Справа №175/4490/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Борисова С.М.,

при секретарі - Єльшиній А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення суми, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, про стягнення суми.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського районного суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, про визнання права власності.

Позивач у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності та винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 6 000 грн. та понесені судові витрати по справі. Щодо задоволення зустрічного позову покладався на розсуд суду.

Представник відповідач у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності та винести рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право власності на 71/100 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. У задоволенні позову ОСОБА_1 просила суд відмовити у зв'язку з його необґрунтованістю.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити, та задовольнити у повному обсязі зустрічну позову заяву ОСОБА_2 з наступних підстав.

Так, відповідно до акту МБТІ від 19.12.1985 р. проведено обстеження домоволодіння по АДРЕСА_1 на предмет поділу його на два самостійних домоволодіння. На земельній ділянці розташовані три житлових будинки, один з яких А-1, що належить ОСОБА_3 згідно договору про продаж від 12.01.1956р. Житловий будинок Б-1 належить ОСОБА_4 згідно рішення народного суду від 02.06.1965р. Житловий будинок Д-1 самовільно переобладнаний у 1979 р. з літньої кухні Д-1 сином ОСОБА_4 - ОСОБА_2.

Даним актом встановлена - можливість поділу домоволодіння на два самостійних.

Рішенням виконкому Красногвардійської районної Ради народних депутатів поділено домоволодіння АДРЕСА_2 на два самостійних двора наступним чином: за житловими будинками, позначеними на генплані під літ. «Б-1» та «Д», належними ОСОБА_4 та ОСОБА_2 закріпити земельну ділянка площею 833 кв.м., присвоївши АДРЕСА_1.

Відповідно до Розрахунку часток у спільній власності на домоволодіння, розташоване за адресою - АДРЕСА_1: за ОСОБА_2 у фактичному користуванні перебуває: житловий будинок літ.А-1 поз.1-1, --1-7, загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м.; гараж літ.Г; майстерня літ.Д; навіси літ.М, Л; споруди №1, №2, №5, ? частка споруд №4, №6, І, що складає 71/100 частки домоволодіння.

Також, відповідно до технічного паспорту на домоволодіння від 05.11.2014 р. у користуванні ОСОБА_2 знаходиться: житловий будинок літ. А-1 з мансардою, загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м., балкон, гараж літ. Г, майстерні літ. Д, навісів (тимчасові) літ. М, Л, споруд № 1, 2, 5, 1/2 частки споруд № 4, 6, І.

Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч.1ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ч.2 ст.319 ЦК України встановлено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Ч.1ст.321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

01.07.2014р. між мною та ОСОБА_1 був укладений договір оренди №01 на житлове приміщення, оскільки ОСОБА_1 не визнається право власності ОСОБА_2 на орендоване ним приміщення, останній змушений звернутися з зустрічним позовом до суду.

Частиною 5, ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що підставою реєстрації прав на нерухоме майно є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили.

Статтею 13 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Стаття 392 ЦК України вказує, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, не надано жодного доказу та підтвердження оплати позивачем орендної плати, не надано Акта-приймання передачі майна, адже відповідно до п. 4.1. Договору оренди на житлове приміщення №01 від 01 липня 2014 року, строк оренди становить з дати приймання об'єкту за Актом приймання-передачі.

Таким чином, позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, атому суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути сплачений ним при подачі позову судовий збір у сумі 700 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 130, 173, 174, 130, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 215, 319, 321, 328, 392, 638, 837, 844 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення суми, - відмовити у повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про визнання права власності, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний податковий номер (ІПН) НОМЕР_1) право власності на 71/100 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку літ. А-1 з мансардою, загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м., балкону, гаражу літ. Г, майстерні літ. Д, навісів (тимчасові) літ. М, Л,споруд №1,2,5, 1/2 частки споруд №4,6,І.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений ним при подачі позову судовий збір у сумі 700 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Борисов