Справа № 265/2750/14-ц
Провадження № 2/265/1535/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Скоробогатько Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини та непрацездатної дружини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із
позовом до відповідача про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини та непрацездатної дружини. В
обґрунтування заявлених вимог
посилалась на те, що 3 травня 2013 року
вона уклала шлюб із відповідачем. В
період спільного проживання сторін у
них народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6
Оскільки відповідач їй фактично жодної
матеріальної допомоги не надає, вона
змушена потерпати від нестачі коштів
на утримання малолітньої дитини. На
підставі переліченого просила суд
стягнути з відповідача аліменти на
утримання сина в розмірі 1/4 частини від
доходів відповідача щомісячно до
повноліття дитини. Додавала, що вона
окрім соціальних виплат не отримує
жодної матеріальної допомоги.
Натомість відповідач працює інженером
та має достатній заробіток, близька 6000
грн. у місяць. На підставі цього вважає,
що відповідач може також надавати їй,
як непрацездатній матері, до
досягнення сином трьох років аліменти
на її утримання, тому просила суд
стягнути з відповідача аліменти на неї
у розмірі 1/4 частини від доходів
останнього щомісячно.

У судовому засіданні ОСОБА_1 на
задоволенні позовних вимог наполягала,
надавши пояснення аналогічні тим, що
викладені у позовній заяві, та просила
суд задовольнити позов повністю. При
цьому зазначала, що вона дійсно
працювала до травня 2014 року у клубі
«Корал», однак у теперішній час ніде не
працює. При цьому разом з нею мешкає по
АДРЕСА_1 окрім малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6, також її інший малолітній
син, ОСОБА_4, та мати позивачки. На
підставі цього їй не вистачає коштів на
утримання ані ОСОБА_3, ані себе.

У судовому засіданні ОСОБА_2, частково
заперечуючи проти заявлених позовних
вимог, вказував, що він не
відмовляється від утримання
малолітнього сина, з яким він бажає
бачитись та доглядати його. Додавав, що
він працює неофіційно за актами
виконання робіт, яка може бути, а може
не бути, тому вказана робота не є
постійною. Тому його дохід не
постійний, а змінюється від обставин.
Зазначав, що він прописаний у рідних
позивачки, однак не мешкає там, тому
змушений знімати житло, за яке повинен
сплачувати щомісяця. Також під час
шлюбу був взятий спільно кредит, який
був витрачений на будівництво
майданчика для дитини за місцем
проживання позивачки. У теперішній час
він самостійно погашає вказаний кредит
щомісяця по 1650 грн. При цьому
відповідач визнав, що ОСОБА_3 мешкає
разом з позивачкою, з якою також мешкає
її перший малолітній син та мати. Також
не заперечував, що за червень 2014 року та
за липень 2014 року отримав у місяць по 5600
грн., однак чи отримає дохід у серпні, не
знає. Вважав, що необхідно відмовити
відповідачці у позові про стягнення
аліментів на її утримання, бо він не має
можливості надавати їй допомогу.
Погоджувався при цьому платити
щомісяця аліменти на утримання сина
позивачці у розмірі 600 грн.

Згідно наданих суду письмових
заперечень ОСОБА_2 також вказував, що
офіційної роботи не має з 2008 року та
заробляє на життя випадковими
заробітками. Вказував також, що
позивачка може працювати, бо працювала
у нічному клубі «Корал».

Суд, вислухавши сторін, вивчивши
матеріали справи, вважає позовні
вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного вмотивування.

На підставі свідоцтва про народження,
виданого 13 березня 2013 року
Орджонікідзевським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області, актовий запис № 202
від 13 березня 2013 року, вбачається, що
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6, батьками
якого зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с.
5).

Згідно до свідоцтва про шлюб, виданого
Орджонікідзевським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області, актовий запис № 125
від 3 травня 2013 року, вбачається, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружились, внаслідок
чого дружині було присвоєно прізвище -
ОСОБА_1 (а. с. 4).

Відповідно відомостям, що містяться у
трудовій книжці ОСОБА_2 вбачається, що 30
листопада 2008 року позивача було
звільнено за власним бажанням, після
чого записи у трудовій книжці відсутні
(а. с. 19).

З копії кредитного договору від 23 січня
2014 року та додатків до нього
вбачається, що ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2
уклали кредитний договір, за яким
останній отримав у банку 20 000 грн. на
споживчі потреби у інтересах сім'ї зі
сплатою 20 % на строк до 23 липня 2015 року з
поверненням щомісяця по 1632 грн. кредиту
(а. с. 25-30).

На підтвердження погашення
зазначеного кредиту відповідачем в
матеріалах справи маються копії
квитанцій про сплату ОСОБА_2 за квітень
2014 року та за травень 2014 року по 1650 грн.
(а. с. 31).

Наявність у позивачки сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується копією
паспорту ОСОБА_1 (а. с. 39).

З наданих суду договорів підряду від 1
січня 2013 року на суму 5500 грн. у місяць,
від 1 квітня 2013 року на суму 8150 грн. у
місяць, від 1 листопада 2013 року на суму
6800 грн. у місяць, від 1 грудня 2013 року на
суму 6800 грн. у місяць, вбачається, що ТОВ
СП «Інколаб Сервісез» та ОСОБА_2
укладали угоди, за якими відповідач
повинен був виконати інспекційні
роботи на території Маріупольського
морського торгівельного порту та на
підприємствах Донецької та Луганської
області (а. с. 44-51).

На підтвердження виконання вказаних
договорів підряду позивачкою в
судовому засіданні було надано акти
прийому робіт за грудень 2012 року на
суму 5500 грн., за березень 2013 року на суму
8150 грн., за листопад 2013 року на суму 6800
грн., за грудень 2013 року на суму 6800 грн.
(а. с. 52-55).

Факт спільного проживання разом із
позивачкою малолітнього ОСОБА_3, а
також іншого сина позивачки, ОСОБА_4, та
мати позивачки по АДРЕСА_1 визнавалось
сторонами, тому не підлягає
доказуванню.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України
(далі за текстом рішення - СК) батьки
зобов'язанні утримувати своїх дітей до
досягнення ними повноліття.

За ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

На підставі положень, закріплених у ч. 3
ст. 195 СК, визначено, що якщо платник
аліментів не працює на час визначення
розміру аліментів, розмір
заборгованості по аліментних платежах
обчислюється, виходячи із середньої
заробітної плати працівника для даної
місцевості.

При цьому згідно відомостям Державної
служби статистики України вбачається,
що середньомісячна заробітна плата за
період з січня по червень 2014 року по
Донецькій області становила 3674 грн., 3707
грн., 4036 грн., 4074 грн., 3811 грн., 3996 грн.
відповідно, що в середньому становить у
місяць по 3883 грн.

Враховуючи перелічене суд зважає на те,
що 1/4 частина від доходу для платника,
який не працює, виходячи з
середньомісячної заробітної плати по
Донецькій області, становить у місяць
близька 970,75 грн.

Згідно до ст. 184 СК, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

У судовому засіданні було встановлено,
що у теперішній час відповідач не має
офіційного заробітку, а доходи та їх
розмір, що ОСОБА_2 отримує у місяць
мають нестабільний та невизначений
характер, тому відповідач має
нерегулярний та мінливий дохід.

На підставі переліченого суд дійшов
висновку, що на утримання малолітнього
ОСОБА_3 з відповідача повинні
стягуватись аліменти у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК при визначенні
розміру аліментів суд враховує: 1) стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів; 3)
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші
обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, які
повинні стягуватись на утримання
малолітнього ОСОБА_3 з відповідача, суд
виходить з того, що ОСОБА_2 є
працездатним, на утриманні інших дітей
або непрацездатних осіб не має.

Встановлені під час судового розгляду
обставини, що відповідач отримує за
договорами підряду дохід, незважаючи
на відсутність у нього офіційного
працевлаштування, свідчать, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини підлягають задоволенню шляхом
стягнення з відповідача на користь
позивачки аліментів у твердій грошовій
сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно,
оскільки саме у визначеному розмірі
аліментів на думку суду буде враховано
інтереси як малолітнього ОСОБА_3, так й
обох батьків дитини.

Вирішуючи питання про стягнення
аліментів з відповідача на утримання
ОСОБА_1, суд виходить з того, що за ч. 2 ст.
84 СК дружина, з якою проживає дитина,
має право на утримання від чоловіка,
батька дитини, до досягнення дитиною
трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК право на
утримання дружина, з якою проживає
дитина, має незалежно від того чи вона
працює та незалежно від її
матеріального становища, за умови, що
чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

При цьому на підставі ч. 6 ст. 84 СК
України право на утримання дружина, з
якою проживає дитина, має і в разі
розірвання шлюбу.

Згідно ст. 80 СК аліменти присуджуються
одному з подружжя у частці від
заробітку (доходу) другого з подружжя і
(або) у твердій грошовій сумі. При цьому
розмір аліментів одному з подружжя суд
визначає з урахуванням можливості
одержання утримання від повнолітніх
дочки, сина, батьків та з урахуванням
інших обставин, що мають істотне
значення.

Суд розглядом справи встановив, що
позивачка утримує самостійно
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, а
також іншу дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
не працює, тому потребує від батька
дитини допомоги на своє утримання.

Натомість суд виходить з того, що
відповідач у теперішній час
позбавлений можливості належним чином
надавити допомогу позивачці, з якою
проживає спільний син, оскільки
самостійно сплачує кредит в сумі 1632
грн. щомісяця, витрачений на потреби
сім'ї, не має постійного та стабільного
доходу, хоча є працездатним.

Зважаючи на наведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання непрацездатної дружини до
досягнення ОСОБА_3 трьох років
підлягають частковому задоволенню, в
розмірі 200 грн. щомісячно, що
відповідатиме інтересам обох сторін.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини та непрацездатної дружини -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, уродженця міста Маріуполя
Донецької області, громадянина
України, не працюючого, який
зареєстрований в АДРЕСА_2, та мешкає по
АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована та
мешкає в АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2, на
утримання неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти в твердій
грошовій сумі у розмірі 1000 грн.
щомісячно, починаючи з 25 квітня 2014 року
та до повноліття дитини, але не менш ніж
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, уродженця міста Маріуполя
Донецької області, громадянина
України, не працюючого, який
зареєстрований в АДРЕСА_2, та мешкає по
АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована та
мешкає в АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2, на її
утримання аліменти в твердій грошовій
сумі у розмірі 200 грн. щомісячно,
починаючи з 25 квітня 2014 року та до
досягнення ОСОБА_3 трирічного віку,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення, а учасниками процесу, що
не були присутні при проголошенні, -
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя