АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

за участю секретаря: Троц В.О.

представника позивача: Трофімець Ю.І.

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 25 квітня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року позивач ПАТ «Родовід
Банк» звернувся з позовом до
відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про
солідарне стягнення з них
заборгованості за кредитним договором
№77.1/АА-00192.07.2 від 19.11.2007 року та
додатковими угодами від 20.10.2008 року,
04.11.2008 року та додатковим договором №1
від 12.05.2009 року у розмірі 14 900,45 доларів
США та 985 801,80 грн. пені і трьох процентів
річних та судового збору у розмірі 3 654,00
грн., мотивуючи тим, що відповідач
ОСОБА_4 не виконує зобов'язання щодо
повернення кредиту та відсотків за
його користування, а відповідач ОСОБА_3
є поручителем перед Банком за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним
договором №77.1/АА-00192.07.2 від 19.11.2007 року.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 25.04.2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3
на користь ПАТ «Родовід Банк»
заборгованість за кредитним договором
№77.1/АА-00192.07.2 від 19.11.2007 року у розмірі 14
900,00 доларів США, що за курсом НБУ станом
на 12.11.2013 року еквівалентно 119 099,30 грн.,
пеню за несвоєчасне погашення
кредитної заборгованості у розмірі 200
000,00 грн. та трьох процентів річних від
суми простроченої кредитної
заборгованості у розмірі 5 034,39 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Родовід Банк» судовий збір у розмірі 1
827,00 грн.

Справа № 754/3525/14-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/7893/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Мальченко
О.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Саліхов В.В.Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк»
судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Родовід Банк», посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та неправильне застосування
норм матеріального і процесуального
права.

Зазначала, що суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що позивачем
пропущений строк позовної давності,
передбачений ч.4 ст.559 ЦК України,
оскільки з вимогою про дострокове
погашення заборгованості за кредитним
договором ПАТ «Родовід Банк»
звертався 22.09.2010 року та 15.10.2010 року, а з
позовними вимогами - 18.02.2014 року. Крім
того, вказувала на те, що суд
безпідставно не застосував положення
ст.258 ЦК України до позовних вимог ПАТ
«Родовід Банк» в частині стягнення
пені.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належно у зв'язку із чим
на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України судом
була постановлена ухвала про розгляд
справи у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді Саліхова
В.В., пояснення сторін, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Родовід Банк» про солідарне стягнення
з відповідачів заборгованості ОСОБА_4
за кредитним договором №77.1/АА-00192.07.2
від 19.11.2007 року та додатковими угодами
від 20.10.2008 року, 04.11.2008 року та
додатковим договором №1 від 12.05.2009 року
у розмірі 14 900,00 доларів США, що за
курсом НБУ станом на 12.11.2013 року
еквівалентно 119 099,30 грн., суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що відповідач ОСОБА_4 не в повному
обсязі та несвоєчасно повертав кредит
та оплачував відсотки за його
користування відповідно до
погодженого сторонами графіка
повернення кредиту та процентів.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом, 19.11.2007 року між
ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником
якого є ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_4
укладено кредитний договір
№77.1/АА-00192.07.2, відповідно до якого
позивач відкрив позичальнику
відновлювальну кредитну лінію на
купівлю автомобіля на загальну суму 14
782,00 доларів США зі сплатою 12,5% річних,
терміном по 19.11.2014 року, а 20.10.2008 року та
04.11.2008 року між сторонами укладені
додаткові угоди відповідно до яких
процентна ставка за кредитним
договором встановлена у розмірі 16%.
(а.с.8-18).

Також у забезпечення вищевказаного
договору кредиту 19.11.2007 року між ВАТ
«Родовід Банк» та ОСОБА_3 був укладений
договір поруки, відповідно до якого
поручитель зобов'язувався солідарно
відповідати перед Банком у повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним
договором №77.1/АА-00192.07.2 від 19.11.2007 року,
а 04.11.2008 року між тими ж сторонами
укладена додаткова угода до договору
поруки, зокрема п.1.2 договору поруки
викладений у новій редакції, а саме:
поручитель свідчить, що він
ознайомлений з умовами кредитного
договору: сума не відновлювальної
кредитної лінії - 14 782,00 доларів США,
процентна ставка за користування
кредитом - 16 процентів річних; строк
повного погашення заборгованості за
кредитом - 19.11.2014 року, відповідальність
за порушення зобов'язань за кредитним
договором - пеня у розмірі 1,6% від суми
заборгованості за кожен день
прострочки.(а.с.18-19)

За змістом статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Враховуючи, що при розгляді справи в
суді першої інстанції було встановлено
, що позичальник не виконав умови
вищезгаданого договору, колегія суддів
вважає висновки суду про часткове
задоволення позову та стягнення в
солідарному порядку з боржника та
поручителя заборгованості за
банківським кредитним договором
правильними.

Колегія суддів частково погоджується з
доводами апелянта про те, що при
розгляді справи суд не зовсім вірно
застосував положення ст.258 ЦК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

З розрахунку наданого позивачем
загальний розмір пені за несвоєчасне
повернення кредиту та процентів за
його користування становить 122 703,29
доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 980 767,41 грн.
(а.с.32-33).

Визначаючи розмір пені за
несвоєчасне повернення кредиту та
процентів за його користування у
розмірі 200 000,00 грн., суд першої
інстанції правильно застосував
положення ч.3 ст.551 ЦК України та
роз'яснення, викладені у п.27 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року №5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають з кредитних правовідносин»,
та зменшив розмір пені з урахуванням
того, що він значно перевищує розмір
заборгованості по кредиту.

У зв'язку з наведеними обставинами
колегія суддів вважає, що висновки суду
щодо розміру пені є правильними.

Також необґрунтованими на думку
колегії суддів є доводи ОСОБА_3 про
припинення договору поруки внаслідок
пропущення ПАТ «Родовід Банк» строку,
визначеного ч.4 ст.559 ЦК України для
пред'явлення вимоги до неї як
поручителя, також не спростовують
висновки суду першої інстанції,
оскільки в порушення вимог ст.60 ЦПК
України апелянт не представив до суду
будь-яких доказів на підтвердження
відповідними доказами про
направлення/вручення їй вимоги про
погашення боргу 22.09.2010 року та 15.10.2010
року.

Крім того, п.4.1. та 4.3 договору поруки від
19.11.2007 року передбачено, що договір
вступає в силу з моменту його
підписання сторонами і діє до повного
погашення позичальником та/або
поручителем заборгованості за
кредитним договором та цей договір
припиняється припиненням дії
кредитного договору, а також у випадках
передбачених ЦК України та ГК України.

Відповідно до змісту п.24 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року №5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають з кредитних правовідносин»,
якщо кредитним договором не визначено
інші умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково. Таким строком не може бути
лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову.

Строк виконання основного зобов'язання
визначений у кредитному договорі -
строк повного погашення кредиту є
19.11.2014 року, з позовними вимогами ПАТ
«Родовід Банк» звернулося 25.02.2014 року.

Що стосується розміру загальної
заборгованості за кредитним договором
колегія суддів погоджується з
розрахунком проведеним судом першої
інстанції, які узгоджуються з доказами
наданими позивачем, а тому посилання на
неправильне нарахування вищезгаданої
суми колегія суддів вважає такими що не
тягнуть за собою скасування або зміни
рішення суду першої інстанції.

Враховуючі наведені обставини та
вимоги ч.1. ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на викладене та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 25 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: