Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової
О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третьої особи на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
Служби в справах дітей Шумської
райдержадміністрації, про виселення за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Шумського районного суду
Тернопільської області від 30 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 8 липня 2014
року,

встановила:

У листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, третьої особи на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
Служби в справах дітей Шумської
райдержадміністрації, про виселення.

Позов мотивовано тим, що рішенням
Шумського районного суду
Тернопільської області від 24 грудня 2009
року було звернено стягнення на
предмет іпотеки по кредитному договору
від 18 березня 2008 року предметом якого є
житловий будинок, що в АДРЕСА_1 в
рахунок погашення заборгованості
шляхом продажу вказаного нерухомого
майна позивачем.

Зазначало, що на день передачі
житлового приміщення в іпотеку
зареєстрованих осіб у вказаному
будинку не було, а ОСОБА_4, який був
власником будинку, після укладення
договору іпотеки без згоди банку
вселив і прописав своїх дружину та
трьох дітей.

Оскільки із часу винесення судового
рішення ОСОБА_4 заборгованість по
кредитному договору не погашалась і
добровільно звільнити спірне
приміщення після попередження
письмового 30 вересня 2013 року
відповідачі не бажають, позивач
звернувся до суду.

Рішенням Шумського районного суду
Тернопільської області від

30 квітня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 8 липня 2014
року, позов задоволено частково.

Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 із приміщення житлового
будинку, що знаходиться в

АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення. У задоволені решти вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені в справі судові
рішення та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Частково задовольняючи позов суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, прийшов до
правильного висновку, що позивач має
право на виселення відповідачів із
житлового будинку, який був предметом
іпотеки та на який звернуто стягнення в
судовому порядку.

Висновок суду відповідає нормам ч.1 ст.
40 Закону України «Про іпотеку», ч. 3 ст.
109 ЖК України і наведені в касаційній
скарзі доводи висновок суду не
спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Шумського районного суду
Тернопільської області від 30 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 8 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова