Справа № 266/990/14-ц
Провадженя № 2/266/496/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
м.
Маріуполь Приморський
районний суд міста Маріуполя Донецької
області у складі:

головуючого судді -
Сараєва І.А.

при секретарі - Нетреба
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про припинення права на частку в
спільній дольовій власності, -

В С Т А Н
О В И В:

У березні 2014 року позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до
відповідача ОСОБА_2 про припинення
права на частку в спільній дольовій
власності квартири АДРЕСА_1.

В обгрунтування заявлених вимог
позивач посилається на наступні
обставини. На праві приватної
власності в порядку спадкування за
законом її належать 2/3 частина в
квартирі АДРЕСА_2. Відповідачка ОСОБА_2,
що доводиться донькою позивачеві, є
власником іншої частки квартири
АДРЕСА_1 2/3 частини, належних їй в
порядку спадкування за законом.
Враховуючи наведене, а також ту
обставину, що виділ в натурі належної
її частки квартири неможливий, у якості
вирішення виниклого спору просить
припинити його право власності із
стягненням з відповідачки на його
користь грошової компенсації за свою
частку.

В судове засідання позивачка
ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи
за її відсутності, в якій просила її
позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3
також надала суду заяву про розгляд
справи за її відсутності, в якій не
заперечувала проти задоволення позову
і виплаті грошової компенсації у
розмірі 91160 грн.

Суд, вивчивши письмові матеріали
справи, приходить до висновку, що позов
ОСОБА_1 є обгрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню у повному обсязі,
виходячи з наступного.

Частка Відповідача в спільному
майні є незначною і не може бути
виділена в натурі також спільне
володіння майна неможливо, так як у нас
з Відповідачем склалися неприязні
стосунки. А також ведуться
неодноразові судові спори про вселення
в спірну квартиру та поділ майна.
Припинення права власності
Відповідача на частку в спільному
майні не заподіює істотної шкоди її
інтересам. Вона ніколи не жила за
вказаною адресою, більш того у неї є
своє власне житло, в АДРЕСА_3.

Вартість майна, на яке
припиняється право власності
позивачкою розраховано, виходячи з
оцінки у свідоцтвах про право на
спадщину. 1/2 частина квартири оцінена в
39505,00 грн., повна вартість квартири -
79010,00 грн., отже 1/3 становить 26366,67 грн.

Неодноразово позивачка
пропонувала відповідачці прийти до
мирової угоди, було багато варіантів
виходу із ситуації, проте відповідачка
категорично відмовляється йти на
зустріч і про щось домовлятися мирним
шляхом.

Вирішуючи спір, що виник між
сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 365 ЦК
України право особи на частку у
спільному майні може бути припинено за
рішенням суду на підставі позову інших
співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі;

2) річ є неділимою;

3) спільне володіння та користування
майном є неможливим;

4) таке припинення не заподіє суттєвого
збитку інтересам співвласника та
членам його сім"ї.

Пленум Верховного Суду України
від 4 жовтня 1991 року № 7 (із змінами та
доповненнями) «Про практику
застосування судами законодавства, яке
регулює право власності громадян на
жилий будинок» зазначив, що «при
вирішенні справ про виділ у натурі
частки жилого будинку, який є спільною
сумісною власністю, судам необхідно
мати на увазі, що виходячі із змісту ст.
364 ЦК України це можливо, якщо кожній із
сторін може бути виділено в натурі
окрему частину будинку із самостійний
виходом, виділ також може мати місце
при наявності технічної можливості
переобладнань приміщення в ізольовану
квартиру. У окремих випадках суд може,
враховуючі конкретні обставини справи
та при відсутності згоди власника, який
виділяється, зобов,язати інших
учасників спільної сумісної власності
виплатити йому грошову компенсацію за
належну йому долю з обов,язковим
приведенням відповідних мотивів».

Згідно із висновком судової
будівельно-технічної експертизи від
31.07.2014 р. (а. с. 37-42) ринкова вартість
квартири АДРЕСА_1, визначена шляхом
порівняльного аналізу, складає 273480
грн., а вартість ідеальній 1/3 частки
цієї квартири складає 91160 грн.

Таким чином, експертним шляхом, з
яким погоджується суд, встановлено
наявність однієї з самостійних
правових підстав для припинення права
власності особи на частку у спільному
майні, а саме незначність 1/3 частки в
квартири і неможливість виділення
такої в натурі.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 364 ЦК
України, якщо виділ в натурі частки із
спільного майна не допускається згідно
із законом або є неможливим,
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Крім того, суд, серед іншого,
враховує вимоги п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України,
що регламентують можливість
припинення права особи на частку у
спільному майні за умови, якщо таке
припинення не заподіє суттєвого збитку
інтересам співвласника та членам його
родини.

За таких обставин, суд доходить до
висновку про обгрунтованість
заявлених позовних вимог і наявності
правового підгрунтя до його
задоволення.

І, припиняючи право власності
ОСОБА_2 на 1/3 частки спірної квартири,
суд, із врахуванням його згоди,
положень вищезгаданих керівних
роз,яснень Пленуму Верховного Суду
України і чинного законодавства,
викладеного за змістом рішення, вважає
за необхідне що сторони між собою
домовилися стягнути з позивача на
користь відповідача грошову суму в
розмірі 91160 гривень в рахунок
компенсації 1/3 частини квартири, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Наслідком забезпечення
матеріальних прав сторін у спорі суд,
маючи на меті дотримання майнового
балансу між ними, вважає за необхідне
задовольнити позов в частині вимог
щодо визнання права власності на 1/3
частини квартири АДРЕСА_1 за
відповідачкою ОСОБА_2

Керуючись ст. 365 Цивільного
кодексу України, Постановою Пленуму
Верховного суду України від 4 жовтня 1991
року № 7 «Про практику застосування
судами законодавства, яке регулює
право власності громадян на жилий
будинок», постановою Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
року № 20 «Про судову практику по
справам за позовами про захист права
приватної власності», ст. ст. 10, 60, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію по вартості 1/3
частини квартири АДРЕСА_1 у розмірі 91,160
грн.

Припинити право власності на 1/3 частку
квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_2, згідно свідоцтва про
право на спадщину за законом № 3-502 від
18/10/2012 року.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду Донецької області
шляхом подачі до Приморського
районного суду міста Маріуполя заяви
про апеляційне оскарження рішення
протягом десяти днів з дня його
проголошення, та подальшої подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
Сараєв І. А.