Справа № 510/972/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

19.08.2014 р. Ренійський
районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рені цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання,
які призначалися на 12.08.2014р., 19.08.2014р.,
будучи належним чином сповіщений, не
являвся, про причину неявки суд не
сповістив, був попереджений, що на
підставі ч. 4 ст.169 ЦПК України у разі
повторної неявки без поважних причин
або неповідомлення суду про причини
неявки справа буде розглянута у його
відсутності на підставі даних, що є в
матеріалах справи.

Позивачка ОСОБА_1 на задоволенні позову
наполягала, просила про розгляд справи
у її відсутності.

У зв'язку із цими обставинами суд
прийняв рішення про подальший заочний
розгляд справи на підставі наявних
доказів.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: свідоцтво
про шлюб сторін; копія паспорту
позивачки із відміткою про шлюб.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що позивачка просить
розірвати шлюб із відповідачем ОСОБА_2,
зареєстрований 24 квітня 2012р.,
зазначивши, що подружнє життя не
склалося, виявилася несхожість
характерів, поступово перестали
розуміти один одного. З приводу
непорозумінь, різних поглядів на
сімейне життя та ведення спільного
господарства між сторонами виникали
суперечки, сварки, у звязку із чим
поступово втратилися почуття любові та
поваги. Фактично сторони припинили
шлюбні відносини з травня 2014р., з того
часу мешкають окремо, в різних
населених пунктах. Ними неодноразово
робилися спроби щодо примирення, однак,
вони позитивних результатів не надали.
Таким чином, вже тривалий час сторони
подружніх відносин не підтримують,
сумісного господарства не ведуть.
Дітей від шлюбу немає. Розірвання шлюбу
в органі РАЦС в порядку ст. 106 СК України
неможливо, оскільки відповідач
відмовляється від явки до органу РАЦС.
У ситуації, що склалася, шлюб із
відповідачем носить суто формальний
характер, позивачка наполягає на його
розірванні.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що сім'я сторін
практично розпалася, її збереження
неможливе, шлюб існує суто формально і
підлягає розірванню. Суд також вважає,
що застосування заходів щодо
примирення подружжя, передбачених ст.
111 СК України, в даній ситуації буде
неможливим, оскільки сторони вже
досить тривалий час проживають окремо,
в даний час мешкають в різних населених
пунктах, позивачка зацікавленості в
збереженні сім'ї не проявляє, між
подружжям втратилися почуття любові і
пошани, взаємодопомоги і підтримки,
тобто морально-правові підстави шлюбу.

Згідно із ст. 51 СК України дружина та
чоловік мають рівне право на повагу до
своєї індивідуальності, своїх звичок
та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим

прізвищем або відновити своє дошлюбне
прізвище. У наданій суду заяві
позивачка просила після розірвання
шлюбу з відповідачем змінити її
прізвище на дошлюбне - «ОСОБА_1». На
підставі вищевказаних положень
законодавства суд задовольняє вимоги
позивачки щодо обрання прізвища після
розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 51, 56, 110-112, 113 Сімейного
кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 24.04.2012 року Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану у Приморському районі Одеського
міського управління юстиції, актовий
запис № 391, що не мають дітей, -
розірвати.

Після розірвання шлюбу змінити
позивачці її прізвище на дошлюбне -
«ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.І. Дудник