Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/3223/14
Головуючий у 1 інстанції: Гнатик Г.Є.
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючий Кримська О.М.,

Судді Дашковська А.В.,

Подліянова Г.С.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 04 червня 2014 року у справі
за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулося до суду із вказаним позовом,
в якому зазначали, що відповідно до
укладеного договору №б/н від 09.08.2005
року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 5000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою,
складає між ним та банком договір, що
підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту його
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично
пролонгується на такий же термін.

У порушення умов договору відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав, у зв'язку з
чим, станом на 19.09.2013 року має
заборгованість у сумі 38 029 грн. 40 коп.,
яка складається з наступного: 4 995 грн. 50
коп. - заборгованість за кредитом, 30 746
грн. 79 коп. - заборгованість по
процентам за користування кредитом, 500
грн. - штраф (фіксована частина), 1787 грн.
11 коп. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» просив суд
задовольнити позовні вимоги та
стягнути з відповідача вказану суму
заборгованості за кредитним договором
від 09.08.2005 року.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 04 червня 2014 року позов
залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити, судові витрати покласти
на відповідача.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Встановлено, що 09 серпня 2005 року між
сторонами було укладено договір, за
умовами якого відповідач отримав
кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 3% на
місяць із розрахунку 360 днів у рік з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.
Позичальник зобов'язався здійснювати
повернення кредиту частинами
(щомісячними платежами) у розмірі 7% від
суми боргу (а.с.7, зворот).

Отже, поряд зі встановленням строку дії
договору сторони встановили і строки
виконання боржником окремих
зобов'язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов'язання, яке виникло на основі
договору.

Взяті на себе зобов'язання з погашення
кредиту відповідач виконував
неналежним чином, має заборгованість
за кредитом, відсотками за
користування кредитом, штрафом, що дало
право банку вимагати стягнення цієї
заборгованості.

Позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу (ч. 1 ст. 256 ЦК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відповідно до пунктів 3.1.1; 5.4 правил
користування платіжною карткою
граничний строк дії катки ( місяць, рік)
указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці (MONTH).

Представником позивача достовірної
інформації щодо строку дії кредитної
карти «Подія» № 258001, виданої на
оформленої на ім'я ОСОБА_4 є неможливим
через технічні особливості програмних
банківських комплексів та наявної в
них помилки.

Відповідно до пункту 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг, які є
невід'ємною частиною договору (за
договором від 09 серпня 2005 року ОСОБА_4
отримав кредит у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку),
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання.

Доводи позивача про постійну лонгацію
договору на підставі п. 9.12 Умов і
правил надання банківських послуг
суперечать правовій позиції, яка
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 18 червня 2014 року справа
№ 6- 14 цс 14 в аналогічній справі, де
зазначено, що відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила; за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання (частини
перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Як вбачається із матеріалів справи та
визнано сторонами, ОСОБА_4 жодного
платежу на погашення боргу за
кредитним договором від 09 серпня 2005
року не було здійснено, тобто з часу
отримання кредиту не виконував
щомісячні зобов'язання з погашення
кредиту та сплати процентів за
користування кредитом.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції відповідач подав заяву про
застосування строку позовної давності
(а.с.61).

Проте ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до
суду з позовом про захист свого
порушеного права лише 14 жовтня 2013 року
(а.с. 3), тобто за межами установленого
статтею 257 ЦК України трирічного строку
позовної давності.

З урахуванням положень ст.. 256, ч.1,5 ст.
261, ч.4 ст. 267 ЦК України та вищеназваних
обставин справи суд першої інстанції
дійшов до вірного висновку про сплив
позовної давності, поважності причин
пропуску цього строку не навів, а тому
право банку не підлягає захисту у
зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

Аналогічні правові позиції викладені в
Постановах Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 19
березня 2014 року (справа №6-14цс14) та від 18
червня 2014 року ( справа№6-61цс14).

Вірно вирішивши спір, не дивлячись на
наявність заяви ОСОБА_4 про
застосування строку позовної давності,
суд першої інстанції помилково
додатково застосував окрім іншого до
даних правовідносин п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону
України "Про захист прав споживачів" .

Однак, пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
"Про захист прав споживачів", яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Дана позиція викладена в постанові
Верховного Суду України від 20
листопада 2013 року у справі № 126цс13 за
наслідками перегляду судового рішення
касаційної інстанції.

Тому вказана норма закону не може
застосовуватись до даних
правовідносин.

Таким чином із мотивувальної частини
рішення суду необхідно виключити
посилання на п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону
України "Про захист прав споживачів" .

Отже, доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Ухвалене судом рішення відповідає
матеріалам справи та вимогам закону, що
регулюють зазначені правовідносини,
підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 04 червня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:Дата документу Справа №