Справа №473/4464/3-ц 01.10.2014 01.10.2014 01.10.2014
Провадження №22-ц/784/1865/14
Головуючий по 1 інстанції Ротар М.М.
Доповідач апеляційної інстанції
Ухвала

Іменем України

01 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Локтіонової О.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Горенко Ю.В.,

за участю:

- прокурора Бескровної І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 19 березня 2014
року, ухвалене за позовом
Вознесенського міжрайонного прокурора
в інтересах держави в особі Головного
управління Держземагенства у
Миколаївській області, Вознесенської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_2 про дострокове розірвання
договору оренди, повернення земельної
ділянки та стягнення шкоди,

встановила:

30 вересня 2013 року Вознесенський
міжрайонний прокурор в інтересах
держави в особі Головного управління
Держземагенства у Миколаївській
області, Вознесенської районної
державної адміністрації пред'явив до
суду до ОСОБА_2 вищезазначений позов,
який обґрунтовував наступним.

06 липня 2010 року між Вознесенською
райдержадміністрацією та
ОСОБА_2 укладено строком на 5 років
договір оренди земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 86, 39 га, у тому числі 55, 09
га -пасовища, 31,3 га - ріллі, у межах
території Трикратської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області для сінокосіння та випасання
худоби, який зареєстрований 06 жовтня 2010
року у відділі Держкомзему у
Вознесенському районі за № 56.

Посилаючись на те, що в ході
перевірки дотримання земельного
законодавства, проведеної Державною
інспекцією сільського господарства в
Миколаївській області, виявлені
порушення відповідачем вимог ч. 5 ст. 20,
ч. 1 ст. 96 ЗК України та умов договору
оренди, а саме встановлено, що земельна
ділянка фактично розорана та засіяна
соняшником, що свідчить про нецільове
її використання, прокурор просив суд
достроково розірвати договір оренди
землі, повернути її у розпорядження
держави та стягнути заподіяну шкоду у
сумі 15 020 грн. 03 коп.

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 19 березня 2014
року позов прокурора задоволено.

-2-

Розірвано договір оренди
земельної ділянки площею 86,39 га,
розташованої у межах території
Трикратівської сільської ради
Вознесенського району, укладений 06
липня 2010 року між Вознесенською
райдержадміністрацією та ОСОБА_2
Зобов'язано ОСОБА_2 повернути земельну
ділянку у розпорядження держави в
особі Головного управління
Держземагенства у Миколаївській
області.

Стягнуто з відповідача на користь
бюджету Вознесенського району шкоду
заподіяну внаслідок використання
земельної ділянки не за цільовим
призначенням в розмірі 15 020 грн. 03 коп.
Вирішено питання про стягнення
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосуванням норм матеріального
права, просив рішення суду в частині
дострокового розірвання договору
оренди та повернення земельної ділянки
скасувати та ухвалити нове рішення.

Отже, з огляду на мотиви
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції в частині стягнення шкоди не
оскаржується, а тому відповідно до
ст. 303 ЦПК України в апеляційному
порядку в цій частині не
переглядається.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення прокурора,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з доведеності
обставин, пов'язаних з нецільовим
використанням земельної ділянки та
істотним порушенням умов договору, а
тому дійшов висновку про наявність
правових підстав для розірвання
спірного договору, повернення
земельної ділянки та відшкодування
заподіяної шкоди.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 25 Закону України "Про
оренду землі" визначено, що орендар
земельної ділянки зобов'язаний
виконувати встановлені щодо об'єкта
оренди обмеження (обтяження) в обсязі,
передбаченому законом або договором
оренди землі.

Згідно з ст.24 наведеного Закону
орендодавець має право вимагати від
орендаря використання земельної
ділянки за цільовим призначенням
згідно з договором оренди, збереження
родючості ґрунтів, додержання
державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до ч.1 ст.32 даного
Закону на вимогу однієї із сторін
договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених ст. ст. 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Частина 2 статті 651 ЦК України
передбачає, що договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

-3-

Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

Згідно з ст.34 Закону України "Про
оренду землі" у разі припинення або
розірвання договору оренди землі
орендар зобов'язаний повернути
орендодавцеві земельну ділянку на
умовах, визначених договором.

Отже, підставами для дострокового
розірвання договору оренди землі
можуть бути у разі, якщо ініціатором
витупає власник земельної ділянки
(орендодавець) - нецільове використання
земельної ділянки, несплата орендної
плати, екологічна шкода ділянці від
діяльності орендаря, її забруднення та
забур'янення тощо, а якщо ініціатором
виступає орендар - створення перешкод
орендареві у користуванні земельною
ділянкою тощо.

Судом встановлено, що 06 липня 2010
року між Вознесенською
райдержадміністрацією та ОСОБА_2
укладено строком на 5 років договір
оренди земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 86,39 га, у тому числі 55,09 га -
пасовища, 31,3 га - ріллі, у межах
території Трикратівської сільської
ради Вознесенського району
Миколаївської області для сінокосіння
та випасання худоби, який 06 жовтня 2010
року зареєстрований у відділі
Держкомзему у Вознесенському районі за
№ 56 (а.с.12-17).

Пункт 30 даного договору визначає,
що орендар зобов'язаний виконувати
встановлені щодо об'єкта оренди
обмеження (обтяження) (а.с.14).

09 липня 2013 року під час перевірки
дотримання відповідачем вимог
земельного законодавства державним
інспектором сільського господарства
виявлено, що орендована земельна
ділянка площею 55,09 га оброблена та
засіяна соняшником у такий спосіб, що
свідчить про використання її для
товарного сільськогосподарського
виробництва.

У зв'язку з зазначеним було
складено відповідний акт, протокол про
адміністративне правопорушення та
припис про приведення земельної
ділянки у придатний стан для
використання за цільовим призначенням
(а.с.14-21).

Постановою державного інспектора
сільського господарства від 28 серпня
2013 року ОСОБА_2 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.53 КУпАП (а.с.22).

Згідно з розрахунком, який
здійснив державний інспектор
сільського господарства за наслідками
вказаної перевірки, у зв'язку з
використанням земельної ділянки не за
цільовим призначенням державі
заподіяно майнової шкоди на суму 15 020
грн. 03 коп. (а.с.25).

Дані про те, що відповідач
відшкодував зазначену шкоду відсутні.

Інших доказів, матеріали справи
не містять.

Проаналізувавши викладене,
колегія суддів вважає, що висновок суду
першої інстанції про наявність підстав
для задоволення позову прокурора є
правильним.

Досліджені докази свідчать про
доведеність факту порушення орендарем
п. п. 1,15 договору оренди
щодо цільового використання земельної
ділянки, яке виходячи з розміру
заподіяної шкоди є істотним.

-4-

За такого, колегія суддів не
вбачає підстав для зміни або
скасування рішення суду першої
інстанції, оскільки воно є законним та
обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
про те, що допущене порушення умов
договору оренди має носити
систематичний характер, є
необґрунтованими, оскільки пов'язані з
невірним тлумаченням норм діючого
земельного законодавства.

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що відповідач мав на меті усунути
виявлені порушення, не ґрунтується на
матеріалах справи та є припущеннями,
тому не приймаються до уваги.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, а рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 19 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення, і
з цього часу може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: