позовні вимоги позивача в
частині зобов'язання ТОВ „Флігл
транспортні системи" провести з ним
повний розрахунок належних йому виплат
по заробітній платі (з урахуванням
неотриманих ним готівкою виплат за
повний робочий день і компенсацій за
невикористану відпустку) та виплатити
середній заробіток за весь час
затримки розрахунку при звільненні - не
підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги позивача в
частині стягнення з ТОВ „Флігл
транспортні системи" в особі
генерального директора ОСОБА_3
комісійних винагород у розмірі згідно
п.1 укладеної між ними 18.11.2009 року угоди
сторін, суд виходить з наступного.

Як вбачається з наданої позивачем суду
копії угоди сторін про розрахунки по
комісійним виплатам, ця угода була
укладена між позивачем і ОСОБА_3 як
фізичними особами, а не як між
працівником і роботодавцем, зокрема
роботодавцем ТОВ „Флігл транспортні
системи".

Отже позовні вимоги позивача в цій
частині заявлені до неналежного
відповідача, тому не підлягають
задоволенню.

Роз'яснити позивачу право на звернення
до суду з відповідними позовними
вимогами до належного відповідача.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст.38, 47, 75, 116 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 60,
88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ :

У задоволені позову ОСОБА_1
відмовити у повному обсязі

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м.Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Н.А. Ільченко

02.10.2014