У х в а л а

6 жовтня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Колодійчука В.М.

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,
Мазур Л.М., Умнової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк», третя особа: ОСОБА_2, про
визнання договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, посилаючись на те, що 28
березня 2007 року між ОСОБА_2 та закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі
- ПАТ «ОТП Банк») було укладено
кредитний договір, згідно умов якого
ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 61 420
доларів США зі сплатою 12,49 % річних на
строк до 28 березня 2013 року. В
забезпечення виконання ОСОБА_2
зобов'язань за вказаним договором між
ним та банком укладено договір поруки.
У зв'язку з тим, що позичальник не
виконував свої зобов'язання за
кредитним договором, банк надіслав
йому, як поручителю, письмову вимогу
про дострокове виконання зобов'язань
за кредитним договором та сплату суми
кредиту у розмірі 46 064,92 доларів США,
відсотків за користування кредитом у
розмірі 1 165,65 доларів США, пені за
порушення строків повернення кредиту
та сплати процентів за користування
кредитом у розмірі 5 826,37 грн, штрафу у
розмірі 75 грн. Позивач
посилався на те, що у договорі поруки
строк припинення поруки не
встановлено, вказана вимога про
дострокове повернення кредиту ним
отримана 15 грудня 2008 року, а тому строк
виконання основного зобов'язання
настав 15 грудня 2008 року. Разом з тим,
банк звернувся до суду з позовом 10
квітня 2010 року, тобто з порушення
встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України
шестимісячного строку з дня настання
строку виконання основного
зобов'язання. Посилаючись на вказані
обставини, позивач просив визнати
договір поруки припиненим з 15 травня 2009
року.

Рішенням Калінінського районного
суду м. Донецька від 13 серпня
2013 року у задоволенні позву ОСОБА_1
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 17 вересня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову з інших підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 жовтня 2013 року
ОСОБА_1 відмовлено у відкритті
касаційного провадження з підстав,
передбачених п.5 ч.4 ст.328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд даного рішення
суду касаційної інстанції в порядку,
визначеному главою 3 розділу 5 ЦПК
України.

В обґрунтування заяви позивач
посилається на неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема ч.4 ст. 559
ЦК України, що в свою чергу, потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Дослідивши подані заявником
матеріали колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

В обґрунтування своєї позиції щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 жовтня 2014 року, про
перегляд якої ставиться питання, та
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 липня 2014 року
у справі про припинення договору
поруки, ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 червня 2014 року
у справі про визнання договору поруки
припиненим.

Зі змісту поданих копій рішень суду
касаційної інстанції, на які
посилається заявник в обґрунтування
заяви не вбачається наявність
неоднакового застосування судом норм
матеріального права у правовідносинах,
подібних, вирішеним у даній цивільній
справі.

Під подібними правовідносинами слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин з метою з`ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

В даному випадку, зі змісту
зазначених вище рішень, не вбачається
тотожність підстав позову та фактичних
обставин, встановлених судом у інших
справах, ніж встановлені у даному
спорі.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК
України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк», третя особа: ОСОБА_2, про
визнання договору поруки припиненим,
за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 жовтня 2013 року
до провадження Верховного Суду України
- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук судді В.С.
Висоцька М.К. Гримич Л.М. Мазур О.В.
Умнова