Номер провадження: 22-ц/785/6530/14
Головуючий у першій інстанції Матяш
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: судді
Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова
В.О., Драгомерецького М.М.

При секретарі:
Фабіжевської Т.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 19 травня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета позову - ОСОБА_5, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
знищення майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що він та ОСОБА_6 як суб'єкти
підприємницької діяльності 26.09.2008р.
уклали договір оренди частини
нежитлових приміщень (магазина),
загальною площею 300 кв.м., розташованих
за адресою: АДРЕСА_1, строком на 2 роки 11
місяців

Предметом договору було визначено
тимчасове платне використання частини
приміщення для розвитку бізнесу. З ним
також працювали його дружина - ОСОБА_5
та її син - ОСОБА_7

16.04.2008р. за договором поставки він
придбав комплект виробів - установку
кегельбану (механізм установки кеглів -
2 комплекти, електронне забезпечення
доріжок - 1 комплект, ігрові доріжки - 2
штуки, система повернення кулі - 1
комплект, кулі - 6 шт., комплект запасних
частин - 1 комплект, кулі - 6 шт.). Сума
договору складала 20 846,72 євро. ОСОБА_7
сплатив виготовлення та доставку
кегельбану. 15.05.2009р. між останнім та ним
було досягнуто згоди про укладання
правочину, спрямованого на набуття ним
права на зазначене майно та припинення
права за ОСОБА_7

16.05.2009р. отримав установку кегельбану,
провів ремонт в орендованому
приміщені, а з 07.07.2009р. запустив його в
роботу. У подальшому відносини між ним
та орендодавцем погіршилися і остання
за допомогою свого сина ОСОБА_4 почала
зривати заплановані заходи
відключенням електропостачання, що
змусило його звертатися до відповідних
органів.

У листопаді 2011р. ОСОБА_6 померла і
фактичним розпорядником її майна став
ОСОБА_4, якому було відомо про
розірвання договору оренди та тільки в
нього був доступ до приміщення.

У визначений триденний строк (27-29.02.2012р.)
він не встиг вивезти все майно з
приміщення, тому враховуючи агресивну
повідінку ОСОБА_4 та його вимогу
повернути ключі від приміщення, йому,
позивачу, довелось установку
кегельбану залишити __________в приміщенні.

04.08.2013р. позивач дізнався про наявність
нових орендарів з якими намагався
домовитись, але встановив, що установка
кегельбану відсутня.

08.10.2013р. він за допомогою дільничного
інспектора міліції у присутності
свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потрапив до
приміщення де було встановлено факт
несанкціонованого демонтажу, псування
установки кегельбану і пропажі великої
кількості його частин.

Вважав, що кегельбан вартістю 218 150 грн.
був розібраний та знищений ОСОБА_4, чим
йому спричинена майнова шкода в
розмірі 218 150 грн. (вартість кегельбану)
та 7 790 грн. (витрату на доставку), та
враховуючи індекс інфляції з 14.05.2009р. по
01.12.2013р., який становить 1,196, то сума
матеріальних збитків становить 270 224,24
грн.

Зазначав, що в результаті безкарних,
незаконних дій ОСОБА_4 помер ОСОБА_7,
погіршилося його самопочуття та членів
його сім'ї, які також перенесли
психічні потрясіння, й у зв'язку з цим
йому була завдана моральна шкода на
суму 50 000 грн.

Посилаючись на ці обставини, позивач з
підстав, передбачених ст. ст. 20, 22, 23, 317,
1166, 1167, 1192 ЦК України, просив стягнути з
відповідача на його користь
матеріальну шкоду в розмірі 270 224,24 грн.
та моральну шкоду на суму 50 000 грн.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що
установку кегельбану він не розбирав.
Після виїзду позивача з приміщення
кегельбан вже був розібраний і він без
будь-якого демонтажу пересунув його до
іншої кімнати, оскільки він заважав
новим орендарям розміщуватися у
приміщенні.

Рішенням суду від 19.05.2014р. у позові
відмовлено.

У апеляційній скарзі представник
позивача просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

У запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_4, вважаючи рішення суду
законними і обгрунтованим, просить
залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися у судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги й заперечення проти неї, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано доказів вчинення
відповідачем протиправних дій щодо
заволодіння та знищення його майна, а
також спричинення позивачу
матеріальної та моральної шкоди саме
відповідачем.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, оскільки вони
відповідають вимогам закону та дійсним
обставинам справи.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

За положеннями ч.2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За положеннями норм КПК України
винність особи у вчиненні
кримінального правопорушення
оформлюється у формах обвинувального
вироку або відповідної ухвали суду.

Як видно з матеріалів справи
обвинувального вироку або відповідної
ухвали суду, яки б доводили, що дійсно
відповідач вчинили ці протиправні дії,
на які посилається позивач, немає.

Як видно з матеріалів справи слідчим
Білгород-Дністровського МВ ГУМВС в
Одеської області 16.09.2013 було прийнято
рішення про закриття кримінального
провадження за заявою позивача про
вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.
356 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284
КПК України, (встановлена відсутність в
діянні складу кримінального
правопорушення), а/с.49-51.

Допитані у судовому засіданні за
клопотанням позивача свідки ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 пояснили, що вони бачили
кегельбан в приміщенні та при них він
частково вивозився, але хто саме та
коли його розбирав їм не відомо.

Сам факт того, що відповідач володів та
розпоряджався орендованим
приміщенням, що у нього були ключі від
дверей та що між сторонами склалися
конфліктні стосунки, ще не свідчать, що
саме його неправомірними діями
позивачу завдана шкода.

Відповідно до положень ч.4 ст. 60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи, що у матеріалах справи
відсутній допустимий доказ, який би
підтверджував, що неправомірними діями
відповідача, у вчиненні яких його
звинувачує позивач, що саме цими діями
позивачу завдана шкода, районний суд
правильно відмовив у задоволенні його
вимог за необґрунтованістю.

Доводи апеляційної скарги цих
висновків не спростовують, тому
колегія суддів не приймає їх до уваги.

У апеляційній скарзі також не наведено
доказів, які б з достовірністю
свідчили, що саме відповідачем було
завдано позивачу шкоду.

Рішення суду є правильним, воно
ухвалено у відповідності до положень
ст. ст. 212-215 ЦПК України і підстав для
його скасування, як про це йдеться мова
у апеляційній скарзі, немає.

Судом першої інстанції обставини
справи досліджено повно, а зібраним
доказам дана вірна оцінка.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 19 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської
області: В.Ф. Парапан

В.О.Панасенков

М.М.Драгомерецький