У х в а л а

іменем україни

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д. О.,
Кузнєцова В. О., Наумчука М.
І.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом Приватного підприємства
«Таврія» до ОСОБА_4, треті особи:
Фермерське господарство «Скорук
Максим Анатолійович», відділ
Держкомзему у Нікопольському районі
Дніпропетровської області, про
визнання недійсним договору оренди
землі, скасування його державної
реєстрації та визнання договору оренди
землі поновленим з попереднім
орендарем, за касаційною скаргою
Приватного підприємства «Таврія» на
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Приватне підприємство
«Таврія» (далі - ПП
«Таврія») звернулося до суду з позовом
до ОСОБА_4, у якому просило визнати
недійсним договір оренди земельної
ділянки загальною площею 9,3992 га,
укладений 26 березня 2012 року між
Фермерським господарством «Скорук
Максим Анатолійович» (далі - ФГ «Скорук
М. А.») і ОСОБА_4, та скасувати його
державну реєстрацію; визнати договір
оренди земельної ділянки загальною
площею 9,3992 га, укладений 10 лютого 2007
року між ПП «Таврія» та ОСОБА_4,
поновленим та зобов'язати останнього
вчинити дії щодо укладення з ПП
«Таврія» додаткової угоди,
передбаченої ст. 33
Закону України «Про оренду землі».

Посилалось на те, що до 23 березня 2012
року за договором оренди позивач
користувався земельною ділянкою, яка
належить ОСОБА_4, однак всупереч
передбаченого законом переважного
права на поновлення договору оренди
земельної ділянки, 26 березня 2012 року
відповідачка уклала договір оренди із
ФГ «Скорук М. А.». Вважає, що вказаний
договір оренди між ФГ
«Скорук М. А.» та ОСОБА_4 слід визнати
недійсним відповідно до приписів ст. 15
Закону України «Про оренду землі»,
оскільки земельна ділянка знаходиться
у загальному масиві, що
використовувало ПП «Таврія», а межі
земельної ділянки ОСОБА_4 не визначено
та не встановлено, що є істотною умовою
договору оренди.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 25 лютого 2014 року позов
задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки загальною площею 9,3992
га, укладений 26 березня 2012 року між ФГ
«Скорук М. А.» і ОСОБА_4

Визнано договір оренди земельної
ділянки площею 9,3992 га, укладений 10
лютого 2007 року між ПП «Таврія» та
ОСОБА_4, поновленим.

Зобов'язано ОСОБА_4 вчинити дії щодо
укладення з ПП «Таврія» додаткової
угоди щодо поновлення договору оренди
земельної ділянки площею 9,3992 га від 10
лютого 2007 року.

У задоволенні іншої частини позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17 червня
2014 року рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 25 лютого 2014 року скасовано
та ухвалено нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ПП
«Таврія», посилаючись на порушення
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, ухвалене у справі
рішення апеляційного суду просить
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ПП «Таврія»
необхідно відхилити з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено,
що під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи скарги
про неправильне застосування судом
норм матеріального права і порушення
норм процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч.
3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення апеляційного суду
без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «Таврія» відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Д. О. Остапчук

В. О. Кузнєцов

М. І. Наумчук