печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

21 серпня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С.В.,

при секретарі - Грицюк Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії
держвиконавця під час виконання
рішення суду по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до публічне акціонерне
товариство «Київенерго» про визнання
дій неправомірними і незаконними,
скасування наряду і вимоги,
зобов'язання вчинити дії та стягнення
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 29.12.2011 року зобов'язано ПАТ
«Київенерго» поновити
електропостачання у квартирі АДРЕСА_1,
стягнуто із ПАТ «Київенерго» на
користь ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 по 1000 грн. моральної шкоди,
стягнуто із ПАТ «Київенерго» на
користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 39
грн., стягнуто із ПАТ «Київенерго» на
користь держави судовий збір в сумі 376,40
грн., в решті задоволення вимог позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
28.03.2012 року скасовано рішення
Печерського районного суду м. Києва від
29.12.2011 року в частині стягнення
моральної шкоди та в цій частині
ухвалено нове рішення яким в
задоволенні позову відмовлено, в іншій
частині рішення суду залишено без змін.

За рішенням суду видано виконавчий
лист.

26.06.2014 року виконавче провадження
№32775509 закінчено.

Не погоджуючись із такою процесуальною
дією ОСОБА_1 подала скаргу, в якій
просить оскаржувану постанову
скасувати.

Позиція у скарзі полягає в площинні
порушення суб'єктивних прав стягувача
в ході виконання рішення суду, що є
безумовною підставою для скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження.

Як вбачається із матеріалів справи
виконавче провадження 32775509 відкрито за
виконавчим листом, щодо стягнення 39
грн.

Із боку ПАТ «Київенерго» 15.05.2013 року
надійшли на рахунок ДВС сума у розмірі
39 грн. на оплату платежу згідно рішення
Печерського районного суду м. Києва від
29.12.2011 року по справі №2-3997/11.

Порядок виплати стягнутих сум
стягувачу регламентований положеннями
ст. 45 Закону України «Про виконавче
провадження».

В силу останнє зазначеної статті
підставою для перерахунку грошових
коштів є заява стягувача.

В своїй заяві про відкриття
виконавчого провадження стягувач не
вказувала реквізитів на які слід
перераховувати суми присудженні за
рішенням суду.

Також із боку стягувача не надходило до
державного виконавця заяв про
повідомлення відповідного
банківського рахунку в ході здійснення
виконавчого провадження.

Беручи до уваги перебування на рахунку
органів ДВС грошових коштів понад один
рік, суд приходить до висновку, що
державний виконавець мав підстави для
закінчення виконавчого провадження.

А відтак не вбачаючи підстав для
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження суд приходить
до висновку, що скарга задоволенню не
підлягає.

Останнє наведений висновок суду також
ґрунтується на аналізу положень ч. 7 ст.
45 Закону України «Про виконавче
провадження», який вказує на період в
межах якого стягувач володіє правом
витребування грошових коштів, що
перебувають на рахунках органів ДВС.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії держвиконавця під
час виконання рішення суду по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до публічне
акціонерне товариство «Київенерго»
про визнання дій неправомірними і
незаконними, скасування наряду і
вимоги, зобов'язання вчинити дії та
стягнення моральної шкоди - залишити
без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
С.В.Вовк