Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:
головуючого судді - Боймиструка С.В.,
суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Пиляй
І.С.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Гощанського районного суду від
16 вересня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2, яка діє в інтересах сина ОСОБА_4,
до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
період навчання,

В С Т А Н
О В И Л А:

Рішенням Гощанського районного суду
від 16 вересня 2014 року позов задоволено:
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання повнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3
частини від його заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 22 травня 2014 року
і до закінчення сином навчання - до 30
червня 2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

У поданій на вказане рішення суду
апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликався
на його незаконність та
необґрунтованість через порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Вказував, що в добровільному порядку
надавав сину матеріальну допомогу в
тому розмірі, в якому він потребував,
навіть після досягнення сином
повноліття, а тому підстав для
звернення до суду з даним позовом у
ОСОБА_2 не було.

Вважав, що відрахування з його
заробітної плати, яка становить 2053 грн.
50 коп., 1/3 частини на сплату аліментів
поставить його у критичне матеріальне
становище, згідний сплачувати аліменти
по 300 грн. щомісячно.

Зазначив, що залишив позивачці та сину
квартиру, в якій йому належить 1/3
частина, і всі нажиті за час шлюбу речі,
на даний час перебуває в цивільному
шлюбі із ОСОБА_5 та проживає в її
житловому будинку, який потребує
утримання, кожного дня змушений їздити
з смт. Гоща до м. Рівного на роботу.

Стверджував, що оплатив сину
проживання в гуртожитку за 2012-2013 роки в
розмірі 2500 грн. та половину 2013-2014
навчального року в розмірі 1500 грн.

Враховуючи наведене, просив рішення
Гощанського районного суду від 16
вересня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення про часткове задоволення
позову, яким стягнути з нього на
користь позивача аліменти на утримання
їх повнолітнього сина ОСОБА_4 у твердій
грошовій сумі в розмірі 300 грн.
щомісячно, починаючи з 22 травня 2014 року
і до закінчення сином навчання - 30
червня 2016 року.

В запереченні на апеляційну скаргу
ОСОБА_2 зазначила, що рішення суду
першої інстанції постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому просила
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримала та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу
відхилити, а рішення місцевого суду
залишити без змін.

________________________________________________________________________
__________________

Справа №557/685/14-ц
Головуючий в суді 1 інст. - Чорноус
Л.І.

Провадження № 22-ц/787/2152 /2014
Суддя-доповідач - Боймиструк С.В.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 199 СК України,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Згідно з ч.1 ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до роз'яснень даних в п. 17, 20
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» №
3 від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони по справі є батьками
повнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який навчається на державній формі
навчання в Рівненському державному
базовому медичному коледжі, з терміном
навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року, що
підтверджується довідкою №3662 від 23
травня 2014 року (а.с.15).

Згідно з довідкою про доходи №249 від
08.07.2014 року стипендія ОСОБА_4 не
нараховується (а.с.26).

Відповідно до ст.7 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць з 01 липня
становить 1207 грн. (з 01 жовтня - 1256 грн.), а
для працездатних осіб - 1250 грн. (з 01
жовтня - 1301).

Зазначене вказує на потребу ОСОБА_4 у
матеріальній допомозі.

Відповідач не заперечує проти сплати
аліментів на утримання повнолітнього
сина, однак просить визначити їх розмір
у твердій грошовій сум по 300 грн.
щомісячно.

Виходячи із загальних засад
справедливості цивільного
судочинства, обов'язку батьків
утримувати повнолітнього сина, який
продовжує навчання після досягнення
повноліття, та потреби сина у зв'язку з
навчанням у матеріальній допомозі,
можливості повнолітнього сина
частково утримувати себе самого, а
також враховуючи розмір щомісячного
доходу відповідача та ту обставину, що
він створив іншу сім'ю, що не
заперечується сторонами, колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність зменшення розміру
стягнутих з ОСОБА_3 аліментів з 1/3 до 1/4
частини від його заробітку (доходу)
щомісячно.

Ураховуючи неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи, невідповідність висновків щодо
визначення розміру аліментів
обставинам справи, оскаржуване
рішення підлягає частковій зміні в
частині розміру стягуваних аліментів.

На підставі наведеного, керуючись п.3
ч.1 ст. 307, 309, 313,314, 316, 317 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Гощанського районного суду від
16 вересня 2014 року змінити, зменшивши
розмір стягнутих з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 аліментів на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 до 1/4 частини від його
заробітку (доходу) щомісячно.

В решті рішення місцевого суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з набрання нею законної сили.

Головуючий : Судді: