Справа № 462/6582/13
Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/4690/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на заочне рішення Залізничного
районного суду м. Львова від 27 березня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_2 з участю третіх осіб ОСОБА_6,
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні майном, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом до ОСОБА_2,
покликаючись на те, що у квартирі
АДРЕСА_1, без дозволу проживає ОСОБА_2,
яка поміняла замки у вхідних дверях та
не впускає його та дружину ОСОБА_4, яка є
власницею квартири, що стверджується
актами від 21 та 22 серпня 2013 року. ОСОБА_2
подарувала згідно договору дарування
від 02 вересня 1999 року кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_4

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено повністю.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_5
перешкод у проживанні та користуванні
квартирою АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 229
/двісті двадцять дев»ять/ гривень 40
копійок судового збору.

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 26 травня 2014 року заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 27 березня 2014 року - залишено без
задоволення (а.с. 93).

Рішення суду оскаржила
ОСОБА_2. Вважає, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
прийнятим з неповним з»ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
з порушенням норм матеріального права.
Вважає, що судом безпідставно не взято
до уваги рішення Залізничного
районного суду м. Львова від 25 липня 2013
року, яким договір дарування від 02
вересня 1999 року визнано недійсним.
Зазначає, що на сьогоднішній день вона
являється власником квартири АДРЕСА_1.
Просить рішення суду скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність та
обгрунтованість оскаржуваного
рішення, колегія суддів приходить до
висновку, що скаргу слід задоволити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 11, 59, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законим є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким
вимогам не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, а
саме з реєстраційного посвідчення
№029018 від 14.09.1999 року спірна квартира,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі
договору дарування квартири,
посвідченого приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 02.09.1999 року (а.с. 8).

Рішенням Залізничного районного
суду м. Львова від 25 липня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою Апеляційного
суду Львівської області від 03 грудня 2013
року, позов ОСОБА_2 задоволено та
визнано недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1 від 02.09.1999 року,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, зареєстрований в
реєстрі за №2775 (а.с. 21-22, 152-156).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Враховуючи наведене районний суд
безпідставно не взяв до уваги рішення
Залізничного районного суду від 25
липня 2013 року, яке набрало законної
сили.

Крім того, рішенням Залізничного
районного суду м. Львова від 03 червня 2014
року, ОСОБА_5 визнано таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 (а.с.
150-151).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК
України щодо законності й
обґрунтованості, висновки суду першої
інстанції, викладені у оскаржуваному
рішенні, не відповідають обставинам
справи, що полягає у неправильній
оцінці встановлених судом фактичних
обставин і помилковому визначенні
юридичних наслідків цих обставин. Суд
першої інстанції неправильно
застосував норми матеріального права,
що відповідно до ст. 309 ЦПК України є
підставою для скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позову
ОСОБА_5.

Керуючись ст.307 ч.1 п.2, ст.314 ч.2, 309 ч.1 п.4,
ст.316, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія
суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 27 березня 2014 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішення законної сили.

Головуючий суддя
М.М. Шандра

Судді:
Л.Б. Струс

Н.Л. Шумська