Справа № 638/3532/14-ц
Провадження № 2/638/2746/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

24.12.2014 року Дзержинський районний суд міста Харква у складі:

головуючого судді Гайдук Л.П.

при секретарі Литвиненко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Дзержинський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про усунення перешкод у користуванні та володінні квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та володінні квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку, у якому просить усунути перешкоди у володінні та користуванні належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1 визнавши ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування цією квартирою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Належну йому квартиру придбав на прилюдних торгах по реалізації арештованого нерухомого майна - предмету іпотеки на підставі чого було видане Свідоцтво про право власності від 10.02.2014 року посвідчене приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 та зареєстроване в реєстрі за № 17. У даній квартирі залишились зареєстровані, але не проживають її попередні власники ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які втратили право користування квартирою. Не зважаючи на те, що відповідачі по справі втратили усі права на майно внаслідок продажу останнього - вони відмовляються у добровільному порядку знятись з реєстрації, а тому він, як власник квартири АДРЕСА_1, розцінює викладене вище як порушення та утиск законних прав та інтересів, адже дії відповідачів перешкоджають йому у здійсненні наданих законом повноважень на користування та володіння квартирою .

Представник позивача ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою, у якій просив розглядати дану справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.

Представник 3-ї особи Дзержинський районний відділ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області в судове засідання надав суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутністю, в ухваленні рішення покладались на розсуд суду.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами й іншими особами, які беруть участь у справі.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до Свідоцтва про право власності на вказану нерухомість від 10.02.2014 року, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 17, та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.02.2014 року № 17582346.

У квартирі АДРЕСА_1 є зареєстрованими, але не проживають, її попередні власники відповідачі у справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» дільниця № 4 від 28.02.2014 року за № 217 та довідками адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Харківській області.

ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 з письмовою вимогою про зняття з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, у визначений строк, однак зазначена вимога залишена відповідачами без уваги.

Відповідно до пп. 33, 34 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Вимогами ч. 3 ст. 346 ЦК України передбачено, що підставами припинення права власності є припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

З огляду на зазначене, розумінні положень ч. 3 ст. 346 ЦК України попередні власники спірної квартири ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 втратили право власності на це майно, та користування даним приміщенням є похідним від нього у зв'язку з чим відповідно підлягають визнанню такими, що втратили право користування цим приміщенням.

Таким чином, суд, приймаючи до уваги викладене, приходить до висновку про те, що право власності ОСОБА_1 набуто правомірно та на законних підставах, встановлених діючим законодавством, про що було доведено в судовому засіданні, на момент розгляду справи ніким не оспорено, та своїми діями відповідачі порушують це право, оскільки не здійснили дії по зняттю з реєстраційного обліку у спірній квартирі АДРЕСА_1 після втрати права власності, та втрата права користування яким є похідним від останнього та залишаються зареєстрованими в ній, що значно порушує право позивача ОСОБА_1 на користування та володіння своєю власністю й підлягають визнанню такими, що втратили право на користування із зняттям з реєстраційного обліку.

Наведені у цьому рішенні підстави задоволення позову цілком узгоджуються із правовою позицією визначеною у постанові Верховного Суду України у справі № 6-158цс14 від 05.11.2014 ухваленої в порядку статті 360-4 ЦПК України і у силу вимог статті 360-7 цього Кодексу є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до ст. 88 з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243,60грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 346, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 1, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 243,60грн.

Заочне рішення суду може бути переглянути судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: