Справа № 683/2478/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 вересня 2014 року
Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді
Завадської О.П.

при секретарі
Васічевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом ОСОБА_1 до
Веснянської сільської ради
Старокостянтинівського району,
управління Держземагенства у
Старокостянтинівському районі про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування,

встановив:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Веснянської
сільської ради Старокостянтинівського
району, управління Держземагенства у
Старокостянтинівському районі про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування площею
0,602 га для обслуговування житлового
будинку та ведення підсобного
господарства, що розташована на
території Веснянської сільської ради
с. Веснянка Старокостянтинівського
району Хмельницької області, що
належала ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ХМ № 02540,
виданого Веснянською сільською радою
Старокостянтинівського району
Хмельницької області 20 травня 1998 року.
Свої позовні вимоги обґрунтовують тим,
він являється спадкоємцем останньої по
заповіту, інших спадкоємців немає. В 2002
році ОСОБА_2 подарувала йому житловий
будинок з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1. А стосовно іншого майна в 2006
році склала на нього заповіт. Наразі
йому державний нотаріус відмовив в
оформлення спадкових прав на
приватизовану земельну ділянку біля
подарованого йому житлового будинку,
так як взаємопов'язані об'єкти
нерухомості не можуть бути у власності
різних осіб.

Учасники судового розгляду в судове
засідання не з'явились, проте направили
до суду заяви, якими позивач та
представник співвідповідача
Веснянської сільської ради
Старокостянтинівського району визнали
заявлені позовні вимоги, а представник
співвідповідача управління
Держземагенства у
Старокостянтинівському районі при
вирішенні справи поклався на розсуду
суду, та всі просили розглянути справу
без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновків про наступне.

Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК
України спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно ст. 1233 ЦК України заповіт є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своє смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Веснянка
Старокостянтинівського району, про що
складено відповідний запис № 14 згідно
даних свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, виданого Веснянською сільською
радою Старокостянтинівського району
Хмельницької області 05 квітня 2006 року.

Позивач юридично прийняв спадщину,
шляхом подання 11 серпня 2006 року
відповідної заяви до
Старокостянтинівської державної
нотаріальної контори, в порядку ст. 1272
ЦК України. На підставі його заяви була
заведена спадкова справа № 509/2006 року
до майна померлого (інформаційна
довідка зі Спадкового реєстру
(спадкові справи та видані на їх
підставі свідоцтва про право на
спадщину) № 38462335, наданий
Старокостянтинівською державною
нотаріальною конторою 25 вересня 2014
року). Зі змісту копій матеріалів даної
спадкової справи, направлених суду
нотаріальною конторою 25 вересня 2014
року за № 3670/01-16, вбачається, що позивач
являється єдиними спадкоємцем по
заповіту на все майно померлої. Інших
спадкоємців, а також, передбачених
законом, та ст. 1241 ЦК України,
малолітніх, неповнолітніх,
недієздатних осіб та осіб, цивільна
дієздатність яких обмежена, немає.

До складу спадкового майна після
смерті ОСОБА_2 увійшла земельна ділянка
площею 0,602 га в межах згідно з планом
(опис меж: від А до Б землі ОСОБА_5; від Б
до В землі сільської ради; від В до А
землі ОСОБА_6) для обслуговування
житлового будинку 0,25 га та ведення
підсобного господарства 0,352 га, що
розташована на території Веснянської
сільської ради с. Веснянка
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, що належала
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії ХМ
№ 02540, виданого Веснянською сільською
радою Старокостянтинівського району
Хмельницької області 20 травня 1998 року.
Акт зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 13.

Постановою державного нотаріуса
Старокостянтинівської державної
нотаріальної контори Заваротної Т.В.
від 29 вересня 2014 року позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на дану
земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 в
зв'язку з тим, що власником житлового
будинку з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1. Веснянка
Старокостянтинівського району
являється позивач на підставі
вищевказаного договору дарування, а
власником земельної ділянки за цією ж
адресою, передбаченою для
обслуговування даних житлового
будинку з надвірними будівлями
являється спадкодавець ОСОБА_2, що не
відповідає вимогам законодавства,
оскільки при переході права власності
на нерухомість, земельна ділянка, на
якій вона розташована повинна
переходити у власність власника цих
об'єктів.

Відповідно до роз'ясень в п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30 травня 2008 року „Про судову практику у
справах про спадкування" за наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права
на спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Так, згідно змісту договору дарування,
посвідченого ОСОБА_4, приватним
нотаріусом Старокостянтинівського
районного нотаріального округу 18
червня 2002 року за р. № 1911, ОСОБА_1
отримав у дар від ОСОБА_2 житловий
будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1
Старокостянтинівського району
Хмельницької області.

У відповідності до даних Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ХМ № 02540, виданого
Веснянською сільською радою
Старокостянтинівського району
Хмельницької області 20 травня 1998 року
на підставі рішення за № 21 від 21
вересня 1995 року, власником земельної
ділянки площею 0,602 га в межах згідно з
планом (опис меж: від А до Б землі
ОСОБА_5; від Б до В землі сільської ради;
від В до А землі ОСОБА_6) для
обслуговування житлового будинку 0,25 га
та ведення підсобного господарства 0,352
га, що розташована на території
Веснянської сільської ради с. Веснянка
Старокостянтинівського району
Хмельницької області визнано ОСОБА_2.
Акт зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 13.

Положеннями статті 30 Земельного
Кодексу України від 18 грудня 1990 року №
561-ХІ визначено, що при переході права
власності на будівлю і споруду разом з
цими об'єктами переходить у розмірах,
передбачених ст. 67 цього Кодексу, і
право власності або право

користування земельною ділянкою без
зміни її цільового призначення і, якщо
інше не передбачено у договорі
відчуження - будівлі та споруди. У разі
зміни цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється у порядку
відведення. При переході права
власності громадян на жилий будинок і
господарські будівлі та споруди до
кількох власників, а також при переході
права власності на частину будинку в
разі неможливості поділу земельної
ділянки між власниками без шкоди для її
раціонального використання, земельна
ділянка переходить у спільне
користування власників цих об'єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Згідно з п.
1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, зокрема, визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право
власності чи право постійного
користування земельною ділянкою
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою та його державної реєстрації.

Приймаючи до уваги те, що позивач є
спадкоємцем по заповіту після смерті
ОСОБА_2 та прийняв спадщину, однак не
може оформити право власності на
вказане спадкове майно у зв'язку з
невідповідністю фактичних обставин
справи правовим вимогам земельного
законодавства. При цьому в цивільному
(позасудовому) порядку привести
правовий статус земельної ділянки у
відповідність до вимог земельного
законодавства, після смерті її
власника, не можливо, так як позивач не
являється ні власником, ні законним
користувачем земельної ділянки в
розумінні ст. 125 ЗК України, тому права
позивача підлягають захисту, а
наявність помилки не може бути
підставою відмови у захисті права
позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 53, 59, 60, 209, 212, 214-215
ЦПК України, на підставі ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2
ст. 16, ст. 328, ст. 1216, ст. 1217, ст. 1218, ч. 1 ст.
1225, ст. 1241, ч. 1 ст. 1267, ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ,
ч. 1 ст. 1270 ЦК України, ст. ст. 30, 67
Земельного Кодексу України від 18
грудня 1990 року № 561-ХІ, ст. ст. 125, 126
Земельного кодексу України, прийнятого
25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ, п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30 травня 2008 року „Про судову практику у
справах про спадкування",

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року, право власності на земельну
ділянку площею 0,602 га в межах згідно з
планом (опис меж: від А до Б землі
ОСОБА_5; від Б до В землі сільської ради;
від В до А землі ОСОБА_6) для
обслуговування житлового будинку 0,25 га
та ведення підсобного господарства 0,352
га, що розташована на території
Веснянської сільської ради с. Веснянка
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, що належала
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії ХМ
№ 02540, виданого Веснянською сільською
радою Старокостянтинівського району
Хмельницької області 20 травня 1998 року.
Акт зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 13.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь в
судовому засіданні, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя ___________