Номер провадження: 22-ц/785/1011/14
Головуючий у першій інстанції Теренчук Н.С.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратури Одеської області на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30 квітня 2013 року у справі за позовом Прокуратури Великомихайлівського району Одеської області в інтересах держави в особі Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_2 про припинення права власності на земельну ділянку, нормативною грошовою оцінкою 74 899,91 гривень,

встановила:

Прокуратура Великомихайлівського району Одеської області в інтересах держави в особі Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, вказуючи, що Прокуратурою Великомихайлівського району Одеської області було проведено перевірку щодо додержання вимог земельного законодавства України при володінні земельними ділянками сільськогосподарського призначення громадянами інших країн та особами без громадянства на території Великомихайлівського району Одеської області (а. с. 1-4).

Вказаною перевіркою встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.06.2008 року, ОСОБА_2 28.04.2009 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 5,05 га, розташовану на території Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, масив АДРЕСА_2, вартість якої становить 74 899,91 гривень.

Оскільки відповідачка, являючись громадянкою Росії, протягом одного року невідчужила вказану земельну ділянку, як передбачено законодавством України, то позивач просив суд припинити право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку, скасувати державну реєстрацію кадастрового номеру земельної ділянки, відчужити земельну ділянку на користь Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області.

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30 квітня 2013 року в задоволенні позову Прокуратури Великомихайлівського району Одеської області в інтересах держави в особі Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області - відмовлено (а. с. 86-88).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права (а. с. 90-93).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Прокуратури Одеської області підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову Прокуратури Великомихайлівського району Одеської області, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги щодо вирішення питання про примусове відчуження спірної земельної ділянки відповідно до положень ч. 2 ст. 145 ЗК України прокурором не заявлялись. Спосіб захисту порушеного права шляхом пред'явленого прокурором позову про примусове припинення права власності на земельну ділянку та повернення її в землі запасу, не передбачений законом.

Проте, з таким висновком погодитись не можна, оскільки він не відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

У відповідності до ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону.

Нормами ст. 18 Земельного кодексу України землі України мають особливий правовий режим їх використання.

Згідно норм ст. 19 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних.

На реалізацію вказаної норми, вимогами ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності лише на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Вимогами даної статті визначено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки вищевказаних категорій з наступних підстав: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини.

Правовідносини, пов'язані з набуттям прав на землі сільськогосподарського призначення, прийнятих у спадщину нерезидентами, у т. ч. іноземними громадянами, врегульовано ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, якою передбачено, що нерезиденти, у т.ч. іноземні громадяни, які успадкували право на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, зобов'язані відчужити її після реєстрації вказаних прав протягом одного року.

Згідно вимог ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. А у відповідності до ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт.

Однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку, у відповідності до п. "е" ч. 1 ст. 140 Земельного кодексу України, є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений однорічний строк з моменту виникнення права на землю.

Примусове припинення права власності, у відповідності до п. "д" ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України, здійснюється виключно у судовому порядку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 3,78 га, яка розташована на території Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 082699, виданого Цебриківською селищною радою Великомихайлівського району Одеської області 28.12.2001 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 654 та земельної ділянки площею 5,05 га, яка розташована на території Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 008550, виданого Цебриківською селищної радою Великомихайлівського району Одеської області 28.12.2001 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 195.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області 03 червня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2269, громадянка Росії ОСОБА_2, донька померлої, отримала у власність указані вище земельні ділянки, цільове призначення яких, є ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 ЗК можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Відповідно до частини п'ятої статті 22 ЗК землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Проте, за змістом частини четвертої статті 81, статті 145 ЗК допускається, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення ці особи також мають право набувати, проте лише у спадщину, і протягом року зобов'язані їх відчужити, оскільки успадковані земельні ділянки сільськогосподарського призначення не можуть перебувати у приватній власності осіб без громадянства або іноземних громадян.

Ураховуючи те, що право власності відповідно до статті 125 ЗК виникає після одержання спадкоємцем земельної ділянки документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації, після чого на зазначені правовідносини повністю поширюються гарантії права власності, то обчислення річного строку "добровільного" відчуження слід починати від часу одержання іноземним громадянином чи особою без громадянства державного акта на право приватної власності на земельну ділянку.

28 квітня 2009 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03 червня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого за № 1-2269, ОСОБА_2 був виданий Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 717651, відповідно якого вона є власником 5,05 га земельної ділянки, розташованої масив АДРЕСА_2, яка розташована на території Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області. Цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, протягом року вона не провела відчуження указаної земельної ділянки.

Отже, у разі невиконання іноземним громадянином приписів пункту "д" статті 143 ЗК України наступають наслідки, передбачені ч. 2 ст. 145 ЗК України, а саме: така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. За ОСОБА_2 зберігається право на отримання повного відшкодування вартості зазначеної земельної ділянки.

При указаних обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30 квітня 2013 року підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Прокуратури Одеської області - задовольнити.

Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30 квітня 2013 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов прокурора Великомихайлівського району Одеської області - задовольнити.

Припинити право приватної власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Цебрикове, Великомихайлівського району Одеської області, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розміром 5,05 га, розташованої в межах Цебриківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, вартістю 74 899,91 гривень у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 717651, виданого на ім'я ОСОБА_2 22 квітня 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24.

Відчужити земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,05 га, розташовану в межах Цебриківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, вартістю 74 899,91 гривень у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 717651, виданого на ім'я ОСОБА_2 22 квітня 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24 на користь територіальної громади Цебриківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.