У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Луспеник Д.Д.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 18 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 4 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що не набула права
проживання у житловому приміщенні,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те. що під час укладення шлюбу з
ОСОБА_3 6 листопада 1977 року остання
приховала від нього факт перебування у
шлюбі з іншим чоловіком. Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
31 грудня 2013 року актовий запис від 6
листопада 1977 року анульований. Після
анулюванню актового запису про шлюб,
позивач неодноразово пропонував
ОСОБА_3 звільнити житло яке належить
йому, однак та відмовлялась. Позивач
вважає, що особа, яка вселилась у
житлове приміщення іншої особи у
зв'язку з реєстрацією з нею недійсного
шлюбу, не набула житлових прав.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 просив суд
визнати відповідача такою, що не набула
права на проживання у належному йому
будинку, та виселити її з належного
йому житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 18 червня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 4 вересня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та ухвалити рішення про задоволення
його позову.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності рішення суду першої
інстанції у незміненій частині та
рішення апеляційного суду.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що не набула
права проживання у житловому
приміщенні за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 18 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 4 вересня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ Д.Д. Луспеник