Ухвала

іменем україни

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євтушенко
О.І.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г.,
Олійник
А.С.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 5 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 9 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду із
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що 29 грудня 2007 року між ПАТ
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено
договір б/н, згідно з умовами якого
останній отримав кредит в розмірі 7 000
грн у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 30 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. ПАТ КБ
«ПриватБанк» умови за договором
виконало у повному обсязі, надало
ОСОБА_3 кошти на умовах, визначених у
договорі, укладеному між сторонами.
Однак останній взяті на себе
зобовʼ?язання належним чином не
виконував, у звʼ?язку із чим станом на 30
жовтня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 18 402 грн 48 коп.,
яка складається із заборгованості за
кредитом в розмірі 16 693 грн 26 коп.,
заборгованості за процентами за
користування кредитом в розмірі 356 грн
72 коп., штрафу (фіксована частина) в
розмірі 500 грн, штрафу (процентна
складова) в розмірі 852 грн 50 коп. тому
ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути
заборгованість, яка утворилась за
неналежне виконання умов договору.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від

5 лютого 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
від 29 грудня 2007 року в розмірі 18 402 грн 48
коп. та судовий збір в розмірі 229 грн 40
коп.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 9 квітня

2014 року рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від

5 лютого 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали цивільної справи та
дослідивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що відповідач
погодився з умовами та правилами
надання банківських послуг, в яких
немає обмежень, протягом скількох
разів договір може бути пролонгований,
і жодна із сторін з моменту підписання
договору не заявляла намір припинити
його дію, тому даний договір щорічно
пролонговувався і є чинним.

Із такими висновками судів погодитися
не можна з огляду на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ
«ПриватБанк» із заявою, на підставі
якої отримав кредит у розмірі

7 000 грн у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Згідно з розрахунком заборгованості,
наданим банком, заборгованість ОСОБА_3
за кредитним договором від 29 грудня 2007
року станом на 30 жовтня 2013 року склала 18
402 грн 48 коп., з якої: заборгованість за
кредитом в розмірі 16 693 грн 26 коп.,
заборгованість за процентами за
користування кредитом в розмірі 356 грн
72 коп., штраф (фіксована частина) в
розмірі 500 грн, штраф (процентна
складова) в розмірі 852 грн 50 коп.

а. с. 4-5).

Із позовом про стягнення
заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду 22 листопада 2013 року
та надало суду Умови і правила надання
банківських послуг (а. с. 7-10).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний
договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

Відповідно до пункту 3.1 Умов і правил
надання банківських послуг для надання
послуг банк відкриває клієнту
картрахунки, видає клієнту картки. Їх
вид і строк дії визначений у заяві і в
Пам'ятці клієнта. Датою укладення
договору є дата відкриття рахунка,
указаного в розділі «Відмітки банку»
заяви. Відповідно до пункту 9.12 цих же
Умов і правил, договір діє протягом

12 місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього строку не одна із сторін
не попередить другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично поновлюється на такий же
строк.

Зазначені положення Умов і правил
надання банківських послуг свідчать
про те, що строк дії договору
визначається не тільки цими правилами,
а й положеннями, вказаними у Пам'ятці
клієнта, та строком дії кредитної
картки.

Відповідно до Правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту,
перебіг позовної давності

ст. 257 ЦК України) щодо місячних
платежів починається після несплати
чергового платежу, а щодо повернення
кредиту в повному обсязі - зі спливом
останнього дня місяця дії картки (ст. 261
ЦК України), а не закінченням строку дії
договору.

Такий висновок узгоджується з правовою
позицією Верховного Суду України,
викладено у постанові від 19 березня 2014
року у справі № 6-14цс14.

Банк не надав суду належних доказів
того, що ОСОБА_3 було видано нову картку
після спливу дії старої, а суд не
встановив та не перевірив до якого часу
діяла видана відповідачеві кредитна
картка.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не
встановив, а суд апеляційної інстанції
не перевірив, коли у кредитора виникло
право на звернення до суду, враховуючи
несплату чергового платежу, коли
припинена дія картки.

На зазначене суди уваги не звернули,
фактичні обставини не встановили, не
застосували закон, що регулює
правовідносини, які виникли між
сторонами, тому судові рішення мають
бути скасовані з передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 5 лютого

2014 року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 9 квітня

2014 року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко Судді:Є.П.
Євграфова І.М. Завгородня Ю.Г.
Іваненко А.С. Олійник