У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,суддів:
Мазур Л.М., Нагорняка В.А.,Маляренка
А.В.,Писаної Т.О.розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області про визнання дій
незаконними, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 03 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи його тим, що 02 січня 2013
року, за результатом конкурсного
відбору, його було прийнято на посаду
начальника юридичної служби до
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука. Але під
час роботи ним було встановлено
втручання в особисте життя зі сторони
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука яке
полягало в наступному.

08 травня 2013 року ОСОБА_6 подав до
Полтавського обласного центру
зайнятості заяву про допущення до
участі в конкурсному відборі на
заміщення вакантної посади державного
службовця - начальника юридичного
відділу Кременчуцького міськрайонного
центру зайнятості.

З 17 по 24 травня 2013 року перебуваючи на
лікуванні в 5-й міській лікарні, за
попереднім дозволом лікаря бути
відсутнім у лікарні 18 травня 2013 року з 09
год. 30 хв. до 18 год. 00 хв. їздив до м.
Полтави для консультування з лікарем з
приводу наявного в нього захворювання.
Водночас, маючи вільний час перед
зустріччю з лікарем, та знаючи, що цього
дня проходить конкурс в Полтавському
обласному центрі зайнятості на
заміщення вакантної посади державного
службовця - начальника юридичного
відділу Кременчуцького міськрайонного
центру зайнятості, відвідав центр
зайнятості та прийняв у конкурсі
участь.

Проте виконавчий комітет
Автозаводської районної ради м.
Кременчука Полтавської області без
його згоди звернувся до Полтавського
обласного центру зайнятості з запитом
на предмет участі в Полтавському
обласному центрі зайнятості в конкурсі
на заміщення вакантної посади
державного службовця - начальника
юридичного відділу Кременчуцького
міськрайонного центру зайнятості та до
5-ї міської лікарні з запитом на предмет
лікування, чим здійснив незаконне
збирання, зберігання та використання
конфіденційної інформації стосовно
нього, а тому ОСОБА_6 просить визнати
дії виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука Полтавської області
незаконними.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 22 листопада 2013 року у
вищезазначеному позові відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 03 лютого 2014 року
рішення суду першої інстанції
скасовано, а провадження у справі за
позовом ОСОБА_6 до виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука Полтавської області про
визнання дій незаконними закрито з
підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду про
закриття провадження у справі, а справу
направити для продовження розгляду до
суду апеляційної інстанції, мотивуючи
свої доводи порушенням судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
на таких підставах.

Постановляючи ухвалу про закриття
провадження у справі, суд апеляційної
інстанції, виходив із того, що спір
виник з приводу проходження позивачем
як державним службовцем публічної
служби, а тому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17
КАС України справа підлягає розгляду у
порядку адміністративного
судочинства.

Даний висновок не ґрунтується на
нормах процесуального права та
матеріалах справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
суд закриває провадження у справі, якщо
справа не підлягає розгляду у порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших відносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

З позовної заяви ОСОБА_6 вбачається, що
він просив суд визнати незаконними дії
відповідача, що полягають у втручанні в
особисте життя шляхом незаконного, без
його згоди, збирання про нього
конфіденційної інформації.

Таким чином, спір у справі, що
розглядається, стосується порушення
відповідачем особистих немайнових
прав позивача, а саме права на свободу
та особисту недоторканість, права на
недоторканість особистого і сімейного
життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ЦК України
фізична особа має право на захист свого
особистого немайнового права від
протиправних посягань інших осіб.
Захист особистого немайнового права
здійснюється способами, встановленими
главою 3 цього Кодексу.

Отже, спір у справі стосується захисту
особистих немайнових прав та
регулюється нормами цивільного
законодавства.

Постановляючи ухвалу про закриття
провадження у справі, апеляційний суд
вищенаведене до уваги не взяв та
помилково вважав, що справа не підлягає
розгляду у порядку ЦПК України.

Враховуючи зазначене, рішення
апеляційного суду не може залишатися в
силі, допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права
призвели до неправильного вирішення
справи, рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню з передачею справи
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської
області від 03 лютого 2014 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.
МакарчукСудді: Л.М. Мазур А.В. Маляренко
В.А. Нагорняк Т.О. Писана