Справа № 360/880/14-ц Головуючий у І
інстанції Додатко В.Д.Провадження №
22-ц/780/4792/14 Доповідач у 2
інстанції БілоконьКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

21 серпня 2014 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду Київської
області у складі:

головуючого судді - Білоконь О.В.

суддів: Волохова Л.А., Савченка С.І.,

при секретарі Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу судді Бородянського
районного суду Київської області від 08
липня 2014 року про закриття провадження
у справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа Блиставицька
сільська рада Бородянського району
Київської області про визнання особи
недієздатною та призначення опікуна ,-

встановила:

Ухвалою судді Бородянського
районного суду Київської області від 08
липня 2014 року провадження у вказаній
справі закрито.

Не погоджуючись з цією ухвалою,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати її, а справу
направити для продовження розгляду до
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що суд, закриваючи
провадження у справі, необґрунтовано
виходив з положень п.3 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України. Крім того, відсутні підстави
для закриття провадження у справі
передбачені ст. 205 ЦПК України.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
у квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з заявою про визнання особи
недієздатною та призначення опікуна.

Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалід першої групи, є її
рідним батьком. Він перебуває на обліку
лікаря психіатра з діагнозом
«психоорганічного синдрому судинного
генезу» та проживає з нею в її квартирі
без реєстрації в АДРЕСА_1.

Її батько не може реалізувати свої
права, так як не розуміє значення своїх
дій та не може ними керувати, тому
заявник просила суд визнати ОСОБА_2
недієздатним та призначити її опікуном
над батьком.

Постановляючи ухвалу про закриття
провадження у справі, суд першої
інстанції виходив з того, що аналогічна
справа слухається в Ірпінському
міському суді за заявою ОСОБА_3, а тому є
підстави для відмови у відкритті
провадження передбачені п.3 ч.2 ст.122 ЦПК
України. Разом з тим, встановивши
підстави для відмови у відкритті
провадження у справі, суд дійшов
висновку про необхідність закриття
провадження у справі.

Однак з такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може
погодитися, рос кільки вони не
ґрунтується на вимогах закону та
матеріалах справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо набрали законної сили
рішення суду або ухвала суду, ухвалені
або постановлені з приводу спору між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
у провадженні Ірпінського міського
суду Київської області перебувала
справа № 1013/5286/2012 про визнання
недієздатним ОСОБА_2 за заявою його
сина за заявою сина ОСОБА_3, яка
ухвалою Ірпінського міського суду
Київської області від 24 вересня 2013 року
залишена без розгляду з підстав,
передбачених п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

З положень п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України
випливає, що закриття провадження у
справі у можливе лише за умови, що
рішення, яке набрало законної сили, є
тотожним до позову, який розглядається,
тобто збігаються сторони, предмет і
підстави позовів. Нетотожність хоча б
одного елементу не перешкоджає
заінтересованим особам звернутися до
суду з позовом і не дає суду підстав
закривати провадження у справі.

Дані обставини суд першої
інстанції залишив поза увагою та
дійшов помилкового висновку про те, що
спір між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав вже
вирішений з ухваленням судового
рішення, яке набрало законної сили, та
закрив провадження в справі.

Інших підстав для закриття провадження
у справі, передбачених ст. 205 ЦПК
України, не встановлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила,
що в даному випадку відсутні підстави
передбачені положеннями вказаної
статті для закриття провадження у
справі.

З такими доводами погоджується колегія
суддів.

Відповідно до вимог ст. 311 ЦПК
України підставами для скасування
ухвали суду, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального чи процесуального права,
що призвели до неправильного вирішення
питання.

Оскільки ухвала суду першої
інстанції постановлена із порушенням
норм процесуального права, колегія
суддів вважає, що ухвала підлягає
скасуванню із направленням справи до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.307, 311, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Бородянського районного
суду Київської області від 08 липня 2014
року скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий

Судді :