Провадження № 2/127/6401/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

у складі головуючого - судді Романчук
Р. В.

при секретарі Мартинюк Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Вінницької міської ради,
ОСОБА_3 про визначення розміру часток у
праві спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Вінницької міської ради, ОСОБА_3 про
визначення розміру часток у праві
спільної сумісної власності, мотивуючи
позов тим, що відповідно до свідоцтва
на право власності на житло, виданого
07.07.1998 року ВВО "Хімпром",
зареєстрованого в Державному
комунальному підприємстві «Вінницьке
обласне об'єднане бюро технічної
інвентаризації» 14.07.1998 року за
реєстровим №369/34875 позивачу, його
батьку ОСОБА_4 та матері ОСОБА_3 у
спільну сумісну власність була
передана квартира АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3
помер його батько ОСОБА_4. Після смерті
батька відкрилася спадщина на належну
батькові частку квартири АДРЕСА_1. В
установлений законом строк він подав
до нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини, а його матір ОСОБА_3
подала заяву про відмову від прийняття
спадщини. Інших спадкоємців немає.
Позивач звернувся до нотаріальної
контори для оформлення свого права на
частку квартири, що залишалась йому у
спадок від батька, однак йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на належну
спадкодавцю частину квартири і
роз'яснено, що цей документ не може
бути виданий, оскільки розмір часток у
спільній сумісній власності не
визначений, а нотаріус може видати
свідоцтво про право на спадщину
спадкоємцям одного із учасників
спільної сумісної власності лише після
виділення (визначення) частки
померлого у спільному майні. Просить
визначити розмір ідеальних часток у
праві спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1 між позивачем, його
матір'ю ОСОБА_3 та померлим батьком
ОСОБА_4 по 1/3 частки за кожним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4
позовні вимоги підтримав з наведених у
позові підстав та суду пояснив, що
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності йому, його
матері ОСОБА_3 та померлому батькові
ОСОБА_4. Мати ОСОБА_3 відмовилась від
спадщини, інших спадкоємців немає. У
встановлений законом строк він
звернувся до нотаріальної контори, щоб
оформити свідоцтво про право на
спадщину за законом, а саме на квартиру
АДРЕСА_1, однак отримав відмову,
оскільки, як роз'яснив йому нотаріус,
розмір часток у спільній сумісній
власності не визначений, а нотаріус
може видати свідоцтво про право на
спадщину спадкоємцям одного із
учасників спільної сумісної власності
лише після виділення (визначення)
частки померлого у спільному майні.
Просить позов задовольнити, судові
витрати залишити без відшкодування.

Представник відповідача Вінницької
міської ради Гордійчук А.М. в судовому
засіданні при вирішені справи
покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
пояснила, що квартира АДРЕСА_1 належить
на праві спільної сумісної власності
їй, її синові, який є позивачем у справі
та померлому чоловікові ОСОБА_4. Вона
відмовилась від спадщини, написавши в
нотаріальній конторі відповідну заяву,
інших спадкоємців немає. У
встановлений законом строк син
звернувся до нотаріальної контори, щоб
оформити свідоцтво про право на
спадщину на квартиру, однак нотаріусом
йому було відмовлено у видачі
свідоцтва, оскільки розмір часток у
спільній сумісній власності не
визначений. Зазначає, що їй, її синові,
та померлому чоловікові ОСОБА_4
належить по 1/3 частки квартири. Не
заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню. До такого
висновку суд приходить на підставі
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3
в м. Вінниці.

Як вбачається із свідоцтва на право
власності на житло виданого 07.07.1998 року
згідно рішення №254 від 25.04.1997 року
позивачу, його матері ОСОБА_3 та
померлому батькові позивача ОСОБА_4 у
спільну сумісну власність була
передана квартира АДРЕСА_1. Право
спільної сумісної власності на
квартиру зареєстровано в Державному
комунальному підприємстві «Вінницьке
обласне об'єднане бюро технічної
інвентаризації» 14.07.1998 року за
реєстровим №369/34875 в книзі №380.

Як вбачається з технічного паспорту
виданого на квартиру АДРЕСА_1,
власниками на праві приватної спільної
власності є ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Як вбачається з оглянутої в судовому
засіданні копії спадкової справи № 3/2014
до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4,
яку було заведено в Другій вінницькій
державній нотаріальній конторі, ОСОБА_1
звернувся із заявою про прийняття
спадкового майна після смерті батька
ОСОБА_4 у встановлений законом строк,
також звернулась ОСОБА_3 із заявою про
відмову від належної їй частки в
спадщині після смерті ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_1. Інших спадкоємців не
встановлено. До складу спадщини
входить квартира АДРЕСА_1.

Із свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 вбачається, що позивач ОСОБА_1
народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьком
зазначено ОСОБА_4, матір'ю зазначено
ОСОБА_3.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії
НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3
зареєстрували шлюб 26.02.1984 року.

Згідно ст. ст. 1216 - 1218, 1222-1224, 1233 ЦК
України спадкуванням є перехід прав
та обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті. Спадкоємцями за заповітом
і за законом можуть бути фізичні особи,
які є живими на час відкриття спадщини,
а також особи, які були зачаті за
життя спадкодавця і народжені живими
після відкриття спадщини. Право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності
заповіту, визнання його недійсним,
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття спадкоємцями за
заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 1296- 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Якщо спадщину прийняло
кілька спадкоємців, свідоцтво про
право на спадщину видається кожному з
них із визначенням імені та часток у
спадщині інших спадкоємців.
Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця
права на спадщину. Спадкоємець, який
прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло
кілька спадкоємців, свідоцтво про
право на спадщину видається на ім'я
кожного з них, із зазначенням імені та
частки у спадщині інших спадкоємців.

Суд зазначає, що главою 86 ЦК України,
Законом України "Про нотаріат",
підзаконними нормативними актами,
визначено нотаріальний порядок
оформлення права на спадщину, що
відповідає встановленій
законодавством сукупності функцій,
притаманній юрисдикційній діяльності
судів та нотаріусів.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п. 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про
судову практику у справах про
спадкування" свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України
частка у праві спільної сумісної
власності спадкується на загальних
підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

Отже, у разі відмови нотаріуса видати
свідоцтво про право на спадщину
спадкоємці учасника спільної сумісної
власності мають право звернутися з
позовом про визначення частки майна,
належної померлому на праві спільної
сумісної власності.

Враховуючи вищезазначені положення
законодавства, те, що частка майна,
належна померлому на праві спільної
сумісної власності на даний час не
визначена, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.
Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд враховує, що позов
задоволено, позивач просить судові
витрати залишити без відшкодування,
тому приходить до висновку, що судові
витрати слід залишити
безвідшкодування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 57, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Вінницької міської
ради, ОСОБА_3 про визначення розміру
часток у праві спільної сумісної
власності - задовольнити.

Визначити, що частка померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Вінниці ОСОБА_4 у праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1 становила 1/3, частка
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, становить 1/3,
частка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, становить
1/3.

Судові витрати залишити без
відшкодування.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ