Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/4167/14
Головуючий у 1 інстанції: Редько Ж.Є.
Суддя-доповідач: Денисенко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Димитрівського міського суду
Донецької області від « 31» липня 2014 р.
у справі за позовом Обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
надану теплову енергію, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року Обласне комунальне
підприємство
«Донецьктеплокомуненерго» звернулося
до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за надану
теплову енергію.

Позивач зазначав, що відокремлений
підрозділ позивача - «Виробнича
одиниця ОКП «ДТКЕ»
«Димитровтепломережа», здійснюючи
свою діяльність, надав в опалювальний
період теплову енергію у будинок
АДРЕСА_1, у якій зареєстровані та
постійно мешкають відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3 Власником вищевказаної
квартири є ОСОБА_2, на її ім'я на
підприємстві відкрито особовий
рахунок № НОМЕР_1. Квартира
відповідачів знаходиться у
багатоквартирному будинку, який
приєднано до системи централізованого
теплопостачання, тому вони є
споживачами житлово-комунальних
послуг. Між ОКП «ДТКЕ» та відповідачами
встановилися фактичні договірні
відносини з приводу надання теплової
енергії на підставі відкритого
особового рахунку.

У період з 13 грудня 2008 року до жовтня 2010
року відповідачам не нараховувалася
плата за теплопостачання у зв'язку з
відключенням радіаторів від системи
опалення. Комунальним підприємством
«Служба єдиного замовника»
неодноразово були видані приписи про
необхідність відновити прилади
опалення, однак зазначені вимоги
відповідачами не виконано. Враховуючи,
що відповідачі самовільно відключили
прилади опалення від системи
теплопостачання, що не є підставою для
звільнення від оплати послуг з
теплопостачання, з жовтня 2010 року
відповідачам нараховується плата за
вказані послуги. У період з 01 жовтня 2013
року до 10 травня 2014 року відповідачі не
сплачували за надану теплову енергію, у
зв'язку з чим за ними виникла
заборгованість в розмірі 3051,04 грн. Дана
заборгованість була стягнута з
відповідачів за судовим наказом від
26.05.2014 року разом з інфляційними
збитками в сумі 91,22 грн. та 3% річних в
сумі 24,07 грн., розрахованими за період з
21 листопада 2013 року по 20 квітня 2014 року.
За заявою боржників наказ було
скасовано за ухвалою Димитровського
міського суду від 10 липня 2014 року.

Посилаючись на ці обставини, просили
стягнути солідарно з відповідачів
заборгованість за надану теплову
енергію у розмірі 3051,04 грн. за період з 01
жовтня 2013 року до 10 травня 2014 року, 3%
річних в сумі 24,07 грн., інфляційні
збитки в сумі 91,22 грн. та понесені ним
судові витрати в сумі 243,60 грн.

Рішенням Димитрівського міського суду
Донецької області від 31 липня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго»
заборгованість за теплову енергію в
період з 01 жовтня 2013 року до 01 травня 2014
року в сумі 3051 грн. 04 коп., інфляційні
збитки в сумі 91 грн. 22 коп., 3% річних в
сумі 24 грн. 07 коп. за період з 21
листопада 2013 року по 20 квітня 2014 року, а
всього 3166 грн. 33 коп. та судовий збір в
сумі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Позивач, належним чином повідомлений
про час та місце слухання справи, у
судове засідання не з'явився, надав
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю - доповідача,
пояснення апелянта ОСОБА_2 та
відповідача ОСОБА_3, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Правовідносини, що виникають у сфері
надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і споживачами
регулюються Законом України «Про
житлово-комунальні послуги» від 24
червня 2004 року (далі - Закон).

Частиною 1 статті 19 Закону передбачено,
що відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Статтями 20, 21 Закону визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг. Зокрема,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення із
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Як установлено судом, відокремлений
підрозділ позивача - «Виробнича
одиниця ОКП «ДТКЕ»
«Димитровтепломережа», здійснюючи
свою діяльність з надання послуг з
теплопостачання, надав в опалювальний
період теплову енергію у будинок
АДРЕСА_1, у якій зареєстровані та
постійно мешкають відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3

Квартира відповідачів знаходиться у
багатоквартирному будинку, який
приєднано до системи централізованого
теплопостачання. Власником
вищевказаної квартири є ОСОБА_2, на її
ім'я на підприємстві відкрито особовий
рахунок № НОМЕР_1, проте, договір про
надання послуг з теплопостачання між
позивачем та відповідачкою чи
відповідачем ОСОБА_3 не укладений.

У період з 13 грудня 2008 року до жовтня 2010
року відповідачам не нараховувалася
плата за теплопостачання у зв'язку з
відключенням радіаторів від системи
опалення.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги та стягуючи плату за
теплову енергію в розмірі 3051,04 грн. за
період з 01 жовтня 2013 року до 10 травня 2014
року, виходив із того, що між ОКП «ДТКЕ»
та відповідачами встановилися
фактичні договірні відносини з приводу
надання теплової енергії на підставі
відкритого особового рахунку,
відповідачі самовільно відключилися
від системи централізованого
теплопостачання, тому повинні
сплачувати надані позивачем послуги з
теплопостачання.

За вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Згідно з актом про підключення
житлового будинку до системи
центрального опалення від 05 жовтня 2013
року вбачається, що житловий будинок
АДРЕСА_1 05 жовтня 2013 року об 11 год. був
підключений до системи центрального
опалення у зв'язку з початком
опалювального сезону (а.с. 32).

Між тим, з актів від 07 та 08 листопада 2011
року, а також 17 жовтня 2013 року
складених комісією ПП «ПЖФ
Гарант-сервіс» вбачається, що при
обстеженні трикімнатної квартири
АДРЕСА_1 встановлено, що у всіх
кімнатах і кухні прилади центрального
опалення відсутні, стояки центрального
опалення «заізольовані». Джерелом
опалення в квартирі є електричні
радіатори, тобто - відповідачами
встановлена індивідуальна система
опалення (а.с. 8,9, 49).

Відповідачі суду пояснили, що демонтаж
приладів, заміна центрального опалення
було вимушеним вчинком, оскільки вони
знаходилися у незадовільному стані,
відбувалося затоплення квартир, що
знаходяться на нижніх поверхах.

Посилання позивача на те, що позивачі
самовільно відключилися від системи
центрального опалення, не є доказом
того, що відповідачі фактично
отримують послуги з опалення їх
квартири та між сторонами існують
фактичні договірні відносини з
постачання теплової енергії.

Враховуючи зазначені обставини та те,
що між сторонами відсутні договірні
відносини щодо постачання теплової
енергії, відповідачі фактично не
отримують від позивача послуги з
опалення їх квартири приладами
центрального опалення, тому вимоги про
стягнення оплати послуг, які вони не
споживали задоволенню не підлягають.

З огляду на зазначене, рішення суду
першої інстанції на підставі п.3 ч.1 ст.
309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Димитрівського міського
суду Донецької області від 31 липня 2014
року у цій справі скасувати та ухвалити
нове рішення:

Відмовити у задоволенні позовних вимог
Обласного комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
надану теплову енергію.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: