Справа № 2-5294/2006
У Х В А Л А

07 жовтня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська
О. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Бойко Тетяни
Іванівни,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду з
даною скаргою в порядку ст.383 ЦПК
України та просить суд визнати
неправомірною бездіяльність
державного виконавця міського відділу
ДВС Білоцерківського МРУЮ Бойко Т.І.
щодо не скасування арешту, накладеного
на все його майно відповідно до
постанови від 27 вересня 2012 року.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не
з'явився , від представника скаржника
ОСОБА_3 до суду надійшла заява про
розгляд скарги без його участі, скаргу
підтримав у повному обсязі, а також
надав до суду копію довідки міського
відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від
29.09.2014 року за №456 про відсутність
заборгованості по сплаті аліментів
станом на 29.09.2014 року та квитанцію про
сплату аліментів в сумі 695 гривень за
жовтень 2014 року.

Державний виконавець через канцелярію
суду подав письмові заперечення на
скаргу ОСОБА_1 Оглянувши матеріали
справи, суд прийшов до висновку , що
скаргу необхідно задовольнити з

наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
міському відділі Державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
знаходиться виконавчий лист №2-5294 від
29 вересня 2006 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в
розмірі ? частини всіх видів його
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 08.09.2006 року і до досягнення
дитиною повноліття.

В межах даного виконавчого провадження
відповідно до постанови державного
виконавця Москальчук Т.С. від 27
вересня 2012 року було накладено арешт
на все майно боржника ОСОБА_1 та
оголошено заборону на його відчуження.

Судом встановлено, що 22 вересня 2014 року
боржником ОСОБА_1 було здійснено повне
погашення заборгованості по аліментах
в сумі 44 232,00 гривень , в зв»язку з чим
він 24.09.2014 р. звернувся до державного
виконавця міськвідділу ДВС Бойко Т.І.
з заявою про звільнення майна з під
арешту.

Факт відсутності заборгованості по
аліментах підтверджується довідкою,
виданою міськвідділом ДВС 29.09.2014 року
та квитанцією від 06 жовтня 2014 року про
сплату поточних аліментів за жовтень
2014 року в сумі 695 гривень.

А тому суд приходить до висновку , що
заборгованість скаржника ОСОБА_1 по
аліментах на дату розгляду скарги
погашена у повному обсязі.

Статтею 6 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 статті 52 Закону
України «Про виконавче провадження»
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Відповідно до ч.2 статті 74 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі наявності заборгованості із
сплати аліментів понад три місяці
стягнення може бути звернено на майно
боржника.

На час розгляду справи підстави для
звернення стягнення на майно та
накладення арешту на його майно
відпали, оскільки заборгованість зі
сплати аліментів боржником погашена
повністю, аліменти за поточний місця
сплачено в повному обсязі, а тому також
відпали і підстави для арешту майна
боржника, який відповідно до ч.1 статті
57 Закону України «Про виконавче
провадження, застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Згідно ст.60 Закону України « Про
виконавче провадження»

1. Особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

2. У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

3. З майна боржника може бути знято
арешт за постановою начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
якщо виявлено порушення порядку
накладення арешту, встановленого цим
Законом. Копія постанови начальника
відділу державної виконавчої служби
про зняття арешту з майна боржника не
пізніше наступного дня після її
винесення надсилається сторонам та
відповідному органу (установі) для
зняття арешту.

4. У разі наявності письмового
висновку експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
щодо неможливості чи недоцільності
реалізації арештованого майна
боржника у зв'язку із значним ступенем
його зносу, пошкодженням або в разі
якщо витрати, пов'язані із зверненням
на таке майно стягнення, перевищують
грошову суму, за яку воно може бути
реалізовано, арешт з майна боржника
може бути знято за постановою
державного виконавця, що
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копії постанови
державного виконавця про зняття арешту
з майна надсилаються не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту.

5. У всіх інших випадках
незавершеного виконавчого провадження
арешт з майна чи коштів може бути
знятий за рішенням суду.

6. Зазначені у цій статті постанови
можуть бути оскаржені сторонами в
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
вимоги скаржника про скасування арешту
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню, оскільки підстави,
визначені законом для звернення
стягнення на майно боржника та
накладення арешту на все майно
боржника на теперішній час відсутні.
Доводи МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ
про те, що арешт, накладений на майно,
може бути знятий лише після закінчення
виконавчого провадження, тобто, після
досягнення дитиною повноліття, не
ґрунтується на вимогах закону,
оскільки чинним законодавством
встановлена можливість звернення
стягнення на майно боржника лише у разі
наявності заборгованості зі сплати
аліментів понад три місяці, що в даному
випадку відсутнє. Арешт та заборона
відчуження майна боржника за наявності
повністю погашеної заборгованості по
сплаті аліментів порушує майнові права
боржника, оскільки він практично
позбавлений можливості розпоряджатись
будь-яким своїм рухомим та нерухомим
майном.

На основі викладеного та керуючись ст.
ст. 383-387 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність
державного виконавця міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Бойко Тетяни
Іванівни щодо не зняття арешту,
накладеного відповідно до постанови
від 27 вересня 2012 року про арешт майна
боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони
на його відчуження, та зобов'язати
державного виконавця міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Бойко Тетяну
Іванівну задовольнити вимогу ОСОБА_1 -
усунути порушення шляхом зняття
арешту, накладеного відповідно до
постанови від 27 вересня 2012 року про
арешт майна та оголошення заборони на
його відчуження, в тому числі шляхом
вчинення дій щодо виключення з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно записів про обтяження
нерухомого майна ОСОБА_1.

Відповідно до ст.389 ЦПК України про
виконання ухвали відповідний орган
державної виконавчої служби
повідомляє суд і заявника не пізніше
ніж у місячний строк з дня одержання
ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом п'яти днів з дня
отримання її копії .

Суддя Л. М. Кошель