Провадження № 2/592/516/14

УХВАЛА

13 лютого 2014 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді Котенко О.А., при секретарі Чайка Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми клопотання представника позивача ОСОБА_1 про призначення повторної комплексної судової психолого-психітаричної експертизи при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ковпаківського райсуду м.Суми перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування.

Позивач-відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і обґрунтовує його тим, що 10.10.2011 року померла його мати ОСОБА_4, з якою він постійно проживав з 1988 року за адресою м.Суми, вул.Семашко,5. Після смерті матері відкрилася спадщина і звернувшись до нотаріальної контори йому стало відомо, що 11.06.2003 року його матірю був складений заповіт, згідно з яким вона все майно заповідала ОСОБА_2, який до 2007 року проживав в будинку матері як квартирант. На час складання заповіту мати була в хворобливому стані, не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. З 1991 року перебувала на обліку у лікаря-невролога та лікаря-ендокринолога. ОСОБА_4 постійно скаржилася на головні болі, головокружіння, шум в голові, погіршення памяті, сонливість. Зміст заповіту ОСОБА_5 не відповідає намірам заповідача, оскільки він постійно турбувався та піклувався за матір,возив до лікарні, доглядав за матірю і був єдиною рідною людиною для неї. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати заповіт ОСОБА_4 недійсним.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, подав зустрічну позовну заяву, в якій зазначив, що весь час сумісного проживання з ОСОБА_4 ОСОБА_1 та його співмешканка пиячили, будь-якої допомоги ОСОБА_4 не надавали. Між ОСОБА_1 та його матірю постійно виникали сварки. На ОСОБА_5 була оформлена опіка над малолітнім правнуком Микитою, а ОСОБА_1 не намагався оформити на себе опіку над онуком. У 2007 році ОСОБА_4 захворіла, їй стало важко пересуватися, але вона змушена була вести всю роботу по господарству. ОСОБА_1 ухилявся від надавання допомоги ОСОБА_4 ОСОБА_1 під час тяжкої хвороби матері, яка була у безпорадному стані, мав можливість, але свідомо ухилявся від надання ОСОБА_4 матеріальної допомоги та моральної підтримки. Відповідач-позивач ОСОБА_2 просить суд ухвалити рішення, яким усунути ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Згідно з актом амбулаторної посмертної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 25.07.2013 року станом на час складання заповіту ОСОБА_4 хронічним психічним захворюванням, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності не страждала, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до висновку посмертної амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 10.01.2014 року ОСОБА_5 страждала соматичним судинним захворюванням головного мозку без наявності доказових розладів, характерних для психічних захворювань. На момент складання заповіту 11.06.2003 року ОСОБА_5 не виявляла розладів, будь-яких психічних захворювань, які б лишали можливості останню правильно розуміти характер та значення своїх дій, усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Представником позивача-відповідача ОСОБА_1 заявлено клопотання про призначення у справі повторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, яку доручити іншій експертній установі Київському міському центру судово-психіатричної експертизи або на розсуд суду Українському науково-дослідному інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоровя України. Своє клопотання обґрунтовує тим, що висновок додаткової експертизи обгрунтований лише даними медичної документації, хоча судом надавалася до експертної установи роздруківка показань свідків, не надані відповіді на всі поставлені питання, в тому числі і на питання, чи відповідало волевиявлення ОСОБА_5 при складанні заповіту її волі у силу стану її здоровя.В 2004 році ОСОБА_4 був виставлений діагноз органическое бредовое расстройство, а при огляді в 2005 році цей діагноз не був врахований психіатрами.

Представник ОСОБА_2 заперечив проти призначення у справі повторної експертизи, вважає висновок додаткової експертизи повним і достатнім.

Згідно з Порядком проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України від 08.10.2001 року №397 (далі Порядок), повторною є експертиза, яка призначається, якщо висновок первинної експертизи суперечить матеріалам справи, викликає сумніви щодо його правильності і визнаний судом необґрунтованим.

Відповідно до п.31 Порядку акт додаткової експертизи містить вступну, досліджувальну, мотивувальну частину та висновок, які викладені відповідно до вимог пунктів 32-35 Порядку. Зокрема, в досліджувальній частині експертизи містяться факти, які отримані при дослідженні поданих на експертизу обєктів, а саме матеріалів цивільної справи з записом судових засідань, роздруківкою показань свідків, амбулаторних карток ОСОБА_5 Мотивувальна частина акта містить пояснення даних про психічний стан особи, фактів, які виявлені при дослідженні, а в висновку містяться відповіді на поставлені питання з посиланням, що відповіді на питання №1,2,3,4 містяться в висновку. Також в акті експертизи зазначений висновок експерта-психолога, що питання, поставлені в «Ухвалі» не входять в рамки компетенції експерта судового психолога.

Отже, підстав для визнання акту посмертної амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 10.01.2014 року необгрунтованим, чи таким, що викликає сумніви в його правильності, суд не має.

З урахуванням викладеного, в задоволенні клопотання про призначення повторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 145, 150 ЦПК України, Порядком проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України від 08.10.2001 року №397,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про призначення повторної комплексної судової психолого-психіатричої експертизи.

Суддя О.А. Котенко