Справа № 640/367/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М,

за участю секретаря Медведєвої Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3- ті особи Харківська міська рада, Управління Держземаганество у м.Харкові Харківської області про виділ в натурі частки майна, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, у січня 2014 року звернулась у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2, 3- ті особи Харківська міська рада, Управління Держземаганество у м.Харкові Харківської області, в якому з урахуванням письмових пояснень (а.с.51) просить суд виділити їй в натурі із спільної часткової власності з відповідачем наступне майно:

- у житловому будинку по АДРЕСА_1 наступні приміщення - передпокій 1-2 площею 10,8 кв.м., житлову кімнату 1-3 площею 17.9 кв.м., котельню 1-1 площею 4,8 кв.м., душеву 1-4 площею 1,9 кв.м., кухню 1-5 площею 5,4 кв.м., веранду ІV площею 4,8 кв.м., а з надвірних будівель - альтанку літ. «Л», сараї літ «Н», «Ж», «Г», «Е», літню кухню літ. «В» з прибудовою літ. «в» про виділ в натурі частки майна.

- земельну ділянку, площею 0,05 га за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що їй належить ? частина житлового будинку з надвірними будівлями та земельна ділянка по АДРЕСА_1. Вона на підставі ст. 364 ЦК України бажає виділити належне їй майно в натурі.

Відповідач - ОСОБА_2, у поданих запереченнях та у судовому засіданні, проти задоволення позову заперечувала, зазначаючи, що поділ будинку запропонований позивачем порушує її права співвласника.

3- тя особа - Харківська міська рада, у поданих поясненнях просила справу розглянути без її участі, при винесені судового рішення врахувати положення чинного законодавства.

3-тя особа - Управління Держземаганество у м.Харкові Харківської області, у судовому засіданні через свого уповноваженого представника, просив позов в частині виділення в натурі житлового будинку з надвірними будівлями розглянути на розсуд суду, в частині виділення в натурі земельної ділянки відмовити, оскільки відсутні доказ порушення прав позивача, а також відсутня технічна документація землевпорядної організації щодо можливості поділу земельної ділянки.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.11 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Також у відповідності до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України. При цьому суд є безстороннім та роз'яснює сторонам та третім особам їх права та сприяє в їх реалізації, що і було зроблено судом при розгляд даної справи.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що позивачу та відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину належить по ? частині житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами, з надвірними будівлями: льохи літ. «Б» літ. «З», літня кухня літ. «В», сараї літ. «Н», «Ж», «Г», «И», «К», «Е» , вбиральня літ. «Д», альтанка літ. «Л», душ літ. «М», споруди №№2,3,6-11, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Також, позивачу та відповідачу належить по ? часті земельної ділянки площею 0,1000 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом та актом на землю.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Враховуючи, що для виділу частки позивача із спільного майна в натурі потрібні спеціальні знання, судом за клопотанням позивача призначалась судова будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза. За висновком якої запропоновані 4 варіанти поділу житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки.

У судові засідання, які двічі призначались судом після проведеної експертизи, позивачка не з'явилась, поважності пропуску судових засідань не надала, її представник у судовому засіданні усно зазначив, що позивачка просить виділити їй в натурі майно по 4 варіанту запропонованому експертом, однак на пропозицію уточнити заявлені позовні вимоги, виклавши їх у формі, яка відповідає позовній заяві - ст. 119 ЦПК України , відмовилась.

Відповідачка у судовому засіданні зазначила, що вона не згодна із 4 варіантом поділу майна та її влаштовує 3 варіант запропонований експертом.

Суд зазначає, що визначальним для виділу частки або поділ будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

При цьому, якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру

часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин

може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

З висновку проведеної судової експертизи вбачається, що саме 2 варіант запропонований експертом про поділ в натурі житлового будинку із надвірними будівлями, внаслідок чого і поділ земельної ділянки, відповідає розміру ідеальних часток співвласників - позивача та відповідача.

Так, згідно із 2 варіантом поділу, позивачу виділяється 50/100 частини житлового будинку та надвірних будівель - що складає ? ідеальну частку.

При цьому, збільшення зазначені у 2 варіанті висновку , які виділяються позивачці , згідно із Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна (формули розрахунку часток) є не значною, складає компенсацію в сумі 2942 грн., тому не змінює частки співвласників.

Четвертий варіант запропонований експертом, який просить застосувати позивач (в усній формі) містить відхилення від ідеальних часток співвласників, а саме позивачу - 54/100ч., а відповідачу - 46/100 ч., внаслідок чого також змінюється і земельна ділянка, яка може бути виділена позивачу та відповідачу ( різний розмір під будовами, під двором та огородам та загального користування) .

Враховуючи відсутність згоди відповідача на 4 варіант поділу, який містить відхилення від ідеальних часток та принцип непорушності права власності особи передбачений ст. 321 ЦК України, а також враховуючи межі заявлених вимог, підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того, статтею 152 ЖК України передбачено, що переобладнання та перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадиться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради.

Згідно роз'яснень, які містяться п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз'яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК УРСР).

Усі варіанти запропоновані експертом , які містять технічні можливості виділу позивачу в натурі часки його майна містять переобладнання житлового будинку, однак дозвіл виконкому Харківської місцевої ради, який має бути отриманий до винесення судом рішення, що є обов'язковою умовою згідно з вимогами ст. 152 ЖК УРСР, суду не наданий. Також, суду не надані відповідні висновки: про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки., що також є підставою для відмови в задоволені позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України суд, -

вирішив :

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.