Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів: Малько О.С., Василевича В.С.,
Бондаренко Н.В.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу директора
товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕкономКомфорт" на
заочне рішення Костопільського
районного суду Рівненської області від
25 квітня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЕкономКомфорт" про стягнення коштів за
нікчемним правочином.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Костопільського
районного суду від 25 квітня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТзОВ "ЕкономКомфорт" на
користь позивачки 7564 грн. 74 коп.
сплачених по договорах коштів.

Вирішено питання розподілу
судових витрат: стягнуто з ТзОВ
"ЕкономКомфорт" на користь держави 243
грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі на це
рішення директор ТзОВ "ЕкономКомфорт"
покликається на його незаконність та
необґрунтованість,на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права при вирішенні справи.

Вказує, що ОСОБА_1 жодного разу не
зверталася до відповідача з вимогою
про роз'яснення/уточнення умов
договору чи з претензіями на
дії/бездіяльність представників
відповідача під час укладення та
виконання умов договорів, а тому
покликання позивачки про укладення
договору під впливом обману є
безпідставними.

Зазначає, що твердження позивачки
про невідповідність укладених
договорів законодавству про захист
прав споживачів в частині дисбалансу
прав та обов'язків є безпідставними,
оскільки права та обов'язки чітко
прописані в умовах договору, з якими
позивачка мала можливість
ознайомитися до укладення договору, а
протягом п'яти днів після укладання
відмовитися від нього, результатом
чого було б повернення коштів.

Укладений правочин передбачає
одержання споживачем необхідного йому
товару, визначає умови (схему
фінансування), за яких такий товар може
бути одержаний, а тому до такого
правочину не може бути застосовано
поняття "пірамідальної схеми", що
відповідає правовій позиції
Верховного Суду України від 11.09.2013 року
у справі №6-40цс13.

Грошові кошти позивачкою
сплачені на виконання договору про
надання інформаційно-консультаційних
послуг, про що підписано відповідний
акт приймання-передачі наданих послуг,
в якому позивачка підтвердила
належність виконання всіх умов.

Просить скасувати рішення
Костопільського районного суду від 25
квітня 2014 року та ухвалити нове рішення
про відмову в позові.

В поданих запереченнях на
апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що
доводи апеляційної скарги щодо
відсутності ознак "пірамідальної
схеми" при укладенні нею договорів з
відповідачем, є безпідставними.

Просить залишити в силі рішення
Костопільського районного суду від 25
квітня 2014 року.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмлову у позові з
таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і
це встановлено в судовому засіданні, що
19 квітня 2013 року між ТзОВ
"ЕкономКомфорт" (Адміністратор) та
ОСОБА_1 (Учасник) укладено договір
№01235/13, відповідно до п.1.1 якого
адміністратор за згодою учасника
зобов'язується за плату вчинити від
імені та за рахунок останнього певні
юридичні дії, спрямовані на придбання
товару (а.с.4)

19 квітня 2013 року між ТзОВ
"ЕкономКомфорт" (Виконавець) та ОСОБА_1
(Замовник) укладено договір №01235,
предметом якого згідно п.1.1 договору є
дбайливе оформлення Договору про
участь у програмі для Замовника з
дотриманням вимог чинного
законодавства; надання інформаційних,
консультаційних, роз'яснювальних та
довідкових послуг з питань діяльності
та подальшої участі замовника у
програмі (а.с.9).

Невід'ємною частиною до договору
№01235 від 19 квітня 2013 року є додаток №1
(анкетні дані) та додаток №2 (умови
програми "ЕКОНОМКОМФОРТ").

19 квітня 2013 року між сторонами
підписано акт приймання-передачі
виконаних робіт, наданих послуг,
вартість яких становить 1750 грн. 00 коп.
(а.с.10).

Позивачка надалі сплачувала
кошти, що підтверджується відповідними
квитанціями на загальну суму 5814 грн. 74
коп.

Законом України "Про захист прав
споживачів" закріплена можливість
визнання недійсними правочинів,
здійснених із використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1 з підстав положень ч.1 ст. 19
Закону України "Про захист прав
споживачів" (щодо нечесної
підприємницької практики) та на
положення п.7 ч.3 ст.19 вказаного Закону
(щодо утворення, експлуатації/сприяння
розвитку пірамідальних схем), суд не
визначив наявність ознак для
кваліфікації "пірамідальної схеми",
якими є: здійснення сплати за
можливість одержання учасником
компенсації; надання компенсації за
рахунок залучення учасником інших
споживачів схеми; відсутність продажу
або споживання товару.

За схемою придбання
товарів/отримання суми позики у групах
придбавають товар/отримують позику усі
учасники за рахунок об'єднання внесків
кожного з них. Різниця між споживачами -
учасниками схеми є тільки в часі
одержання товару/одержання позики
кожним із них, за умови виконання своїх
зобов'язань.

Відсутність вказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
пірамідальної, тобто такої, що порушує
норми чинного законодавства України.

Укладені сторонами договори
передбачають одержання позивачкою
необхідної суми позики, визначають
умови, за яких така позика може бути
одержана, а тому висновок суду про те,
що укладені договори між сторонами
передбачали не отримання позивачкою
кредиту, а лише участь у програмі, в
якій за рахунок коштів групи клієнтів
здійснювалася передача права одному з
учасників групи права на придбання
товару (отримання кредиту),- не
узгоджується із положеннями п.7 ч.3 ст.19
Закону України "Про захист прав
споживачів".

Відповідно до ч.5 ст.1 Закону України
"Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг" фінансова
послуга - це операції з фінансовими
активами, що здійснюються в інтересах
третіх осіб за власний рахунок чи за
рахунок цих осіб, а у випадках,
передбачених законодавством, - і за
рахунок залучених від інших осіб
фінансових активів, з метою отримання
прибутку або збереження реальної
вартості фінансових активів. і дії
відповідача при укладенні оспорюваних
позивачкою договорів не суперечать цим
вимогам.

Відповідно ч.1 ст. 230 ЦК України обман
має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкоджати вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

Позивачка отримала примірники
договорів та додатки до них, перед
підписанням яких мала можливість
ознайомитися із їх текстом та умовами,
а тому її доводи про наявність обману в
діях відповідача , не відповідають
матеріалам справи та вимогам закону.

За встановлених обставин та норм
матеріального права. які регулюють
спірні правовідносини, -підстав для
задоволення позову немає.

На підставі наведеного, ст.230
Цивільного кодексу України, ст. 19
Закону України "Про захист прав
споживачів", керуючись ст.ст. 303, 304, 307,
309, 313, 314, 316, 317, 319, 323-325 Цивільного
процесуального кодексу України, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕкономКомфорт"

Заочне рішення Костопільського
районного суду Рівненської області від
25 квітня 2014 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог до товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЕкономКомфорт" про стягнення коштів за
нікчемним правочином.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку сторонами та
особами, які беруть участь у справі,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: Малько О.С.
Василевич В.С.
Бондаренко Н.В.