Справа № 522/9609/14-ц
Номер провадження 2/522/6381/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.

за участю секретаря - Соболевої О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про захист прав
споживачів та визнання поруки
припиненою,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у
якому просить визнати поруку ОСОБА_1
встановлену договором № 81436 від 22.12.2006
року, укладений між позивачем та
відповідачем, припиненою з 31.03.2008 року.

У судовому засіданні представник
позивачки позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, просила задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив відмовити у їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд приходить до висновку, що у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач посилається на те, що Банк
підвищив процентну ставку за
користування кредитними коштами, які
були надані за кредитним договором без
згоди поручителя.

Листом № 10-1393/0/4-12 ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
27.09.2012 р. встановлено, що відповідно до
частини першої статті 559 ЦК України до
припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання без
згоди поручителя, які призвели або
можуть призвести до збільшення обсягу
відповідальності останнього:
збільшення відповідальності
поручителя внаслідок зміни основного
зобов'язання виникає, зокрема, у разі
встановлення нових умов щодо порядку
зміни процентної ставки в бік
збільшення, розширення змісту
основного зобов'язання щодо
дострокового повернення кредиту та
плати за користування ним, що є
підставою для визнання договору поруки
припиненим (постанови від 21 травня року
2012: № 6-69цс11, № 6-18св11, № 20цс11, № 88цс 11).

Згідно до п. 9.2. кредитного договору
відповідно до вимог ст. 651 ЦК України
сторони погодили, що протягом дії
Кредитного договору Банк згідно до
умов п. 1.3.1 Договору може змінити розмір
процентної ставки в сторону збільшення
у разі настання будь-якої з наступних
обставин:

І) порушення Позичальником кредитної
дисципліни (тобто, неналежного
виконання умов цього Договору та/або
умов договорів, за яким надано
забезпечення виконання зобов'язань
Позичальника за цим договором).

Отже, Банком було змінено не обсяг
відповідальності Позичальника, а
розмір процентної ставки, що
передбачено умовами кредитного
договору.

Пунктом 1.2 Договору поруки № 81436 від
22.12.2006 року передбачено, що Поручителю
добре відомі усі умови вищезазначеного
Основного договору. Пунктом 5.1.
Договору поруки № 81436 від 22.12.2006 року
зазначено, що уклавши цей договір
Поручитель підтверджує, що повністю
розуміє всі умови Основного договору
та цього Договору, свої права і
обов'язки за Договором і погоджується з
ними.

Згідно з п.1.3 Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
Боржник,за всіма зобов'язаннями
останнього за Основним договором,
включаючи повернення основної суми
боргу, сплату процентів, комісій,
відшкодування можливих збитків, сплату
пені і інших штрафних санкцій,
передбачених умовами Основного
договору, що свідчить про обізнаність
Позивача щодо можливості підвищення
процентної ставки у разі неналежного
виконання Боржником зобов'язань за
кредитним договором.

Отже, Банк згідно з умовами кредитного
договору та договору поруки мав право в
односторонньому порядку збільшити
процентну ставку за користування
кредитом у зв'язку з порушенням
Позичальником кредитної дисципліни
відповідно до Кредитного договору із
змістом якого Позивач був ознайомлений
і розумів його зміст.

Ст.559 ЦК України пов'язує припинення
договору поруки із зміною основного
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя, а не із зміною будь - яких
умов основного зобов'язання
забезпеченого порукою.

Таким чином, якщо умовами договору
поруки передбачена можливість зміни
розміру процентів та строків їх сплати
в порядку визначеному кредитним
договором в забезпечення якого надана
порука, то підстави для її припинення,
передбачені ч.І ст.559 ЦК України,
відсутні, тобто, збільшення процентної
ставки не змінює викладені у договорі
умови, а є реалізацією механізму
збільшення плати за кредит на умовах,
що погоджені сторонами кредитного
договору, та не встановлює нових чи
додаткових зобов'язань Позичальника.

Отже, зазначені умови Кредитного
договору були відомі Поручителю та він
погодився з ними уклавши договір
Поруки, що є результатом домовленості
сторін, які вільні у визначенні
зобов'язань за договором та будь-яких
інших умов своїх взаємовідносин, що не
суперечить законодавству України, та
слід вважати що згода на зміну розміру
відсоткової ставки за Кредитним
договором на підставах та в порядку
визначених його умовами була надана
Поручителем в момент укладання
договору поруки.

Верховний Суд України в постанові від 17
січня 2011 року №3-62г10 «Про стягнення
заборгованості за кредитним
договором» висловив правову позицію
про те, що якщо умовами договору поруки
передбачена можливість зміни розміру
процентів та строків їх сплати в
порядку, визначеному кредитним
договором, в забезпечення якого надана
порука, то підстави для її припинення,
передбачені ч. 1 ст. 559 ЦК України,
відсутні.

АТ «УкрСиббанк», керуючись п.9.2
кредитного договору, а саме через
порушення Позичальником кредитної
дисципліни, збільшив розмір процентної
ставки за користування кредитними
коштами. Отже, умови основного договору
були не змінені (як зазначають
Позивачі), а була застосована особлива
умова кредитного договору, зазначена у
п. 9.2 даного договору.

Посилання Позивача на Постанову
Верховного Суду України № 6-49цс11 від
21.11.2011 року, що у наведеній постанові
ВСУ дійшов висновку що навіть, якщо
можливість збільшення процентної
ставки передбачено у кредитному
договорі, у разі її застосування без
згоди поручителя, порука припиняється
є хибним, оскільки у зазначеній
Постанові немає даного висновку.

Твердження Позивача, що: «Вказана
обставина, що стосується відносин
УкрСиббанку з поручителями, є
загальновідомою оскільки розглядалася
Верховним Судом України й найшла
відображення у Постанові ВСУ № 6-73цс12
від 18.06.2012 року» є також хибним. Крім
того у даній Постанові зазначено, що у
зобов'язаннях, в яких беруть участь
поручителі, збільшення кредитної
процентної ставки навіть за згодою
банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки, не дає підстав
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком.

Враховуючи, що АТ «УкрСиббанк»
збільшив процентну ставку у зв'язку із
порушенням Позичальником кредитної
дисципліни та умовами договору поруки
передбачена можливість зміни розміру
процентів та строків їх сплати в
порядку визначеному кредитним
договором в забезпечення якого надана
порука, то підстави для її припинення
відсутні

Після всебічного, повного дослідження
й оцінки наявних матеріалів та
обставин справи суд дійшов висновку
щодо залишення позовних вимог без
задоволення, вважає їх не
обґрунтованими і та такими, що не
знайшли своє підтвердження у судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст. 10,60, 81, 88, ч. 3 ст. 209, ст.ст.
213-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, яки брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:

18.09.2014