АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Судової палати з
розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в
складі :

головуючого
Болотова Є.В.,

суддів:
Мараєвої Н.Є., Поліщук Н.В.

при секретарі
Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
поданням головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби України, боржник: публічне
акціонерне товариство «Нафтохімік
Прикарпаття», стягувач: компанія
«Мондаві Холдніг С.А.», про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України керівника боржника з
вилученням паспортного документа,

за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Нафтохімік
Прикарпаття» на ухвалу
Шевченківського районного суду міста
Києва від 13 червня 2014 року ,

встановила:

Ухвалою Шевченківського районного
суду міста Києва від 13 червня 2014 року
подання задоволено частково. Тимчасово
обмежено у праві виїзду за межі України
ОСОБА_2, який працює головою правління
публічного акціонерного товариства
«Нафтохімік Прикарпаття», до виконання
зобов'язань за рішенням арбітражного
суду Лондонської морської арбітражної
асоціації від 11 січня 2011 року по справі
за позовом компанії «Мондаві Холдніг
С.А.» до публічного акціонерного
товариства «Нафтохімік Прикарпаття»
про стягнення боргу. В іншій частині
вимог подання відмовлено.

В скарзі апелянт ставить питання про
скасування вказаної ухвали суду з
постановленням нової ухвали про
відмову у задоволенні подання
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник
апелянта апеляційну скаргу підтримав.

Представник державної виконавчої
служби проти апеляційної скарги
заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників процесу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення
подання державного виконавця про
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив з того, що боржником рішення
суду не виконується, боржник
ухиляється від його виконання, відтак
подання є обґрунтованим.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема, у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Приписами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові, який має паспорт може
бути відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених п. 1-9 цієї
статті, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Із матеріалів справи вбачається, що
Надвірнянським районним судом
Івано-Франківської області 26 жовтня 2012
року видано виконавчий лист № 0911/1032/2012,
згідно якого з публічного акціонерного
товариства «Нафтохімік Прикарпаття»
на користь компанії «Мондаві Холдінг
С.А.» (MondaviHoldingS.A.) стягнуто 1 025 710 доларів
50 центів США боргу за контрактом №
zz/041005-M від 04 жовтня 2005 року, 307 713 доларів
15 центів США сплати процентів на суму
боргу за період з 05 грудня 2005 року по
15.03.2012 року, в всього 1 333 423 доларів 65
центів США, що згідно курсу НБУ
становить 10 658 055 грн. 23 коп., 28 575 євро
відшкодування арбітражних витрат та 3
232 євро 50 євроцентів з сплати процентів
на суму арбітражних витрат, а всього 31
807 євро 50 євроцентів, що згідно курсу
НБУ становить 312 101 грн. 77 коп.

28.01.2013 року відкрито виконавче
провадження.

Звертаючись до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, державний виконавець
надав докази того, що ним вчинено всі
дії, передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» спрямовані на
погашення боргу.

Разом з тим, боржникне вживає
будь-якихзаходів для виконання
зобов'язань за виконавчим листом.

Обґрунтовуючи подання, державний
виконавець зазначав, що ним було
накладено арешт на розрахункові
рахунки товариства в банківських
установах. Разом з тим, в цей період,
товариством, для здійснення
господарської діяльності,
відкривались нові рахунки в
банківських установах.

Також державним виконавцем надано
докази того, що боржник вчиняє дії, які
унеможливлюють та ускладнюють
виконання рішення суду.

Зокрема, про ухилення боржника від
виконання зобов'язань свідчить заява
голови правління ПАТ «Нафтохімік
Прикарпаття» № 291-юр від 11 лютого 2013
року, в якій він зазначає рахунки банку,
з яких можна списати грошові кошти на
погашення боргу в розмірі 8 198 504 грн. 03
коп. та 2 771 652 грн. 97 коп. відповідно.

Однак, в ході проведення виконавчих
дій, державним виконавцем була
встановлена відсутність зазначених
грошових коштів на рахунках банку.

Крім того, державний виконавець
неодноразово звертався до товариства
із заявами про зобов'язання надати
інформацію щодо майна, на яке може бути
звернено стягнення. Натомість
будь-якої інформації з цього приводу
товариством надано не було.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що боржник ухиляється від виконання
обов'язків за виконавчим листом та
вірно задовольнив подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
щодо тимчасово обмеження виїзду
ОСОБА_2, який працює головою правління
публічного акціонерного товариства
«Нафтохімік Прикарпаття», за межі
України до виконання зобов'язання.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувану
судову ухвалу постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не впливають
на правомірність винесеної судом
ухвали.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що ухвала
Шевченківського районного суду міста
Києва від 13 червня 2014 року постановлена
з додержанням вимог закону, а відтак
підстав для її скасування в межах
доводів апеляційної скарги, немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст.
312, п. 4 ч. 1 ст. 314 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Нафтохімік
Прикарпаття» відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
міста Києва від 13 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий

Судді: