СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/5583/14-ц
пр. № 2/759/3012/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 року Святошинський районний
суд м. Києва у складі головуючого судді
Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на рухоме майно та
розподіл спільно набутого майна,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом
про визнання права власності на ?
частку автотранспортного засобу марки
«Форд Транзит», 1997 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та на
моторний човен Fletcher, реєстраційний
номер НОМЕР_2 з двигуном Yamaha 55 Belt,
прийняти відмову позивача від ? частки
автотранспортного засобу марки «Форд
Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1,
припинити право власності відповідача
на моторний човен та визнати за
позивачем право власності на човен.
Вимоги мотивовані тим, що в 2002 року та в
2006 році сторони за спільні кошти
придбали автомобіль марки «Форд
Транзит», 1997 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та моторний
човен Fletcher, реєстраційний номер НОМЕР_2,
з двигуном Yamaha 55 Belt, за спільні кошти
проведено ремонтні роботи автомобіля.
За усною домовленістю право власності
оформлене на відповідача з наданням
позивачу права керування транспортним
засобом, обумовлено режим спільного
користування. З 2011 року відповідач
почав створювати перешкоди в
користуванні нерухомим майном, забрав
свідоцтво про державну реєстрацію та
ключі. Сторони набули права спільної
часткової власності на придбане майно,
проте таке право відповідачем не
визнається.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні заперечували проти
позову пославшись на його
безпідставність і пропуск строків
позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін і
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.

Встановлено, що за ОСОБА_2
зареєстровано право власності на
автомобіль «Форд Транзит»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
підтверджується обліковою карткою
приватного АТМ (а. с. 5 ) та визнається
сторонами.

Згідно суднового білета № 022068, що
виданий 14.09.2006 року, свідоцтва про
придатність малого судна до плавання
та акту огляду малого судна № 101-1-7192-06
від 14.09.2006 року, ОСОБА_2 є власником
туристичного моторного човна «Fletcher» (а.
с. 39-41). Факт придбання відповідачем
вказаного човна та підвісного двигуна
до нього підтверджується видатковою
накладною № 4 від 19.01.2006 року,
квитанцією від 19.01.2006 року, накладною №
3 від 01.09.2006 року, товарним чеком № 24 від
01.09.2006 року та квитанцією до
прибуткового касового ордеру № 24 від
01.09.2006 року (а. с. 34-38).

Зазначені вище документи
підтверджують, що саме ОСОБА_2 є
власником спірних автомобіля і човна, і
що саме він сплачував кошти при купівлі
човна та підвісного двигуна до нього.

Позивач стверджує, що вказане майно
придбавалося сторонами за спільні
кошти для спільного користування.
Відповідач заперечує зазначені
обставини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Частиною 1 статті 355 ЦК України
встановлено: майно, що є у власності
двох або більше осіб (співвласників),
належить їм на праві спільної
власності (спільне майно).

Майно, набуте в результаті спільної
праці та за спільні грошові кошти
членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі (ч. 4 ст. 368 ЦК України).

В силу наведених норм, майно є спільною
власністю, якщо воно набуте
співвласниками з підстав, що не
заборонені законом.

Проте, на порушення ст. 60 ЦПК України,
позивачем не надано жодних доказів на
підтвердження того, що спірні
автомобіль «Форд Транзит»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, та
моторний човен «Fletcher» придбавалося
сторонами у спільну власність, за
спільні кошти та для спільного
користування.

З наданих відповідачем доказів
вбачається, що він є власником спірного
майна, яке придбане ним одноособово.
Суду не надано жодних, які б
спростовували зазначене.

На підставі наведеного відсутні
підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 328, 355 ЦК України, ст. ст.
60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги та може бути
оскаржене до апеляційного суду м. Києва
через районний суд, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.07.2014
року.

СУДДЯ:
Т.О. ЗАЄЦЬ