У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Журавель В.І.,

Завгородньої І.М.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

за касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк», поданою представником Паньковим
Олександром Павловичем, на рішення
Жовківського районного суду
Львівської області від 26 травня 2011 року
та рішення апеляційного суду
Львівської області від

28 березня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року Публічне акціонерне
товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ
«Універсал Банк») звернулося до суду із
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що 24 травня 2006 року згідно з
кредитним договором № 12-2/43К-06 ТОВ
«Почаївський вінець» в особі директора
ОСОБА_4 отримало у позивача кредитні
кошти в розмірі 38 200 грн з терміном їх
повернення 23 травня 2011 року та сплатою
20 % річних. На забезпечення виконання
зобов'язань 24 травня 2006 року між
позивачем та відповідачами укладено
договір поруки, за умовами якого
поручителі зобовʼ?язалися відповідати
за невиконання взятих на себе
зобовʼ?язань згідно з умовами
кредитного договору. Позичальник
належним чином умови кредитного
договору не виконує, у звʼ?язку із чим
станом на

29 січня 2010 року утворилась
заборгованість в розмірі 46 943 грн 78 коп,
із яких: сума простроченої
заборгованості за кредитом в розмірі 16
640 грн, сума прострочених відсотків в
розмірі 13 609 грн 14 коп.; сума кредиту, яка
стягується достроково, в розмірі 10 040
грн; пеня в розмірі 6 654 грн 64 коп. Тому
позивач просив стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість за
кредитним договором.

Рішенням Жовківського районного суду
Львівської області від

26 травня 2011 року в задоволенні позовних
вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 28 березня

2013 року рішення Жовківського районного
суду Львівської області від

26 травня 2011 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ
«Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Універсал Банк» заборгованість за
кредитним договором від 24 травня 2006
року № 12-2/43К-06, а саме: заборгованість
за кредитом в розмірі 16 640 грн, суму
кредиту, що стягується достроково, в
розмірі 10 040 грн, заборгованість за
відсотками в розмірі

13 609 грн 14 коп., пеню в розмірі 6 654 грн 64
коп., всього

46 943 грн 78 коп.

У касаційній скарзі представник ПАТ
«Універсал Банк» - Паньков О.П. просить
скасувати рішення Жовківського
районного суду Львівської області від
26 травня 2011 року та рішення
апеляційного суду Львівської області
від

28 березня 2013 року в частині відмови в
стягненні заборгованості з

ОСОБА_3 та направити справу в цій
частині на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Що стосується оскарження рішення
Жовківського районного суду
Львівської області від 26 травня 2011
року, то воно не може бути предметом
касаційного оскарження, оскільки
скасовано рішенням апеляційного суду
Львівської області від 28 березня 2013
року.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

В іншій частині судове рішення не
оскаржується, а тому судом касаційної
інстанції не перевіряється.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали цивільної справи та
дослідивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що кредитний договір, укладений
між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ
«Почаївський вінець», припинив свою
дію після набрання законної сили
рішенням Господарського суду
Тернопільської області від

22 березня 2011 року у справі за позовом
ПАТ «Універсал Банк» до ТОВ
«Почаївський вінець» про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на предмет застави, яким стягнуто з ТОВ
«Почаївський вінець» на користь ПАТ
«Універсал Банк» заборгованість за
кредитом в розмірі 10 040 грн, прострочену
заборгованість за кредитом в розмірі 16
640 грн, прострочені відсотки в розмірі 13
609 грн 14 коп., та пеню за неналежне
виконання грошових зобовʼ?язань в
розмірі 4 573 грн 70 коп., звернуто
стягнення на предмет застави.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
яким позовні вимоги задоволено
частково, суд апеляційної інстанції
виходив із того, що стягнення
заборгованості за рішенням суду не
припиняє дію кредитного договору, а є
способом захисту порушеного права.
Крім того, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_3, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що договір поруки від 24 травня

2006 року останнім не підписувався, а
відтак ОСОБА_3 не може відповідати за
зобовʼ?язання боржника.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що

24 травня 2006 року між ПАТ «Універсал
Банк» та ТОВ «Почаївський вінець»
укладено кредитний договір № 12-2/43К-06,
згідно з умовами якого відповідач
отримав кошти в розмірі 38 200 грн зі
сплатою процентної ставки за
користування кредитом в розмірі 20 % на
рік з кінцевим терміном повернення 23
травня 2011 року (а. с. 5-7).

24 травня 2006 року на забезпечення
виконання зобовʼ?язань за кредитним
договором укладено договір поруки (а. с.
13), відповідно до умов якого останній
діє до повного виконання зобовʼ?язань
за кредитним договором боржником чи
поручителем (п. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно з меморіальним ордером від 24
травня 2006 року позивачем умови
договору виконано (а. с. 8).

Відповідно до висновку
судово-почеркознавчої експертизи від

5 березня 2013 року № 167 за матеріалами
цивільної справи за позовом ПАТ
«Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором підпис та рукописний текст
від імені ОСОБА_3 на договорі поруки від
24 травня 2006 року, укладеному між ВАТ
«Банк Універсальний», ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
виконані не ОСОБА_3, а іншою особою (а. с.
109-113).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено,
що у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог про стягнення заборгованості з
ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
останній договір поруки від 24 травня

2006 року не підписував, що
підтверджується висновком
судово-почеркознавчої експертизи.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного судового рішення в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог про стягнення заборгованості з
ОСОБА_3 не дають підстав для висновку,
що апеляційним судом при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
таким чином, колегія суддів вважає за
необхідне касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк», подану представником Паньковим
Олександром Павловичем, відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 28 березня 2013 року в частині
відмови у стягненні заборгованості з
ОСОБА_3 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік Судді:О.І.
Євтушенко В.І. Журавель І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко