АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 428/52/13-ц
Головуючий 1 інст. -
Провадження № 22ц/790/6872/14
Доповідач - Макаров Г.О.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого -
Макарова Г.О.,

суддів:
Кружиліної О.А., Шаповал Н.М.,

при секретарі -
Рязановій С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 17 січня 2014
року за заявою ОСОБА_1 про оформлення
виконавчого листа відповідно до норм
чинного законодавства України у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
завданої майну фізичної особи
внаслідок затоплення квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

09 січня 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої майну
внаслідок затоплення квартири.

Рішенням Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 14
серпня 2013 року позовні вимоги були
задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну
шкоду у розмірі 5118 грн., а також витрати
на оплату правової допомоги у розмірі
2752,80 грн. та судового збору у розмірі 240
грн. У задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено. Рішення
набрало законної сили, на підставі
якого ОСОБА_1 судом першої інстанції
видано виконавчий документ.

26 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з заявою про оформлення
виконавчого листа відповідно до норм
чинного законодавства України, в
обґрунтування якої вказав, що 05
листопада 2013 року йому було видано
виконавчий лист за вказаним судовим
рішенням, який не відповідає вимогам
положень ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме: у
виконавчому документі відсутній
ідентифікаційний код боржника, у
зв'язку з чим Відділом державної
виконавчої служби йому було відмовлено
у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Сєвєродонецького
міського суду від Луганської області
від 17 січня 2014 року, у задоволенні заяви
ОСОБА_1 про оформлення виконавчого
листа відповідно до норм чинного
законодавства України відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалу
Сєвєродонецького міського суду від
Луганської області від 17 січня 2014 року
та направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного:

Відмовляючи в задоволенні заяви
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що матеріали справи не містять
інформації щодо ідентифікаційного
номеру боржника ОСОБА_2 Тобто при
оформлені виконавчого листа такі
відомості судом занесені не були, що не
є помилкою, отже не підлягає
виправленню відповідно до вимог ч. 2 ст.
369 ЦПК України з причин відсутності
відповідних даних.

Такий висновок суду першої інстанції є
обґрунтованим, оскільки суд дійшов
його з дотриманням норм матеріального
та процесуального права.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 312
Цивільного процесуального кодексу
України, апеляційний суд відхиляє
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 Цивільного
процесуального кодексу України,
питання, пов'язані із зверненням
судового рішення до виконання, вирішує
місцевий суд, який розглянув справу.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 369
Цивільного процесуального кодексу
України, виконавчий лист має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України "Про виконавче провадження".
Суд, який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», у
виконавчому документі зазначаються:
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим ст. 18
цього закону.

Разом з тим відповідно до пункту 3
частини третьої статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі й
конфіденційну.

Отже, відсутність у виконавчому листі
певних даних про особу боржника не є
підставою для відмови державним
виконавцем у відкритті виконавчого
провадження. Така правова позиція
викладена в Постанові Верховного суду
України від 21 травня 2014 року у справі №
6-45цс14, яка відповідно до ст. 3607
Цивільного процесуального кодексу
України, є обов'язковою для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

Як вбачається з матеріалів справи,
стягувач самостійно обмежений правами
отримати конфіденційну інформацію
щодо боржника. Отримання такої
інформації судом після завершення
розгляду справи і видачі виконавчого
листа, законом не передбачена. Крім
того, згідно зі ст. 32 Конституції
України, ст. 302 ЦК України ніхто без
згоди особи не може збирати та
поширювати конфіденційну інформацію
про неї чи її персональні дані.

Суддя видав виконавчий лист без
проведення судового засідання і без
виклику стягувача і боржника.

Таким чином, у суду та заявника
відсутні можливості без згоди
боржника, який не викликався до суду,
отримати дані, про які в своїй
постанові зазначив державний
виконавець.

У зв'язку з тим, що рішення суду першої
інстанції набрало законної сили,
помилок у судовому рішенні та у
виконавчому листі судом не виявлено, а
інформація стосовно ідентифікаційного
номеру у суду відсутня, тобто не існує
даних для внесення будь-яких змін до
виконавчого листа, враховуючи, що
стягувач позбавлений можливості
самостійно отримати зазначені дані про
особу боржника, а таку інформацію може
витребувати державний виконавець. суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні заяви ОСОБА_1

Згідно ст. 307 Цивільного процесуального
кодексу України, за наслідками
розгляду скарги на ухвалу суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення ухвали
без змін.

Розглянувши справу у межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що ухвала суду першої
інстанції постановлена з додержанням
вимог процесуального права, підстав
для її скасування з мотивів, наведених
у скарзі, немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 17 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, та касаційному
оскарженню, згідно ст. 324 ЦПК України, не
підлягає.

Головуючий:

Судді колегії: