У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

справа № 285/3761/14-ц

провадження у справі № 2/0285/1301/14

02 жовтня 2014 року

Суддя Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області Савицька Л.Й., розглянувши
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Новоград-Волинська
міська рада, держлісгосп інспекція в
Житомирській області про припинення
порушень правил добросусідства та
усунення перешкод в користуванні
дорогою загального користування,

ВСТАНОВИЛА:

29.09.2014 року позивач звернувся до суду з
даною позовною заявою. У своїх вимогах
просить зобов’язати відповідача
ліквідувати порушення, а саме
звільнити самовільно зайняту частину
дороги шляхом перенесення огорожі.

Подана позовна заява не відповідає
вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме не
викладені обставини про те, яке
приймала місцева рада рішення з
приводу спору між сторонами про
користування дорогою і, в чому не
погоджується позивач з прийнятим
рішенням та чи оскаржувалось воно.

Відповідно до правил ст.158 ЗК України,
органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства, а
також спори щодо розмежування меж
районів у містах. У разі незгоди
власників землі або землекористувачів
з рішенням органів місцевого
самоврядування, центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин,
спір вирішується судом.

Прецедентна практика
Європейського суду з прав людини
виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду,
кожна держава-учасниця цієї
Конвенції вправі встановлювати
правила судової процедури, в тому
числі й процесуальні заборони і
обмеження, зміст яких - не допустити
судовий процес у безладний рух.
Разом з тим, Європейський суд зазначає,
що не повинно бути занадто
формального ставлення до передбачених
законом вимог, так як доступ до
правосуддя повинен бути не лише
фактичним, але й реальним (Рішення Суду
у справі Жоффре де ля Прадель проти'
Франції від 16.12.1992 р.).

Відповідно до
вимог ст. 119 ЦПК України позивач повинен
викласти обставини (підстави позову),
якими він підтверджує кожну вимогу. Їх
обґрунтований, доступний та зрозумілий
виклад необхідний для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі і проведення подальших дій для
розгляду справи у судовому засіданні,
для визначення тотожності позову, в
разі необхідності зміни позову
позивачем, залучення в процес інших
осіб і, найголовніше, – для визначення
предмета доказування у даній справі.

Від змісту позовної заяви залежить
позиція відповідача, який, як і позивач,
має право на судовий захист, а для
реалізації цього права має бути
обізнаний з тим, які вимоги до нього
заявлені, з яких підстав і якими
доказами це підтверджується.

З врахуванням наведеного позовна заява
підлягає залишенню без руху з наданням
позивачу строку для можливості
усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 119 - 121, 209 ЦПК України,
суд, –

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Новоград-Волинська міська рада,
держлісгосп інспекція в Житомирській
області про припинення порушень правил
добросусідства та усунення перешкод в
користуванні дорогою загального
користування, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків терміном п’ять днів з дня
отримання копії цієї ухвали та
роз’яснити, що в іншому випадку її
позовна заява може бути визнана
неподаною і повернута їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Л.Й.Савицька