Провадження №22-ц/784/837/14
Суддя першої інстанції -
Суддя-доповідач апеляційного суду -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів - Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання -
Романенко Ю.О .,

за участю: заявника - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Центрального районного суду
м. Миколаєва від 25 жовтня 2013 року
постановлену за скаргою ОСОБА_2 на дії
Центрального відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції (далі -
Центральний відділ ДВС ММУЮ), -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із скаргою на дії Центрального
відділу ДВС ММУЮ.

Заявник зазначав, що 24 вересня 2013 року
державний виконавець Центрального
відділу ДВС ММУЮ Ульянов О.Ю. виніс
постанову про відкриття виконавчого
провадження де він є стягувачем в якій
безпідставно зазначив дату подання
його заяви 23 вересня 2013 року, а не 20
вересня 2013 року, що підтверджується
штампом канцелярії Центрального
відділу ДВС.

Посилаючись на порушення строків
відкриття виконавчого провадження та
на відправлення постанови простою, а не
рекомендованою поштою, заявник на
підставі ч.5 ст. 25, ч.1 ст. 31, ч.1 6
Закону України «Про виконавче
провадження» просив визнати дії
відділу Центрального відділу ДВС ММУЮ
невідповідними вимогам Закону України
«Про виконавче провадження».

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 25 жовтня 2013 року у
задоволені скарги відмовлено.

В апеляційний скарзі ОСОБА_2
посилаючись на незаконність ухвали
суду, просив її скасувати та ухвалити
нову про задоволення його скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» (надалі -
Закон), державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно п.2.8 Наказу Міністерства
Юстиції України від 25 грудня 2008 року
«Про затвердження порядку роботи з
документами в органах державної
виконавчої служби», зареєстровані в
установленому порядку документи
розглядаються керівником Відділу не
пізніше наступного робочого дня з дня
надходження кореспонденції до
Відділу. Результати розгляду
документів керівником фіксуються в
резолюції. Після накладення резолюції
керівником Відділу документи
повертаються діловоду для внесення
необхідної інформації до
реєстраційних та (або) облікових
журналів, у необхідних випадках - для
оформлення документів в обкладинку, та
не пізніше наступного робочого дня з
дня накладення резолюції передаються
виконавцям до виконання або на
ознайомлення.

Відповідно до ч.2 статті 25 Закону,
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Як вбачається з матеріалів справи і
таке встановлено судом, рішенням
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 5 липня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду
Миколаївської області від 4 вересня 2013
року, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, зобов'язано відповідачів
надати ОСОБА_2 ключі від вхідних дверей
житлового будинку АДРЕСА_1 та вселити
ОСОБА_2 у вказаний будинок (т.1 а.с. 170-172,
195-196).

20 вересня 2013 року (у п'ятницю) ОСОБА_2 до
Центрального відділу ДВС ММУЮ була
подана заява про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №1423/17466/2012, виданого
18 вересня 2013 року Центральним районним
судом м. Миколаєва (т.1 а.с.214).

До державного виконавця заява ОСОБА_2
після резолюції начальника
Центрального відділу ДВС надійшла 23
вересня 2013 року.

Отже, строк для відкриття державним
виконавцем виконавчого провадження
починається з наступного робочого дня -
24 вересня 2013 року.

24 вересня 2013 року старшим державним
виконавцем Центрального відділу ДВС
ММУЮ Ульновим О.Ю. на підставі
вказаного виконавчого листа було
відкрито виконавче провадження про
зобов'язання ОСОБА_4, ОСОБА_5 надати
ОСОБА_2 ключі від вхідних дверей
житлового будинку АДРЕСА_1 та вселення
ОСОБА_2 (т. 2 а.с.8).

За таких обставин, постанова про
відкриття виконавчого провадження,
державним виконавцем була винесена
своєчасно та в строк передбачений
Законом.

Статтею 30 Закону передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення немайнового характеру у
двомісячний строк з дня відкриття
виконавчого провадження.

За положеннями ст. 31 Закону постанови
про відкриття виконавчого провадження
надсилаються сторонам та іншим
учасникам виконавчого провадження
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Як встановлено судом, постанова
державного виконавця Центрального
відділу ДВС ММУЮ від 24 вересня 2013 року
про відкриття виконавчого провадження
ОСОБА_2 була направлена простою
кореспонденцією.

Між тим, 21 жовтня 2013 року державним
виконавцем була винесена постанова
про закінчення виконавчого
провадження відносно ОСОБА_2 у зв'язку з
повним виконанням рішення суду (т.1
а.с.237).

Таким чином, хоча державним виконавцем
постанова про відкриття виконавчого
провадження стягувачу і не направлена
рекомендованим листом, проте такі дії
державного виконавця не порушили його
прав, як стягувача, оскільки рішення
суду було виконане в значно менший
строк ніж передбачено Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

З урахуванням встановленого та
положень вказаних вище норм, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відсутність порушеного права заявника
та обґрунтовано відмовив у задоволенні
скарги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
змісту скарги та не спростовують
висновків суду та не можуть бути
підставою для скасування ухвали суду,
постановленої відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Центрального районного суду м.
Миколаєва від 25 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: