Справа № 145/887/14-ц
Провадження №2/145/407/2014
РІШЕННЯ

іменем України

17.06.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення частки в праві
спільної часткової власності, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в
якій вказує, що на підставі свідоцтва
про право власності на житло, виданого
заводом «Автоелектроапаратура» 24
березня 1995 року йому - ОСОБА_1,
відповідачці в даній справі ОСОБА_2 та
його батькові ОСОБА_3 на праві спільної
власності належить квартира АДРЕСА_1.
Їхнє право власності на житло
зареєстровано в КП «ВООБТІ». В
свідоцтві про право власності на житло
від 24.03.1995 р. частки кожного із
співвласників квартири не визначені.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер.

Рішенням Тиврівського районного
суду від 26 березня 2014 року за ОСОБА_2
визнано право власності на 13 частку
квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3. ( справа № 14543614-ц). Цим же
рішенням суду встановлено, що частка
ОСОБА_2 в даній квартирі відповідно до
свідоцтва про право власності на житло
становить також 13 ідеальну частку.

Право власності на частки в
квартирі зареєстроване у відділі
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Тиврівського РУЮ.

Він має намір розпорядитися
належною йому часткою в квартирі
АДРЕСА_1, що належить йому на праві
спільної власності на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 24.03.1995 р. Для відчуження належної
йому частки квартири необхідно
отримати витяг з реєстру речових прав,
так як розмір його частки в свідоцтві
про право власності на житло не
визначено, він отримати витяг з
реєстру прав на нерухомість не має
можливості, а відтак не має можливості
розпорядитися своєю власністю. Частки
відповідачки визначені рішенням суду
від 26 березня 2014 року, тому вона укласти
добровільно договір про визначення
часток в праві спільної власності не
бажає. Тому він змушений звернутися до
суду з даним позовом.

Оскільки в свідоцтві про право
власності на житло частки кожного із
співвласників не визначені,
домовленості про розмір частки кожного
із співвласників не було, а на підставі
рішення Тиврівського районного суду
від 26.03. 2014 року за ОСОБА_2 визнано
право власності на 13 ідеальну частку
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_3 та
встановлено, що розмір її частки в
даній квартирі відповідно до свідоцтва
про право власності на житло від 24.03.1995
року становить також 13 частку, то
розмір його частки в даній нерухомості
також становить 13 частку.

Просить визначити, що розмір
належної йому, ОСОБА_1, частки в праві
спільної часткової власності на
квартиру АДРЕСА_1 становить 13 частку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав, просить їх
задоволити з підстав, наведених в
позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох і більше
осіб належить їм на праві спільної
власності. Майно може належати особам
на праві спільної часткової або
спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України у
справі спільної часткової власності
частки кожного із співвласників
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між
співвласниками або законом.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого заводом
«Автоелектроапаратура» 24 березня 1995
року (а.с.3) ОСОБА_1, ОСОБА_2 та його
батькові ОСОБА_3 на праві спільної
власності належить квартира АДРЕСА_1,
частки кожного із співвласників
квартири не визначені.

Право власності на житло вказаних осіб
зареєстровано в КП «ВООБТІ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер.

Рішенням Тиврівського районного суду
від 26 березня 2014 року (а.с.6-7) за ОСОБА_2
визнано право власності на 13 частку
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_3, а
також встановлено, що частка ОСОБА_2 в
даній квартирі відповідно до свідоцтва
про право власності на житло становить
також 13 ідеальну частку.

Право власності на частки в квартирі
зареєстроване у відділі реєстрації
речових прав на нерухоме майно
Тиврівського РУЮ.

Оскільки в свідоцтві про право
власності на житло частки кожного із
співвласників не визначені,
домовленості про розмір частки кожного
із співвласників не було, а на підставі
рішення Тиврівського районного суду
від 26.03. 2014 року за ОСОБА_2 визнано право
власності на 13 ідеальну частку
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_3 та
встановлено, що розмір її частки в
даній квартирі відповідно до свідоцтва
про право власності на житло від 24.03.1995
року становить також 13 частку, то
розмір частки позивача в даній
нерухомості також становить 13 частку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, ст.ст. 355, 357, ЦК України, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визначити, що розмір належної
ОСОБА_1 частки в праві спільної
часткової власності на квартиру
АДРЕСА_1 становить 13 частку.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Вінницької області через Тиврівський
районний суд протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя
Ратушняк І. О.