Дата документу 02.09.2014
Справа № 334/4730/14-ц
Провадження № 2/334/2039/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Дубини Л.А., при
секретарі Філіпповій Ю.В., розглянув у
відкритому судовому засіданні у м.
Запоріжжі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя
особа Відділ громадянства, міграції
та реєстрації фізичних осіб
Ленінського району у м. Запоріжжі УДМС
України в Запорізькій області про
усунення перешкод у користуванні
житловим будинком, шляхом виселення
та зняття з реєстраційного обліку,

у с т а н о в и в:

Позивач просить суд усунути
перешкоди у користуванні майном, а
саме: житловим будинком АДРЕСА_1, який
він придбав на підставі договору
купівлі-продажу від 04.03.2011 року.

Набувши права власності на
вказаний будинок у спосіб не
заборонений законом, позивач
позбавлений можливості реалізувати
своє право власності, через те, що
відповідачі не звільняють будинок у
добровільному порядку.

Втративши право власності на
житловий будинок відповідачі
втратили і право користування ним, а
тому позивач просить суд усунути
перешкоди у користуванні власністю,
шляхом виселення відповідачів зі
зняттям їх з реєстраційного обліку
за вказаною адресою.

У судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі і просив їх
задовольнити, проти заочного рішення
не заперечував.

Відповідачі у судове засідання
повторно не з"явилися, причини неявки
суду не повідомили, з заявою про
розгляд в справи у їх відсутність до
суду не зверталися, про час і місце
судового розгляду повідомлені
належним чином.

Зі згоди позивача на підставі
ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалює у
справі заочне рішення.

Вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
надані докази і матеріали справи суд,
дійшов висновку, що заявлені позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування і розпорядження своїм
майном.

Згідно ст.. 319 ЦК України власник
володіє, користується і
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод
у здійсненні ним права користування і
розпорядження своїм майном.

Судом установлено, що позивач
підставі договору купівлі-продажу від
04.03.2011 року, посвідченого приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим № 400, придбав житловий
будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 10 договору
продавець, ОСОБА_2 зобов'язався у строк
до 04.03.2012 року зобов'язався знятися з
реєстрації та зняти з реєстрації
всіх зареєстрованих осіб та звільнити
вищевказаний житловий будинок.

Але у порушення умов договору в
відповідач і до теперішнього часу
продовжують проживати у вказаному
будинку.

Позивач правомірно та на законних
підставах набув право власності на
вказаний жилий будинок, але
позбавлений можливості реалізувати
своє право вільного володіти,
користуватися та розпоряджатися
належним майном.

Право власності та користування
відповідачів на спірний жилий будинок
припинено відповідно до п.1 ч.1 ст. 346
ЦК України у зв'язку з відчуження
власником свого майна.

З припиненням права власності на
будинок , відповідачі втратили і
його складову відповідно до ст. 317 ЦК
України - право користуватися жилим
приміщенням у цьому будинку.

Позивач відповідно до ст. 383 ЦК України
та ст. 150 ЖК України має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї .

Оскільки відповідачі втратили право
власності та право користування на
спірний будинок, то відповідно до
приписів ч.1 ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» вони мають
бути визнані такими, що позбавлені
права користування житловим
приміщенням, виселені та зняті з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Ч.1 ст. 3 ЦПК України визначено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Позивач звернувся до суду з даним
позовом за захистом свого майнового
інтересу у спосіб, передбачений
законом.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку, що заявлені вимоги є
законними та обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні на
користь якої постановлено рішення,
суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому на
користь позивача підлягають стягненню
понесені судові витрати на оплату
судового збору у сумі 487,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60,88,169, 212, 213, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 317,319, 346, 383, 391 ЦК
України, суд,-

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1
права власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 і виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 з вказаного будинку .

Зняти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2
(ІПННОМЕР_2), ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1) понесені ним с
удові витрати на оплату судового збору
у сумі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області протягом 10
днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
Дубина Л. А.