Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/2608/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Боєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:
Боєвої В.В.,

Суддів
Денисенко Т.С., Коваленко А.І.,

При секретарі:
Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Іскра
плюс 2009» на рішення Михайлівського
районного суду Запорізької області
від 14 квітня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Іскра плюс 2009» про
розірвання договорів оренди землі,
стягнення орендної плати та повернення
земельних ділянок, зустрічним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Іскра плюс 2009» до
ОСОБА_2 про стягнення збитків,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ТОВ
Іскра плюс 2009» про розірвання
договорів оренди землі, стягнення
орендної плати та повернення земельних
ділянок.

Позивач зазначав, що відповідно до
державного акту на право приватної
власності на землю серії ЗП № 099830, у
нього у власності є земельна ділянка
загальною площею 7,6439га, яка
складається із двох ділянок площею 3,5669
га та 4,0770 га та знаходиться на
території Тимошівської сільської ради
Михайлівського району Запорізької
області. 14 грудня 2009 року між ним та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Іскра плюс 2009» був
укладений договір оренди земельної
ділянки площею 3,5669 га. Крім цього, 14
грудня 2009 року між ним та відповідачем
був також укладений договір оренди
земельної ділянки площею 4,0770 га. При
укладенні договорів відповідач
прийняв на себе зобов'язання
сплачувати орендну плату за
користування його земельними
ділянками протягом 5 років, а належним
виконанням зобов'язання з боку
відповідача є внесення орендної плати
в строк, в формі та розмірі, які
визначені в договорах. На виконання
умов договорів він здійснив передачу
земельних ділянок, тим самим повністю
виконав свої зобов'язання перед
відповідачем.

Однак, відповідачем не було сплачено
орендної плати за 2012 рік, тому він був
змушений стягнути оренду плату в
судовому порядку, проте судове рішення
з вини відповідача до теперішнього
часу не виконано. В 2013 році відповідач
знову не сплатив орендну плату, тобто,
має місце систематична невиплата
орендної плати.

Враховуючи викладене, позивач просив
стягнути з відповідача на його користь
орендну плату за 2013 рік в сумі 4757,86 грн.,
пеню в розмірі 2713,20 грн., а також, у
зв'язку із систематичним порушенням
відповідачем умов договору, розірвати
договори про оренду землі та
зобов'язати відповідача повернути
належні йому земельні ділянки.

Не погоджуючись з позовом ТОВ «Іскра
плюс 2009» у квітні 2014 року звернулося до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про
стягнення збитків.

В позові позивач зазначав, що діями
ОСОБА_2. а саме, подачею ним позовів в 2013
та 2014 роках про стягнення орендної
плати, розірвання договорів оренди та
повернення земельних ділянок, ТОВ
«Іскра плюс 2009» спричинено збитки в сум
20731,68 грн. Зазначена сума збитків
складається з розміру податку, що буде
змушене сплатити ТОВ «Іскра плюс 2009» в
ході примусового виконання рішення
суду від 9 вересня 2013 року, яким з
товариства стягнуто орендну плату в
сумі 4757,86 грн., 15 % податку з цієї суми
складає 713.68 грн. Також ТОВ «Іскра плюс
2009» понесло збитки через несвоєчасне
оброблення земельної ділянки,
неможливість її засіву, свої збитки
оцінює в 20 000 грн.

Посилаючись на ці обставини, просили
задовольнити їх позовні вимоги.

Рішенням Михайлівського районного
суду Запорізької області від 14 квітня
2014 року позов ОСОБА_2 задоволено, у
задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю «Іскра плюс 2009» на
користь ОСОБА_2 орендну плату за
користування земельною ділянкою у 2013
році в розмірі 4757 (чотири тисячі сімсот
п'ятдесят сім) грн.86 коп.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю «Іскра плюс 2009» на
користь ОСОБА_2 пеню за несвоєчасне
внесення орендної плати в розмірі 2713
(дві тисячі сімсот тринадцять) грн. 20
коп.

Розірвано договір оренди земельної
ділянки площею 3,5669 га, укладений 14
грудня 2009 року між ОСОБА_2 та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Іскра плюс 2009» та
зареєстрований у Михайлівському
районному відділі Запорізької
регіональної філії Центру державного
земельного кадастру під № 84.

Розірвано договір оренди земельної
ділянки площею 4,0770 га, укладений 14
грудня 2009 року між ОСОБА_2 та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Іскра плюс 2009» та
зареєстрований у Михайлівському
районному відділі Запорізької
регіональної філії Центру державного
земельного кадастру під № 91.

Зобов'язано товариство з обмеженою
відповідальністю «Іскра плюс 2009»
повернути ОСОБА_2 земельні ділянки
площею 3,5669 га та площею 4,0770 га, що
належать йому згідно державного акту
ЗП № 099830 та розташовані на території
Тимошівської сільської ради
Михайлівського району Запорізької
області.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю «Іскра плюс 2009» на
користь ОСОБА_2 витрати на сплату
судового збору в сумі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «Іскра плюс
2009» посилаючись на незаконність та
необґрунтованість судового рішення,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_2

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно статті 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

У відповідності до статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

При вирішенні спору суд першої
інстанції вірно посилався на статтю 610
ЦК України згідно якої порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) та на положення
статей 611, 625, 629 ЦК України, якими
встановлені правові наслідки
порушення зобов'язання;
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання; обов'язковість
договору для виконання сторонами.

Крім того, суд враховував приписи
частини 2 статті 651 ЦК України
відповідно до якої договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Судом вірно застосовано положення
частини 1 статті 791 ЦК України згідно
якої за договором найму (оренди)
земельної ділянки наймодавець
зобов'язується передати наймачеві
земельну ділянку на встановлений
договором строк у володіння та
користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у
найм разом з насадженнями, будівлями,
спорудами, водоймами, які знаходяться
на ній, або без них.

Також судом враховано положення статей
96, 124 ЗК України - щодо обов'язку
землекористувачів своєчасно
сплачувати земельний податок або
орендну плату; порядок передачі
земельної ділянки в оренду та приписи
статті 125 ЗК України, якою встановлено,
що право власності на земельну ділянку,
а також право постійного користування
та право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Суд правильно застосував до
правовідносин сторін приписи статей 15,
22, 24, 25 Закону України «Про оренду
землі», якими встановлено: умови
договору оренди; форма орендної плати;
права та обов'язки орендодавця та
орендаря.

Задовольнивши позов ОСОБА_2, суд
виходив з того, що позовні вимоги
ОСОБА_2 є доведеними, оскільки має місце
систематичне порушення орендарем
вимог закону та умов договорів оренди
земельних ділянок - щодо несплати
орендної плати.

При вирішенні спору за зустрічним
позовом ТОВ «Іскра плюс 2009» суд вказав,
що з огляду на приписи статей 22, 611 ЦК
України, якими встановлено право особи
на відшкодування збитків та визначено
поняття збитків, позовні вимоги
орендаря -ТОВ «Іскра плюс 2009» щодо
відшкодування збитків з орендодавця -
ОСОБА_2 - ніякими належними доказами не
підтверджені, а тому відмовив в
задоволенні зустрічного позову за
недоведеністю.

Основні доводи апеляційної скарги
полягають в тому, що суд першої
інстанції всупереч вимогам статей 212, 214
ЦПК України розглянув справу за одне
судове засідання - без жодних доказів.
Апелянт вважає, що в справі має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи, оскільки позивач не
надав доказів, що він звертався до
орендаря з вимогою про виплату йому
орендної плати, а йому було відмовлено.

Проте, такі доводи апеляційної скарги
не знайшли підтвердження при
апеляційному розгляді.

Судом встановлено, що відповідно
до державного акту на право приватної
власності на землю серії ЗП № 099830 (а. с.
7), зареєстрованого 11 серпня 2005 року в
книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю під №
21, у власності ОСОБА_2 є земельна
ділянка загальною площею 7,6439 га, яка
складається із двох ділянок площею 3,5669
га та 4,0770 га та виділена в натурі (на
місцевості) на території Тимошівської
сільської ради Михайлівського району
Запорізької області.

14 грудня 2009 року між ОСОБА_2 та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Іскра плюс 2009» були
укладені договори оренди земельних
ділянок:

- площею 3,5669 га, договір
зареєстровано 26 січня 2010 року у
Михайлівському районному відділі
Запорізької регіональної філії Центру
державного земельного кадастру під №
84 (а. с. 8-10);

- площею 4,0770 га, договір
зареєстровано 26 січня 2010 року у
Михайлівському районному відділі
Запорізької регіональної філії Центру
державного земельного кадастру під №
91 (а. с. 12-14).

Вказані в договорах земельні ділянки
були передані ОСОБА_2 ТОВ «Іскра плюс
2009» 14 грудня 2009 року, що
підтверджується актами визначення в
натурі меж земельних ділянок та
передачу на зберігання межових знаків
(а. с. 11, 15) і не заперечується сторонами.
Тобто, позивач ОСОБА_2 зі свого боку
повністю виконав свої зобов'язання за
договором.

Умовами договорів від 14 грудня 2009 року
передбачено наступне:

п. 8 - договори укладені терміном на 5
років;

п. 9 - розмір орендної плати вноситься
орендарем у грошовій формі у розмірі 3%
від нормативної грошової оцінки землі
чи в натуральній формі по
закупівельним цінам рослинницької
продукції, що склалась на момент
розрахунків;

п. 10 - обчислення розміру орендної плати
за землю обчислюється з урахуванням
індексів інфляції;

п. 11 - орендна плата вноситься орендарем
один раз на рік до 25 грудня звітного
року;

п. 43 - відповідальність за несплату
орендної плати несе орендар.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 651 ЦК України
передбачено, що договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

За змістом статті 792 ЦК України, за
договором найму (оренди) земельної
ділянки наймодавець зобов'язується
передати наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату.
Земельна ділянка може передаватись у
найм разом з насадженнями, будівлями,
спорудами, водоймами, які знаходяться
на ній, або без них. Відносини щодо
найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

Згідно статті 96 Земельного кодексу
України (далі - ЗК України),
землекористувачі зобов'язані
своєчасно сплачувати земельний
податок та орендну плату.

Частиною 4 статті 124 ЗК України
визначено, що передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб,
здійснюється за договором оренди між
власником земельної ділянки і
орендарем.

Відповідно до статті 125 ЗК України,
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про
оренду землі», встановлено, що
істотними умовами договору оренди
землі є орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за
несплату.

Згідно частини 5 статті 22 Закону
України «Про оренду землі», внесення
орендної плати оформлюється письмово,
за винятком перерахування коштів через
фінансові установи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 24 Закону
України «Про оренду землі»,
орендодавець має право вимагати від
орендаря своєчасного внесення
орендної плати. Орендодавець
зобов'язаний: передати в користування
земельну ділянку у стані, що відповідає
умовам договору оренди; при передачі
земельної ділянки в оренду
забезпечувати відповідно до закону
реалізацію прав третіх осіб щодо
орендованої земельної ділянки; не
вчиняти дій, які б перешкоджали
орендареві користуватися орендованою
земельною ділянкою; відшкодувати
орендарю капітальні витрати, пов'язані
з поліпшенням стану об'єкта оренди, яке
проводилося орендарем за згодою
орендодавця; попередити орендаря про
особливі властивості та недоліки
земельної ділянки, які в процесі її
використання можуть спричинити
екологічно небезпечні наслідки для
довкілля або призвести до погіршення
стану самого об'єкта оренди.

Статтею 25 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що орендар
земельної ділянки має право:
самостійно господарювати на землі з
дотриманням умов договору оренди
землі; за письмовою згодою орендодавця
зводити в установленому
законодавством порядку жилі,
виробничі, культурно-побутові та інші
будівлі і споруди та закладати
багаторічні насадження; отримувати
продукцію і доходи; здійснювати в
установленому законодавством порядку
за письмовою згодою орендодавця
будівництво водогосподарських споруд
та меліоративних систем. Орендар
земельної ділянки зобов'язаний:
приступати до використання земельної
ділянки в строки, встановлені
договором оренди землі, зареєстрованим
в установленому законом порядку;
виконувати встановлені щодо об'єкта
оренди обмеження (обтяження) в обсязі,
передбаченому законом або договором
оренди землі; дотримуватися режиму
використання земель
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення; у
п'ятиденний строк після державної
реєстрації договору оренди земельної
ділянки державної або комунальної
власності надати копію договору
відповідному органу державної
податкової служби.

В порушення умов договорів орендар не
виплатив ОСОБА_2 орендну плату за 2012
рік, тому позивач був змушений
звернутися до суду з позовом. Рішенням
Михайлівського районного суду
Запорізької області від 9 вересня 2013
року з ТОВ «Іскра плюс 2009» на користь
ОСОБА_2 стягнуто орендну плату за
користування земельною ділянкою
загальною площею 7,6439 га в розмірі 4757,86
грн. та пеню в розмірі 1599,36 грн., а також
судові витрати на загальну суму 1101,12
грн. Вказане рішення суду набрало
законної сили 30 вересня 2013 року та
знаходиться в стадії примусового
виконання (а. с. 16-18; 34).

В силу вимог частини 3 статті 61 ЦПК
України обставини, які встановлені
вказаним судовим рішенням, суд вважає
доведеними та такими, що не підлягають
доказуванню в межах розгляду даної
справи, а тому достовірно встановленим
є факт несплати відповідачем орендної
плати ОСОБА_2 за 2012 рік.

Відповідач ТОВ «Іскра плюс 2009» вдруге
порушив умови п. 11 договорів оренди, а
саме, за 2013 рік знову не виплатив
позивачу орендну плату, тому суд першої
інстанції дійшов висновку про
наявність систематичного порушення
відповідачем зобов'язань щодо сплати
орендної плати, неналежне виконання
ним умов договорів.

З матеріалів справи видно, що позивач
надав суду розрахунок орендної плати
за 2013 рік за двома договорами оренди,
який відповідає умовам договорів
оренди та зроблений у відповідності до
роз'яснень Держземагенства у
Василівському районі (а. с._3-4; 19)

Так, згідно інформаційного листа
відділу Запорізької області № 0652/1 від
13 грудня 201/ року при визначенні
грошової оцінки окремої земельної
ділянки (вид угідь - рілля), що
розташована на території Тимошівської
сільської ради, розрахунок вартості
проводиться наступним чином: вартість 1
га (є незмінною), без урахування
коефіцієнту індексації; коефіцієнт
індексації, що дорівнює 3,2 (лист
Держемагенства України від 12 січня 2012
року № 355/22/8-12 «Про індексацію
нормативної грошової оцінки земель»;
коефіцієнт індексації, який
застосовується для врахування змін у
рентному доході - 1,756 (постанова КМУ від
31 жовтня 2011 року № 1185 «Про внесення
змін до Методики нормативної грошової
оцінки земель сільськогосподарського
призначення та населених пунктів») (а.
с. 19).

За цим розрахунком нормативна грошова
оцінка за двома договорами оренди
становить: вартість 1 га землі (незмінне
значення) 3692,33 грн. х 7,6439 га (площа двох
земельних ділянок) х 3.2 (коефіцієнт
індексації) х 1,756 (коефіцієнт
індексації, який застосовується для
врахування змін у рентному доході за
постановою КМУ від 31 жовтня 2011 року №
1185) = 158595,18 грн. (нормативна грошова
оцінка ділянок ОСОБА_2 на 2013 рік). За
умовами п. 9 договорів, орендна плата за
2013 рік складає: 158595,18 грн. х 3% = 4757,86 грн.,
що підлягає примусовому стягненню з
відповідача (а. с.8; 12; 3-4; ).

За умовами п. 14 договорів, у разі
невнесення орендної плати у строки,
визначені договорами, справляється
пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за
кожен день прострочення.

Відповідно до пункту 28 договорів
оренди орендодавець має право вимагати
від орендаря своєчасного внесення
орендної плати, а згідно з пунктом 14 цих
договорів у разі невнесення орендної
плати до 25 грудня звітного року
справляється пеня у розмірі 0,2% від
несплаченої суми за кожен день
прострочення.

Наведений позивачем в позовній заяві
розрахунок пені також є правильним.
Так, пеня за один день прострочення
складає: 4757,86 грн. (розмір орендної
плати за 2012 рік, встановлений рішенням
суду) х 0,2 % (пеня) = 9,52 грн. Рішенням
Михайлівського районного суду
Запорізької області від 09.09.2013 року з
відповідача на користь позивача була
стягнута пеня по 12.06.2013 року. Станом на
день подачі позову - 26 березня 2014 року,
прострочення складає - 285 днів, а тому
загальна сума пені становить: 9,52 грн.
(розмір пені) х 285 дні = 2713,20 грн., а відтак
рішення про стягнення з відповідача на
користь ОСОБА_2 вказаної суми пені
також відповідає вимогам закону та
обставинам справи.

Частиною 1 статті 32 Закону України «Про
оренду землі», на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України. Згідно пункту «д»
статті 141 ЗК України підставами
припинення права користування
земельною ділянкою є систематична
несплата земельного податку або
орендної плати.

Пунктом 38 договорів оренди від 14 грудня
2009 року, договір припиняється шляхом
його розірвання за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін з підстав
невиконання стороною обов'язків,
встановлених договором.

Виходячи зі змісту вищевказаних норм
права та умов договорів, договір оренди
земельної ділянки може бути достроково
розірваний за рішенням суду у разі
невиконання орендарем обов'язків,
передбачених статтями 24, 25 Закону
України «Про оренду землі» та умовами
договору оренди земельної ділянки,
якщо має місце систематична несплата
орендної плати в установлений
договором строк.

При вирішенні спору в частині позовних
вимог ОСОБА_2 щодо розірвання
договорів оренди землі, суд першої
інстанції посилався на те, що
відповідач не сплатив позивачу орендну
плату за 2012 рік в сумі 4757,86 грн., що було
встановлено рішенням Михайлівського
районного суду Запорізької області від
9 вересня 2013 року, яке набрало законної
сили. До теперішнього часу з вини
відповідача вказане судове рішення не
виконане (а. с. 16-18; 34).

Також має місце несплата орендної
плати за 2013 рік в сумі 4757,86 грн., що
встановлено в ході розгляду даної
справи. Доказів отримання позивачем
орендної плати за 2013 рік суду надано не
було.

Судова колегія вважає, що за таких умов
висновок суду першої інстанції щодо
наявності підстав для розірвання
договорів оренди землі від 14 грудня 2009
року та повернення земельних ділянок
позивачу в зв'язку з систематичним
порушенням умов договорів - несплатою
орендної плати за 2012 та 2013 роки,
відповідає обставинам справи та
вимогам діючого законодавства.

Вирішуючи спір за зустрічним позовом
ТОВ «Іскра плюс 2009», суд першої
інстанції посилався на приписи статті
22 ЦК України, якою встановлено, що
особа, якій завдано збитки у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки),
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).
Таким чином, у вигляді упущеної вигоди
відшкодовуються тільки ті збитки, які б
могли бути реально отримані при
належному виконанні зобов'язання.

Також суд правильно врахував приписи
статті 611 ЦК України згідно якої у разі
порушення зобов'язання настають
наслідки встановлені договором або
законом, зокрема: відшкодування
збитків.

Посилаючись на те, що цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, а кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження того факту, що ОСОБА_2
були порушені будь-які умови укладених
між ними договорів та взагалі яким
чином орендодавець порушив права ТОВ
«Іскра плюс 2009» та на підтвердження
спричинення орендодавцем ОСОБА_3
збитків орендарю - ТОВ «Іскра плюс 2009»,
пов'язаних зі сплатою орендарем
податку в сумі 713,68 грн. та з умовним
припущенням орендаря про можливість
неотримання ним прибутку в результаті
використання орендованих земельних
ділянок в розмірі 20000 грн. Таким чином,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що в задоволенні зустрічного
позову слід відмовити за
недоведеністю.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають обставинам справи,
належним чином оціненим доказам, а
також узгоджуються з нормами
матеріального права, які судом
правильно застосовані.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для встановлення
неправильного застосування судом
першої інстанції норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, а тому судова колегія вважає, що
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Іскра
плюс 2009» відхилити.

Рішення Михайлівського районного суду
Запорізької області від 14 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: