Провадження №2/447/726/14 Справа №447/1886/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

28.10.2014 року Миколаївський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді
Карбовнік І. М.

при секретарі Данилів О.І.

прокурора Богів М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві справу за
позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення
батьківських прав ,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд із позовом
до відповідача про позбавлення його
батьківських прав відносно малолітніх
дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2

Свої вимоги позивачка мотивують тим, що
відповідач, будучи батьком дітей
злісно ухиляється від їх утримання і
виховання, не проявляє материнського
піклування, не турбується про здоров'я,
фізичний, духовний розвиток дітей,
матеріально їх не підтримує.

В судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримали з викладених підстав та
просили позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час і місце слухання
справи повідомлявся у встановленому
законом порядку.

Третя особа представник
Миколаївської районної державної
адміністрації Іванців Л.М. в судовому
засіданні проти задоволення позову не
заперечувала.

Прокурор Богів М.В. в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечувала.

Заслухавши пояснення позивачки та її
представника третьої особи, прокурора,
дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164
Сімейного кодексу України, мати і
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України
визначено обов'язки батьків щодо
виховання та розвитку дитини. Зокрема,
крім іншого, батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною освіти,
готувати її до самостійного життя.
Передача дитини на виховання іншим
особам не звільняє батьків від
обов'язку батьківського піклування
щодо неї.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, що
стверджується свідоцтвами про їх
народження.

Згідно з висновком №11 ІІІ засідання
комісії з питань прав дитини від 08.05.2014
року Миколаївської районної державної
адміністрації ОСОБА_4 доцільно
позбавити батьківських прав відносно
його дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2

Позбавлення батьківських прав, що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття, є крайнім заходом впливу на
осіб, які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Про ухилення від обов'язків виховувати
дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164
Сімейного кодексу України, мова може
йти лише за умови винної поведінки
особи, свідомого нехтування нею своїми
батьківськими обов'язками.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду
України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3
від 30 березня 2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" роз'яснив, що
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно їх утримують та
інше), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст. 164 СК
України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкується з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Однак, в матеріалах справи немає
беззаперечних, об'єктивних висновків
про свідоме ігнорування та ухилення
ОСОБА_4 від своїх батьківських
обов'язків щодо малолітніх дітей
ОСОБА_3 та ОСОБА_3 Натомість
встановлено, що між батьком дитітей та
їх матірю існують напружені стосунки,
що як наслідок впливає на ситуацію
спілкування батька з дітьми. Окрім того
останній належним чином слачує
аліменти на утримання дітей.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що позивачкою не доведено факт
ухилення відповідача від виконання
своїх обов»язків по вихованню дітей
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому у позові слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, ст.ст.150, 164, 165, 166 Сімейного
кодексу України суд,-

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про позбавлення батьківських
прав.

Для відповідача рішення може бути
переглянуте районним судом за його
заявою протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення можна оскаржити через районний
суд до апеляційного суду Львівської
області протягом десяти днів.

Суддя :
Карбовнік І.
М.