Справа № 761/9371/14-ц
Провадження №2/761/3703/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді
Гуменюк А.І.

при секретарі
Туровській О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 27 березня 2014 року
звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва із позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони
із Відповідачем перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 05 січня 1997
року. Вказує, що вони мають
неповнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Зауважує, що останні роки
вони із Відповідачем не можуть
проживати разом, як сім'я, виконувати
сімейні обов'язки, вирішувати
нескладні поточні проблеми, через
постійні суперечки. Зауважує, що вони
неодноразово намагалися владнати
зазначену ситуацію, яка склалася у їх
стосунках, проте бажаного результату
не досягли, а їх відносини переросли у
більш ворожі, у зв'язку з чим вона
прийшла до висновку про необхідність
розірвання шлюбу. Крім того, також
зауважила, що Відповідачем було
прийнято аналогічне рішення, у зв'язку
з чим він виселився із квартири та
припинив із нею будь-які стосунки.
Вважає, що збереження сім'ї
суперечитиме її інтересам та інтересам
їх дитини. Зауважує, що після
розірвання шлюбу дитина проживатиме із
нею і, що спір щодо поділу майна, яке є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, вирішуватиметься
ними у позасудовому порядку. Просить
суд ухвалити судове рішення, яким
розірвати шлюб, укладений між нею та
Відповідачем.

У судовому засіданні факти і обставини,
викладені у позовній заяві, Позивач
підтримала. Зауважила, що після
розірвання шлюбу дочка проживатиме із
нею. Крім того, у судовому засіданні
Позивач також висловила бажання після
розірвання шлюбу іменуватися шлюбним
прізвищем. Просила суд позов
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнав, щодо розірвання шлюбу не
заперечував, на пропозицію суду щодо
можливого примирення категорично
заперечував, як і Позивач.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані у справі докази в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 112
Сімейного кодексу України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, що мають
істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами
втрачено почуття любові та
взаєморозуміння, шлюб фактично
розпався, сторони не підтримують
шлюбно-сімейні стосунки, спільного
господарства не ведуть. Таким чином,
суд знаходить, що сім'я розпалася
остаточно, примирення бути не може,
шлюб носить формальний характер, а тому
підлягає розірванню.

З урахуванням викладеного, на підставі
статей 105, 111, 112, 113 Сімейного кодексу
України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 209,
212-215 Цивільного процесуального кодексу
України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - з а д о в о л ь н и т и.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 25 січня 1997 року
Відділом реєстрації актів
громадянського стану Радянського
району міста Києва, актовий запис № 28 -
р о з і р в а т и .

При реєстрації розірвання шлюбу у
відділі РАЦС ОСОБА_1 залишити її шлюбне
прізвище - «ОСОБА_1».

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Шевченківський районний
суд м. Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у разі, якщо
рішення було проголошено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення зазначених вище строків або
після розгляду справи в апеляційному
порядку Апеляційним судом м. Києва,
якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :