Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/6094/2014
Головуючий у 1-й інстанції -
Доповідач - Кабанченко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Іванченка М.М.,

Білич І.М.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 17 березня 2014 року в справі за
скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересовані
особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, старший
державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Петрусенко Ганна
Олександрівна на дії державного
виконавця.

Заслухавши доповідача, представника
заявників, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 17 березня 2014 року
залишено без задоволення скаргу
ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересовані особи:
ОСОБА_6, ОСОБА_7, старший державний
виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві Петрусенко Г.О. на дії
державного виконавця.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить
скасувати ухвалу суду першої
інстанції. Вважає, що ухвала суду
першої інстанції є незаконною,
необґрунтованою та такою, що не
відповідає нормам процесуального
права. В апеляційній скарзі
посилається на те, що у державного
виконавця були відсутні підстави для
винесення будь-яких постанов про
відкриття виконавчого провадження на
підставі виконавчого документу,
виданого з порушенням порядку,
встановленого ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження». Зазначає також
те, що постанови про відкриття
виконавчого провадження були
несвоєчасно отримані боржниками.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 15 листопада 2013 року у справі
№ 761/25070/13-ц, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 18 грудня
2013 року, було задоволено позовні вимоги
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні
майном, виселення, зобов'язання вчинити
дії. У тому числі усунуто перешкоди
ОСОБА_6 у користуванні майном: АДРЕСА_1,
шляхом виселення з вказаної квартири
без надання іншого житлового
приміщення: ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

На підставі рішення було видано
виконавчі листи, згідно яких до
виконавчого органу звернувся стягувач,
що зумовило у відповідності до
приписів ч. 2 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» відкриття
виконавчих проваджень ВП №41808054 та ВП
№41808094 постанова від 3 лютого 2014 року.

У лютому 2014 року представник ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернулась до суду зі
скаргою, в якій просила: скасувати
постанови старшого державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м.
Києві Петрусенко Г.О. від 3 лютого 2014
року про відкриття виконавчого
провадження ВП № 41808054 та про відкриття
виконавчого провадження ВП № 41808094
стосовно примусового виконання
виконавчого листа виданого 14 січня 2014
року Шевченківським районним судом м.
Києва у справі № 761/25070/13-ц про усунення
перешкод ОСОБА_6 у користуванні майном,
а саме: квартирою АДРЕСА_1, шляхом
виселення із вказаної квартири без
надання іншого житлового приміщення
ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

В обґрунтування вимог скарги
посилалась на те, що рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 15 листопада 2013 року у справі
№ 761/25070/13-ц стосується виселення
заявників з квартири АДРЕСА_1, однак
заявники своєю родиною мешкають у
квартирі № 35 у цьому будинку на
підставі договору оренди житла та
мають відповідну реєстрацію саме в цій
квартирі. Виконання рішення суду
шляхом виселення боржників ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 є неможливим.
Зазначала також те, що у оскаржуваних
постановах державного виконавця не
визначено в якій частині необхідно
виконати рішення суду щодо кожного з
боржників, або про солідарне виконання
рішення боржниками, як передбачено ч. 2
ст.18 Закону України «Про виконавче
провадження». У державного виконавця
були відсутні підстави для винесення
постанов про відкриття виконавчого
провадження на підставі виконавчих
документів, виданих з порушенням
порядку, встановленого законом.

Залишаючи скаргу без задоволення, суд
першої інстанції виходив з того, що
державним виконавцем правомірно
винесені постанови про відкриття
виконавчих проваджень ВП № 41808054, ВП №
41808094 на підставі ч. 2 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження».

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи та
положенням ст. ст. 18, 25 Закону України
«Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги про
неможливість виконання рішення суду
про виселення заявників, оскільки
АДРЕСА_1 не існує, не є підставою для
скасування постанов державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» у виконавчому
документі зазначається:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Пред'явлені до виконання виконавчі
листи, видані на підставі рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 15 листопада 2013 року
відповідають зазначеним вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження», отже у державного
виконавця не було підстав для відмови у
відкритті виконавчого провадження.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що боржниками у виконавчих
провадженнях несвоєчасно було
отримано копії постанови про відкриття
виконавчого провадження також не є
підставою для скасування зазначених
постанов.

Таким чином, судом вірно відмовлено у
задоволенні скарги представника
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на дії
державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві
Петрусенко Г.О.

З огляду на наведене, судова колегія
вважає, що підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
ухвали суду немає.

Керуючись ст.. ст.. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну представника ОСОБА_3, ОСОБА_4
- ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного
суду м. Києва від 17 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: