22-ц/775/287/2014(м)
Головуючий у І інстанції Троян
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецькоі області
в складі:

Головуючого -
Песоцької Л.І.,

Суддів -
Ткаченко Т.Б., Мальцевої Є.Є.,

При секретарі -
Бєльченко Б.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
приватний нотаріус Волноваського
районного нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_3, про визнання
договору купівлі-продажу будинку
недійсним за апеляційною скаргою
представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4
на рішення Волноваського районного
суду Донецької області від 13 січня 2014
року,

в с т а н о
в и л а :

В листопаді 2013 року позивачка
звернулась до суду з даним позовом до
ОСОБА_2, в якому просила встановити
неправомірність дій ОСОБА_2, визнати
недійсним договір купівлі - продажу від
17 лютого 2011 року, за яким її чоловік,
ОСОБА_5, продав відповідачці будинок
АДРЕСА_1.

Посилалась на те, що її чоловік, ОСОБА_5,
в останні роки свого життя зле себе
почував, потребував стороннього
догляду, тому виникло питання щодо
приведення у законну форму догляду за
ними онукою ОСОБА_2 та укладання
договору довічного утримання. В
нотаріальній конторі договір
підписував чоловік, вона ніяких
документів не підписувала, згоди на
укладання договору купівлі - продажу не
давала, а ОСОБА_2 шляхом омани
заволоділа їх будинком.

Рішенням Волноваського районного суду
Донецької області від 13 січня 2014 року
у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання договору купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_5
та ОСОБА_2, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_3 17.02.2011 року, за
реєстром № 249 відмовлено за
необґрунтованістю позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду і
посилаючись в апеляційній скарзі на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права,
представник позивачки - ОСОБА_4, просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов
ОСОБА_1

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
апеляційний суд розглядає справу у
відсутності позивачки, відповідачки та
третьої особи, які належним чином
повідомлені про час і місце судового
розгляду справи. Від відповідачки та
третьої особи надійшли клопотання про
розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника позивачки -
ОСОБА_4, який підтримав доводи
апеляційної скарги, просив рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов ОСОБА_1,
заперечення проти апеляційної скарги
представника відповідачки ОСОБА_6, яка
просила відхилити апеляційну скаргу,
рішення суду залишити без зміни,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної

скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 11, 303 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що будь - яких доказів
обману померлого ОСОБА_5 відповідачкою
при підписанні договору
купівлі-продажу, позивачем суду не
надано. Позивачкою не доведено
наявність умислу відповідачки, факту
обману зі сторони відповідачки (тобто
винних дій сторони в угоді) і
безпосереднього впливу цього обману
на волевиявлення померлого ОСОБА_5 при
укладанні договору купівлі - продажу
будинку.

Посилання позивача на те, що
відповідачка привезла її та чоловіка
до нотаріуса для підписання договору
довічного утримання, що вони за станом
свого здоров'я не зрозуміли, що
підписують, підписавши таким чином
договір купівлі - продажу, не знайшли
свого підтвердження належними та
допустимими доказами в суді.

Доводи позивача, що підставою для
визнання недійсним спірного договору
є витяг з амбулаторної карти ОСОБА_5, в
якому міститься перелік його
захворювань, які не дозволяли йому
обдумати, адекватно оцінити і фізично
підписати договір купівлі - продажу,
спростовується матеріалами
нотаріального посвідчення договору та
поясненнями нотаріуса в судовому
засіданні, відповідно до яких він
перевірив дієздатність сторін, ніхто з
них не заявляв, що ОСОБА_5 під час
укладання договору чи його дружина
ОСОБА_1 під час надання згоди на
відчуження будинку з фізичних або
психічних захворювань були не здатними
усвідомлювати зміст договору
купівлі-продажу або не підписували
його.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися, оскільки він відповідає
обставинам справи, наданим доказам і
нормам матеріального права.

У відповідності з ч.3 ст.203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його волі.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою і 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.230 цього Кодексу, якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша статті 229 цього Кодексу),
такий правочин визнається судом
недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

Для справи правочин, який дієздатна
фізична особа вчинила у момент, коли
вона не усвідомлювала значення своїх
дій та (або) не могла керувати ними, може
бути визнаний судом недійсним за
позовом цієї особи, а в разі її смерті -
за позовом інших осіб, чиї цивільні
права або інтереси порушені.

Судом встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що 17 лютого 2011 року
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали договір
купівлі-продажу жилого будинку
АДРЕСА_1, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_3, за реєстром № 249.

Позивачка ОСОБА_1 дала згоду на продаж
будинку, про що подала нотаріусу
відповідну заяву, яка міститься в
нотаріальній справі.

Після оформлення договору ОСОБА_5 разом
з дружиною ОСОБА_1 та відповідачкою
продовжували мешкати в названому
будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог та заперечень.

В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 2009 року №9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» роз'яснено, що правочин
визнається вчиненим під впливом обману
у випадку навмисного введення іншої
сторони в оману щодо обставин, які
впливають на вчинення правочину. На
відміну від помилки, ознакою обману є
умисел у діях однієї зі сторін
правочину.

Наявність умислу в діях відповідача,
істотність значення обставин, щодо
яких особу введено в оману, і сам факт
обману повинна довести особа, яка діяла
під впливом обману. Обман щодо мотивів
правочину не має істотного значення.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи
спір, суд першої інстанції повно
всебічно і об'єктивно встановив
обставини справи та відповідні їм
правовідносини, поясненням сторін та
наданим доказам дав належну оцінку,
правильно застосував матеріальний
закон і дійшов обґрунтованого висновку
про відмову у задоволенні позову
ОСОБА_1 про визнання договору купівлі -
продажу, укладеного між ОСОБА_5 та
ОСОБА_2, недійсним, оскільки матеріали
справи не містять доказів того, і
позивака та її представник їх не
надали, що ОСОБА_2 ввела ОСОБА_5 в оману
щодо обставин, які вплинули на
укладення останнім правочину.

Укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 договір
купівлі - продажу був посвідчений
нотаріусом, який встановив волю
продавця та його дієздатність.

Як вбачається з матеріалів справи, у
договорі купівлі - продажу, окрім
власноручного підпису, мається
власноручно напис свого прізвища,
імені та по батькові в графі продавець,
що підтверджує волевиявлення щодо
укладання саме договору купівлі -
продажу жилого будинку, а не іншої
угоди. Крім того, при укладанні
договору ОСОБА_5 також власноручно
підписав заяви про видачу витягу про
відсутність заборони (арешту) на
будинок та ознайомлення з заявою
ОСОБА_2 щодо не перебування нею у шлюбі
і підтвердження про належність їй
особисто коштів, які витрачаються на
придбання будинку (а.с. 5, 44, 54, 59).

Зазначені обставини також
спростовують доводи апеляційної
скарги, що за станом здоров'я ОСОБА_5,
оскільки являвся інвалідом 1 групи,
фізично не міг підписати даний договір.

Крім того, позивачка як при зверненні з
позовом (а.с.1- 2) так і в суді першої
інстанції не заперечувала ті
обставини, що її чоловік в нотаріальній
конторі підписував договір,
посилаючись лише на те, що вони мали
намір укласти договір довічного
утримання.

Її доводи, що вона не давала згоди на
укладання останнім договору - купівлі
продажу спростовується власноручно
підписаною в нотаріальній конторі
заявою ( а.с. 57).

За життя продавець ОСОБА_5 не
пред'являв до відповідачки претензій
відносно укладеного договору, з
позовом про визнання угоди недійсною
не звертався, що не заперечувалось
представником позивачки.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції. Ніяких нових
обставин чи доказів, які не були
предметом розгляду судом першої
інстанції та могли б вплинути на
правильність висновків та рішення
суду позивачкою та її представником не
надано.

Матеріали перевірки з відповідними
висновками, проведеної за заявою
представника позивачки Волноваським
РВ ГУМВС, не містять доказів щодо
укладання ОСОБА_5 спірної угоди під
впливом омани (а.с.79- 80).

Таким чином, колегія суддів,
переглядаючи справу в межах
апеляційного оскарження та заявлених
позовних вимог, підстав для скасування
рішення суду першої інстанції не
вбачає, у зв'язку з чим апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Волноваського районного суду
Донецької області від 13 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня моменту
набрання чинності шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Л.І.Песоцька

Судді
Т.Б.Ткаченко

Є.Є.Мальцева