РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/765/14-ц

Провадження
№ 2/700/262/14

07 серпня 2014 року Лисянський районний
суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді
Бесараб Н.В.

за участю секретаря
Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Лисянка справу за
позовом ОСОБА_1, представника позивача
– ОСОБА_2 до Виноградської сільської
ради Лисянського району Черкаської
області про визнання права власності
на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Виноградської сільської ради
Лисянського району Черкаської області
та просить визнати за ним право
власності на спадкове майно.

У позовній заяві позивач вказав, що 18
травня 2004 року в с.Виноград Лисянського
району померла його баба – ОСОБА_3, про
що свідчить свідоцтво про смерть. Після
смерті баби відкрилась спадщина до
складу якої входить житловий будинок з
надвірними спорудами на який він
отримав свідоцтво про право власності,
оформив на себе але не зміг оформити
всю спадкову масу так як було допущено
помилку правовстановлюючих
документах а саме у державному акті на
землю площею 2,67 га. серії ІІ-ЧР № 049753
від 22 лютого 2002 року №23-1 видано на ім’я
«Цибрій Усті Вікторівні». За таких
обстави в судовому порядку встановлено
факт, що має юридичне значення. Після
смерті баби, він як спадкоємець за
заповітом фактично прийняв спадщину та
утримує наявні правовстановлюючі
документи. Про те, внаслідок
невідповідності у правовстановлюючому
документі не може отримати свідоцтво
про право власності за заповітом, тому
вимушений звернутися до суду.

В судове засідання позивач та
представник позивача не з’явились,
але надали суду заяву про розгляд
справи без їх участі, позовні вимоги
підтримують повністю.

Представник відповідача до суду не
з’явився, просив справу розглянути без
його участі, заперечень щодо
задоволення позову не має.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що заявлені вимоги підлягають до
задоволення з наступних підстав.

18 травня 2004 року в с.Виноград
Лисянського району померла баба
позивача – ОСОБА_3, про що свідчить
свідоцтво про смерть. Після смерті баби
відкрилась спадщина до складу якої
входить житловий будинок з надвірними
спорудами на який позивач отримав
свідоцтво про право власності, оформив
на себе але не зміг оформити всю
спадкову масу, так як було допущено
помилку правовстановлюючих
документах, а саме у державному акті на
землю площею 2,67 га., серії ІІ-ЧР № 049753
від 22 лютого 2002 року №23-1 видано на ім’я
«Цибрій Усті Вікторівні». За таких
обстави в судовому порядку встановлено
факт, що має юридичне значення. Після
смерті баби, позивач як спадкоємець за
заповітом фактично прийняв спадщину та
утримує наявні правовстановлюючі
документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України,
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України, не
допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням. Незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини. Відповідно до ст. 1218 цього ж
кодексу, до складу спадщини входять всі
права та обов’язки спадкодавця, а тому
прийняття спадщини частинами не
можливе.

Відповідно до ст.1297 ЦК України, у разі
прийняття спадщини, до складу якої
належить нерухоме майно, спадкоємець
зобов’язаний звернутися до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини для отримання
свідоцтва про право на спадщину та
подати правовстановлюючі документи на
спадкову масу.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна
може пред’явити позов про визнання
його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також в разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи те, що прийняття спадщини
частинами не допускається, позивач є
спадкоємцем за заповітом і позбавлений
можливості оформити спадщину шляхом
звернення до нотаріальної контори, то
за ним необхідно визнати право
власності на земельну ділянку, що
належить ОСОБА_3, померлій 18 травня 2004
року.

Враховуючи викладене, визнання
відповідачем позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.392, 1222, 1223, 1261, 1268, 1297 Цивільного
кодексу України, Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р.
“Про судову практику у справах про
спадкування”, ст.ст.5, 10, 11, 57, 58, 60, 107, 174,
212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, представника позивача –
ОСОБА_2 до Виноградської сільської ради
Лисянського району Черкаської області
про визнання права власності на
спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом право
власності на земельну ділянку для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
розміром 2,67 га., відповідно до
державного акту серії ІІ-ЧР № 049753 від 22
лютого 2002 року №23-1 виданого на ім’я
ОСОБА_4, яка померла 18.05.2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий суддя
–
Н. В.
Бесараб