СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/3354/14-ц
пр. № 2/759/2494/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року Святошинський районний
суд м. Києва у складі головуючого судді
Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

28.02.2014 року ПАТ «Родовід Банк»
звернулося з позовом про солідарне
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
в сумі 11 569,16 дол. США (по тілу кредиту та
відсотках), 144 235,62 грн. (пеня, 3 % річних)
та сплачену суму судового збору в
розмірі 2 367,08 грн. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що 23.08.2006 року між ВАТ
«Родовід Банк», правонаступником якого
є позивач, та ОСОБА_1 укладено кредитний
договір №28.4./АА-313.06.2, відповідно до
якого банк відкрив позичальнику
відновлювальну кредитну лінію на
загальну суму 35 529,00 дол. США, терміном
по 23.08.2011 року, з процентною ставкою 13 %
річних. В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
позивачем та ОСОБА_2 укладено договір
поруки, відповідно до якого поручитель
зобов'язався солідарно відповідати
перед банком у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань позичальника за кредитним
договором, а також усіх додаткових
угод, які можуть бути укладені до
закінчення строку дії кредитного
договору. Відповідачі належним чином
не виконують взяті на себе зобов'язання
за кредитним договором, не повертають
суми кредиту, процентів, нараховану
пеню, у зв'язку з чим станом на 24.09.2013
року утворилась заборгованість, яка
складається з: заборгованості за
кредитом - 11 569,16 дол. США, пені - 129 312,58
грн., 3 % річних - 14 923,04 грн.

Представник ПАТ «Родовід Банк» в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги в повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася,
про розгляд справи повідомлялася в
установленому порядку, в тому числі
через оголошення у пресі.

ОСОБА_2 та його представник в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позову в частині вимог до
ОСОБА_2, посилаючись на припинення
поруки в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 23.08.2006 року між
ВАТ «Родовід Банк», правонаступником
якого є позивач (надалі - Банк), та
ОСОБА_1 (Позичальник) укладено
кредитний договір №28.4/АА-313.06.2 (а. с. 6 - 8),
відповідно до п. 1.1 якого банк відкриває
позичальнику відновлювальну кредитну
лінію на загальну суму 35 529 дол. США,
терміном по 23.08.2011 року включно.
Кредитні кошти надаються виключно на
наступні цілі: купівлю автомобіля та
сплату страхових платежів (п. 1.2
договору). Процентна ставка за
кредитами за цим договором
встановлюється в розмірі 13 % річних (п.
1.5 договору).

В забезпечення виконання умов
кредитного договору, 01.08.2007 року між ВАТ
«Родовід Банк», правонаступником якого
є позивач (Банк), та ОСОБА_2 укладено
договір поруки (а. с. 9). В силу п. 1.1 якого
поручитель зобов'язується солідарно
відповідати перед банком у повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним
договором №28.4/АА-313.06.2 від 23.08.2006 року, а
також усіх додаткових угод, які можуть
бути укладені до закінчення строку
його дії, що укладені між банком та
позичальником. Поручитель бере на себе
зобов'язання відповідати перед банком
в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті
ж строки, що і Позичальник (п. 1.3
договору).

Позивач свої договірні зобов'язання за
кредитним договором, відповідно до п. 2.1
виконав, відкрив відповідачу
відновлювальну кредитну лінію та
передав кошти на суму 35 529 дол. США (179 421,
45 грн.), що підтверджується заявою на
видачу готівки №283_15 від 23.08.2006 року (а.
с. 16).

Позичальник зобов'язується: погашати
заборгованість за кредитом щомісяця до
« 10»-го числа (включно) кожного
календарного місяця, частково погашати
заборгованість за кредитами у сумі 593
дол. США, шляхом внесення готівкою чи
перерахування зі свого поточного
рахунку (п. 3.1 договору); повернути
одержані кредити не пізніше 23.08.2011 року
(п. 3.2 договору).

Отже, кредитним договором встановлений
строк його виконання - 23.08.2011 року.

Пунктом 3.9 договору встановлено, що
позичальник зобов'язується за
порушення строків повернення кредитів
чи сплати процентів, сплачувати банку
за кожний день пеню у розмірі подвійної
облікової ставки, встановленої у п. 1.5 (13
% річних) від суми простроченого
платежу.

ОСОБА_1 свої зобов'язання належним
чином не виконувала, не погашала
заборгованість у строки, передбачені
договором, у зв'язку з чим, станом на
24.09.2013 року утворилась заборгованість,
яка складається з: заборгованості по
кредиту - 11 569,16 дол. США (94 472,30 грн.), пені
- 16 178,23 дол. США (129 312,58 грн.), 3 % річних - 1
867,01 дол. США (14 923,04 грн.). Загальна сума
заборгованості за кредитним договором
становить 29 614,40 дол. США (236 707,92 грн.).
Дана обставина підтверджується
розрахунком заборгованості за
кредитом (а. с. 17 - 19).

Враховуючи наведене, встановленими є
обставини укладення між ВАТ «Родовід
Банк», правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_1 кредитного договору
№28.4/АА-313.06.2 від 23.08.2006 року, а також
отримання відповідачем кредиту в сумі
35 529 дол. США (179 421, 45 грн.).

Встановленими є обставини того, що у
зв'язку із неналежним виконанням умов
договору відповідач ОСОБА_1 має
заборгованість за кредитним договором
№28.4/АА-313.06.2 від 23.08.2006 року, загальний
розмір якої становить 29 614,40 дол. США (236
707,92 грн.).

Частинами 1, 2 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Надані ПАТ «Родовід Банк» докази
(кредитний договір №28.4/АА-313.06.2 від
23.08.2006 року, розрахунок заборгованості,
заява на видачу готівки) підтверджують
існування заборгованості, зазначеної в
позовних вимогах, та право позивача на
її стягнення.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК
України).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Відповідно п. 3 ч.
1 ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Враховуючи наведене, встановленими є
обставини, що ОСОБА_1 в установлені
строки не погашала кредит, відсотки за
користування кредитом, пеню, тобто, не
виконувала зобов'язання належним чином
відповідно до умов договору та ст. ст.
526, 530 ч. 1, 1049 ч. 1, 1054 ч. 1 ЦК України,
внаслідок чого утворилась
заборгованість перед банком за
кредитним договором 28.4/АА-313.06.2 від
23.08.2006 року, загальна сума якої
становить 29 614,40 дол. США (236 707,92 грн.), яка
складається з: заборгованості по
кредиту - 11 569,16 дол. США (94 472,30 грн.), пені
- 16 178,23 дол. США (129 312,58 грн.), 3 % річних - 1
867,01 дол. США (14 923,04 грн.). На підставі
наведеного, з ОСОБА_1 підлягає
стягненню заборгованість у розмірі 11 569
дол. США та 144 235,62 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в постанові від 30.03.2012 року N 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
сплата трьох проценти річних від
простроченої суми - це компенсація
(плата) кредитору від боржника за
неправомірне користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові, тому
суд має виходити з того, що ці кошти
нараховуються незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за невиконання або
неналежне виконання зобов'язання.

На підставі зазначеного з ОСОБА_1
підлягає стягненню 3% річних від суми
простроченої заборгованості, що згідно
розрахунку ПАТ «Родовід Банк»
становить 1 867,01 дол. США (14 923,04 грн.).

Необґрунтованими є вимоги в частині
солідарного стягнення коштів з ОСОБА_1
та ОСОБА_2

Встановлено, що в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором, 01.08.2007 року укладено договір
поруки, відповідно до п. 1.1 якого
поручитель зобов'язується солідарно
відповідати перед банком у повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним
договором №28.4/АА-313.06.2 від 23.08.2006 року, а
також усіх додаткових угод, які можуть
бути укладені до закінчення строку
його дії, що укладені між банком та
позичальником.

Також встановлено, що кредитним
договором встановлений строк
виконання зобов'язання - це 23.08.2011 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Згідно правової позиції Верховного
Суду України, висловленої у постанові
по справі № 6-78цс12 від 18.07.2012 року, якщо в
договорі поруки не встановлено строку,
після якого порука припиняється, умова
договору поруки про його дію до повного
виконання боржником своїх зобов'язань
перед банком за кредитним договором не
є встановленим сторонами строком
припинення дії поруки, оскільки
суперечить частині першій статті 251 та
частині першій статті 252 ЦК України,
тому в цьому разі підлягають
застосуванню норми частини четвертої
статті 559 ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Строк виконання основного зобов'язання
в даних правовідносинах настав 23.08.2011
року, проте позивач протягом шести
місяців від дня настання вказаного
строку не пред'явив вимоги до
поручителя (ОСОБА_2), а до суду звернувся
лише через 2,5 роки, тому в силу ч. 4 ст. 559
ЦК України та наведеної вище правової
позиції Верховного Суду України порука
припинилася і відсутні правові
підстави для стягнення коштів з ОСОБА_2

На підставі наведеного суд дійшов
висновку про необхідність часткового
задоволення позову, стягнення з ОСОБА_1
на користь ПАТ «Родовід Банк»
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 11 569,16 дол. США, пені і 3 % річних
в розмірі 144 235,62 грн. та судового збору в
розмірі 2 367,08 грн., в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_2 - відмовити.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 559, 610, 611, 625, 1049, 1050,
1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 209,
212-215, 360-7 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ІН:
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» (м. Київ, вул. Північно - Сирецька,
1-3, , К/р 1 в ГУ НБУ по
м. Києву і Київській обл, МФО 321712)
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 11 569,16 дол. США, пеню і 3 % річних
в розмірі 144 235,62 грн. та судовий збір в
розмірі 2 367,08 грн.

Відмовити в задоволенні позовних вимог
до ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Києва через
районний суд, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15.07.2014
року.

СУДДЯ:
Т.О. ЗАЄЦЬ