У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І.,
Мостової Г.І., Остапчука Д.О.,-
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
стягнення аліментів, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Хмельницької області від 21 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення
аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги
обґрунтовані обов'язком відповідача
утримувати неповнолітню дитину в разі
позбавлення його батьківських прав
відносно цієї дитини. Позивач просила
суд стягнути з ОСОБА_7 аліменти на
утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 1/3
частини отримуваного ним доходу
щомісяця до досягнення ОСОБА_8
повноліття.

Заочним рішенням Старосинявського
районного суду Хмельницької області
від 25 лютого 2014 року позов
ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_6 аліменти на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно у розмірі 1/4
частини усіх його доходів, але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 17
січня 2014 року і до досягнення дитиною
повноліття. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області від 21 травня 2014
року вказане рішення скасовано та
ухвалено нове, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
рішення апеляційного суду скасувати, а
рішення суду першої інстанції залишити
в силі, посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з положень ч. 2 ст. 166 СК України,
відповідно до якої особа, позбавлена
батьківських прав, не звільняється від
обов'язку щодо утримання дитини.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, апеляційний суд
виходив з відсутності обов'язку
відповідача нести аліментні
зобов'язання на утримання
неповнолітньої дитини, оскільки
відомості щодо батька у свідоцтві про
народження дитини виключені.

Проте повністю погодитись з такими
висновками апеляційного суду не можна
з наступних підстав.

Судами встановлено, що сторони у справі
з 29 червня 2002 року перебували в
зареєстрованому шлюбі, на даний час
шлюб між сторонами розірваний.

Від шлюбу у сторін народився син
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Старосинявського районного
суду Хмельницької області від 05 липня
2005 року позов прокурора
Старосинявського району Хмельницької
області в інтересах ОСОБА_11, ОСОБА_8
задоволено. Позбавлено батьківських
прав ОСОБА_7 відносно його
неповнолітніх дітей: ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням Старосинявського районного
суду Хмельницької області від
05 жовтня 2005 року зобов'язано
відділ РАЦС Старосинявського РУЮ
Хмельницької області внесено зміни в
актовий запис про народження №43 від 11
травня 2005 року ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 по
Старосинявському відділені РАЦС, а
саме виключити відомості про батька
ОСОБА_7, прізвище ОСОБА_8 замінити на
прізвище матері ОСОБА_8.

З довідки від 23 жовтня 2013 року №12,
виданої ПП «Транс-Алекс» вбачається, що
відповідач працює на даному
підприємстві на посаді водія автобуса.

Частиною 2 статті 166 СК України
передбачено, що особа, яка позбавлена
батьківських прав, не звільняється від
обов'язку щодо утримання дитини.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного та обґрунтованого
висновку щодо обов'язку відповідача
сплачувати аліменти на утримання сина,
якому доводиться біологічним батьком,
та водночас позбавлений відносно нього
батьківських прав на підставі судового
рішення, врахувавши при цьому
перебування дитини-інваліда на
утриманні матері. За рішенням суду у
справі про зміну актового запису
фактично було змінене лише прізвище
дитини, таке рішення було прийнято
внаслідок судового рішення про
позбавлення відповідача батьківських
прав щодо дитини, останнім факт
біологічного батьківства не оспорено.

У порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК
України апеляційний суд, невірно
визначився із характером спірних
правовідносин та правовою нормою, що
підлягає застосуванню, пославшись на
відсутність зобов'язання по сплаті
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, з огляду на виключення з
актового запису відомостей щодо
батька, не вірно застосував до даних
правовідносин положення ст. 140
СК України, оскільки батьківство
відповідачем відносно неповнолітньої
дитини не оспорюється, та помилково
скасував законне рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України,
установивши, що апеляційним судом було
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області від 21 травня 2014
року скасувати, а заочне рішення
Старосинявського районного суду
Хмельницької області від 25 лютого 2014
року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук Д.О.
Остапчук