Провадження № 2/522/2492/14
Справа № 2/1522/8888/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі :

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

за участю позивача - ОСОБА_1,
представників відповідачів - ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Приморського
районного суду м. Одеси, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, Приватного
підприємства - фірма «Ч.С.М.», ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, за участю третіх осіб без
самостійних вимог: Головне управління
Держсанепідслужби в Одеській області,
Управління охорони об'єктів культурної
спадщини Одеської обласної державної
адміністрації, Управління освіти й
науки Одеської міської ради,
Приморська районна адміністрація
Одеської міської ради, Управління
архітектури та містобудування
Одеської міської ради, Управління
розвитку споживчого ринку та захисту
прав споживачів Одеської міської ради,
про зобов'язання вчинити певні дії,
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним
вище позовом, який неодноразово нею
уточнювався, та згідно останніх
уточнень від 04.07.2014 року, позивачка
просила суд: заборонити діяльність
кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» у підвальному
приміщенні будинку АДРЕСА_1 що належить
на праві власності ОСОБА_5, та перебуває
в оренді у фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6; зобов'язати ОСОБА_5 демонтувати
неналежним чином встановлений навіс
над аварійним виходом з підвалу й
встановити дощоприймачі; зобов'язати
ОСОБА_5 демонтувати металевий навіс над
вікном підвалу; зобов'язати ОСОБА_5
відновити становище стіни арочного
проїзду у двір будинку по АДРЕСА_1
шляхом закладення самовільно
прорубаних вентиляційних отворів, а
також стягнути солідарно з ОСОБА_4, ПП
«Фірма «Ч.С.М.», ФОП ОСОБА_6 моральну
шкоду у розмірі 5.000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог, позивач
зазначив наступне.

Вона є власницею квартири АДРЕСА_2 яка
частково розташована над підвальним
приміщенням, в якому облаштовано
кафе-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке
знаходиться в оренді ФОП ОСОБА_6

ОСОБА_1 в своєму позові зазначає, що
діяльність кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» в
цілому спричинює негативні наслідки у
вигляді порушень чинного
санітарно-епідеміологічного
законодавства, пожежних, державних
будівельних норм, її законних прав та
інтересів, створюючи реальну загрозу
її життю, здоров'ю, майну, завдає
матеріальної та моральної шкоди.

Також, проведення різних заходів
супроводжується великим шумом, лайкою
та музикою, що не дає можливості
позивачці та її сім'ї відпочити та
вести нормальний спосіб життя, а
відсутність вентиляції та
водовідведення спричиняє виникнення
сирості в квартирі та неприємних
запахів. Про відповідні порушення
ОСОБА_1 зверталася до контролюючих
органів, які, в межах своїх повноважень,
виносили приписи та притягали винних
осіб до відповідальності.

Стягнення моральної шкоди позивачка
пояснює завданням їй неправомірними
діями відповідачів душевних страждань
та погіршенням стану здоров'я.

В судовому засіданні позивачка позов, з
урахуванням останніх уточнень,
підтримала та просила суд задовольнити
в повному обсязі, представники
відповідачів проти задоволення позову
заперечували, представник ОСОБА_4,
ОСОБА_3, надав письмові заперечення, в
яких зазначив, що діяльність кафе-бару
«ІНФОРМАЦІЯ_1» у підвальному
приміщенні будинку АДРЕСА_1
проводиться згідно діючого
законодавства України, а доводи
позивача не відповідають дійсності та
матеріалами справи не підтверджуються.

Інші учасники цивільного процесу до
судового засідання не з'явилися, про
час, дату та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили.

З'ясувавши обставини, якими сторони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, та правовідносини сторін,
що випливають з таких обставин,
вислухавши учасників цивільного
процесу, перевіривши їх доводи
наявними в справі доказами, дослідивши
матеріали справи, надавши їм правову
оцінку, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає повністю,
виходячи з наступного.

Як випливає з матеріалів справи, ОСОБА_1
є власницею квартири АДРЕСА_2 на
підставі Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 17.09.2004 року
(реєстровий № 1-5343), яка частково
розташована над підвальним
приміщенням, в якому облаштовано
кафе-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Рішенням № 389 від 27.02.1992 року виконкому
Жовтневої райради народних депутатів
нежитлове приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 було передано в оренду
кооперативу «Кондор», який рішенням №
1011 від 15.07.1993 року в ПП фірма «Ч.С.М.».

В подальшому, ОСОБА_4, згідно договору
купівлі-продажу № 155 від 06.10.2004 року
придбав вищевказане нерухоме майно,
яке було визначено під № 502 у літ «А».

Згідно договору купівлі-продажу від
23.12.2013 року, ОСОБА_4 продав нежитлове
приміщення за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_5,
яка в свою чергу передала його на
умовах оренди ОСОБА_6 (договір від 05.05.2014
року).

Судом встановлено, що між сторонами
виник спір з приводу водовідведення,
вентиляції та облаштування кафе-бару
«ІНФОРМАЦІЯ_1».

Що стосується позовних вимог, то слід
зазначити наступне, належних та
допустимих доказів, які б свідчили про
незаконну діяльність вищевказаного
закладу позивачем суду не надано, як і
не надано доказів протиправного
влаштування навісу над виходом з
підвалу та його вікном, а також
вентиляції.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування
(ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З приводу водовідведення. Це питання
порушувалось перед компетентними
органами як ОСОБА_1 так і ОСОБА_4,
результатом чого став припис, який
останнім було виконано та змонтовано
систему водовідведення над входом до
кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке в
подальшому було демонтовано.

Також, позивачка ОСОБА_1 просила суд
стягнути на її користь моральну шкоду,
яку вона оцінює в розмірі 5.000,00 грн.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995
р. (далі - Постанова), під моральною
шкодою слід розуміти витрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Крім того, пункт 4 Постанови передбачає,
що у позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди має бути
зазначено, в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Проте, позивачем не доведено завдання
їй моральної шкоди, не зазначено в чому
вона полягає, а також яким
неправомірними діями чи бездіяльністю
була завдана.

Керуючись ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 57-60, 109, 209,
212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд міста Одеси
шляхом подачі скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подавати апеляційну скаргу
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

О.С.Турецький

01 жовтня 2014 року