САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
Справа №206/4227/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 року Самарський районній суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Румянцева О.П.

при секретарі
Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, третя
особа: Восьма Дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності в порядку
спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Самарського
районного суду м. Дніпропетровська з
позовом до Дніпропетровської міської
ради, третя особа: Восьма
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування. В обґрунтування
своїх вимог позивач посилається на
наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід
ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась
спадщина на все належне йому майно, що
складається з домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої
черги є його донька, мати позивача -
ОСОБА_4, і вона фактично прийняла
спадщину, так як вступила в управління
та володіння спадковим майном, з огляду
на те, що на момент смерті спадкодавця
ОСОБА_3 проживала разом з ним, однак не
оформлювала спадщину у передбаченому
законодавством порядку. ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_4 померла. Після її смерті
відкрилася спадщина, що складається з
домоволодіння розташованого за
адресою: АДРЕСА_1. Позивач ОСОБА_1 є
спадкоємцем першої черги після смерті
ОСОБА_4. Інших спадкоємців не має, так як
всі хто мав право на спадщину померли:
ОСОБА_5 - брат позивача помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 - сестра позивача
померла ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7 - сестра
позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_5. З метою
оформлення спадкового майна позивач
звернувся до нотаріальної контори, але
йому було відмовлено у видачі
свідоцтва з тих підстав, що було
пропущено строк для встановлений для
прийняття спадщини, а також з тих
причин що позивач не проживав та не був
зареєстрований з померлим на момент
його смерті, крім того у нього були
відсутні правовстановлюючі документи
на домоволодіння. З приводу
вищенаведеного позивач посилається на
наступне. Він не був обізнаний про те що
для прийняття спадщини встановлений
строк крім того з 2006р по 2010 р. та з 2012 по
2014 рр. він відбував покарання у місцях
позбавлення волі, правовстановлюючі
документи знаходились у померлої
ОСОБА_7, за адресою: АДРЕСА_2, де 13.03.2013
року відбулася пожежа і все майно було
знищене. На сьогоднішній день
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, є
постійним місцем мешкання позивача,
іншого місця для проживання він не має,
на майно ніхто не претендує.

Після неодноразових уточнень позовної
заяви позивач просив суд ухвалити
рішення ким визнати за ним право
власності у порядку спадкування за
законом на домоволодіння та
зобов'язати реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції зареєструвати за
ним право власності у порядку
спадкування за законом на спірне
домоволодіння.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_8 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
суд ухвалити рішення, яким визнати за
ОСОБА_1 право власності у порядку
спадкування за законом на
домоволодіння, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, зобов'язати
Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції зареєструвати
право власності за ОСОБА_1 на
домоволодіння АДРЕСА_1

Представник відповідача
Дніпропетровської міської ради в
судове засідання не з'явився,
повідомлений належним чином, надіслав
на адресу суду заяву про розгляд справи
за його відсутності.

Представник третьої особи: Восьма
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора в судове засідання не з'явився,
надіслав на адресу суду заяву про
розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідків та дослідивши наявні
докази, суд приходить до висновку про
можливість часткового задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 з наступних
підстав.

Зазначені правовідносини регулюються
ЦК УРСР, Цивільним Кодексом України.

Відповідно до ст.525 ЦК УРСР що діяв
на час відкриття спадщини, часом
відкриття спадщини визнається день
смерті спадкодавця.

Згідно ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями
можуть бути особи, що були живими на
момент смерті спадкодавця, а також діти
померлого, зачаті при його житті і
народжені після його смерті.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є в рівних частках діти,
дружина і батьки померлого.

Згідно положень ст.549 ЦК УРСР
спадкоємець прийняв спадщину якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

В судовому засіданні було
встановлено що ОСОБА_3 є дідом позивача.
За життя йому на праві власності
належало домоволодіння АДРЕСА_1, що
було зареєстроване на підставі
договору на право побудови будинку та
безстрокового користування земельною
ділянкою від 15.03.1954 року (а.с. 8) та
рішення виконкому Ігреньської міської
ради депутатів трудящих № 6 від 25.04.1967
року (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 15.04.2014 року ( а.с. 20).

Після його смерті відкрилась спадщина
на належне йому майно, а саме
домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідно до копії технічного
паспорту спірне домоволодіння
складається з: житлового будинку А-1,
загальною площею 44,76 кв.м., житловою
площею 20,40 кв.м., що складається з:
передпокою 1, площею 6,23 кв.м.; комори 2,
площею 2,49 кв.м.; кухні 3, площею 15,64 кв.м.;
житлової кімнати 4, площею 5,12 кв.м.;
житлової кімнати 5, площею 10,59 кв.м.;
житлової кімнати 6, площею 4,69 кв.м.;
навісу (літ. А-1), огорожі №№1, 3, хвіртки
№2 (а.с. 99-101).

Так, ОСОБА_4 - донька померлого
ОСОБА_3 та мати позивача, що
підтверджується копією витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про державну реєстрацію
народження (а.с.16), є такою, що фактично
прийняла спадщину, так як вступила в
управління та володіння спадковим
майном, з огляду на те, що на момент
смерті спадкодавця проживала разом з
ним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 від 10.04.2014 року (а.с. 21).

Відповідно до п.4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України
положення щодо цивільних відносин, які
виникли до набрання чинності ЦК
України застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Так, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем
першої черги після смерті його матері
ОСОБА_4 (що підтверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_3
від 10.04.2014 року (а.с. 25). Інших
спадкоємців не має, оскільки ті, хто мав
право на спадщину померли. Так, ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_4 від 19.05.2014 року (а.с. 23), ОСОБА_6
померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_5 від 19.05.2014 року (а.с.
24), ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_6 від 16.05.2014 року (а.с.
22).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину якщо протягом строку,
встановленого законом він не заявив
про відмову від неї.

Факт належності померлому ОСОБА_3
вищезазначеного домоволодіння
підтверджується договором на право
побудови будинку та безстрокового
користування земельною ділянкою від
15.03.1954 року (а.с. 8) та рішенням виконкому
Ігреньської міської ради депутатів
трудящих № 6 від 25.04.1967 року (а.с. 11).

Факт успадкування майна на
виконання положень ст.549 ЦК УРСР та
ст.1268 ЦК України підтверджується
фактичним прийняттям спадщини, шляхом
вступу в управління та володіння
спадковим майном позивачем.

Відповідно до постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
ОСОБА_1 було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок АДРЕСА_1 з
тих підстав, що він не проживав та не
був зареєстрований з померлим ОСОБА_3,
крім того у нього були відсутні
правовстановлюючі документи на
будинок.

Так допитаний в судовому
засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що
він знайомий з позивачем та
спілкувався з його родиною з 1998 року,
зустрічався з його сестрою, часто був у
будинку по АДРЕСА_1. Знав ОСОБА_3 позивач
та його мати також проживали у
вищезазначеному будинку. Йому відомо
що приблизно з 2000 року позивач відбував
покарання у місцях позбавлення волі.
Мати позивача померла в 2004 році, її
ховала тітка. Наразі позивач доводить
до ладу буд. АДРЕСА_1.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_11 пояснила, що є тіткою
позивача, знала померлого ОСОБА_3 На
момент його смерті з ним мешкала дочка
ОСОБА_4 На момент смерті ОСОБА_4 у
будинку також проживали її діти, у тому
числі і позивач. Зараз в будинку ніхто
не мешкає там необхідно робити ремонт.

В судовому засіданні також було
встановлено, що відповідач з 2006 по 2010
рік та з 2012 по 2014 рік відбував покарання
у місцях позбавлення волі (а.с. 26 ), крім
того у нього були відсутні
правовстановлюючі документи на
будинок, оскільки вони знаходились у
померлої ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2, де
13.03.2013 року відбулася пожежа та все
майно та документи згоріли. Факт пожежі
підтверджується постановою про
закриття кримінального провадження
від 18.03.2013 року (а.с. 17).

Стаття 16 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході
судового засідання в їх сукупності,
приймаючи до уваги, що позивач,
фактично проживав у спірному
домоволодінні, земельна ділянка під
спірним майном виділялася у
встановленому законом порядку, суд
вважає за можливе задовольнити позов
та визнати за позивачем право
власності у порядку спадкування за
законом на спірне домоволодіння.

Що стосується вимоги позивача про
зобов'язання Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції зареєструвати
право власності позивача на спірне
домоволодіння, то в цій частини суд
вважає за необхідне у позові відмовити,
оскільки Реєстраційна служба позивачу
не відмовляла у реєстрації його права
власності, тобто на момент розгляду
справи такий спір відсутній.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 525, 527, 529, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 16, 1261, 1268
Цивільного кодексу України, ст.ст. 8, 10,
11, 18, 57-60, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у
порядку спадкування за законом на
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається
з: житлового будинку А-1, загальною
площею 44,76 кв.м., житловою площею 20,40
кв.м., що складається з: передпокою №1,
площею 6,23 кв.м., комори №2, площею 2,49
кв.м., кухні №3, площею 15,64 кв.м., житлової
кімнати №4, площею 5,12 кв.м., житлової
кімнати №5, площею 10,59 кв.м., житлової
кімнати №6, площею 4,69 кв.м.; навісу а-1,
огорожі №№1, 3, хвіртки №2.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги в 10
денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя
О.П.Румянцев