АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/3407/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 638/7442/13-ц
Доповідач - Карімова
Категорія: стягнення заборгованості
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного

суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді
Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака
І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «РІКСІ» на рішення
Дзержинського районного суду міста
Харкова від 24 січня 2014 року по справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю (ТОВ) «РІКСІ» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року ТОВ «РІКСІ»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3
та ОСОБА_4 у солідарному порядку
заборгованість сумі 6073,48 грн. та
понесені судові витрати у вигляді
сплати судового збору в сумі 229,40 грн.

В обґрунтування позову позивач
посилався на те, що 14 лютого 2011 року між
ТОВ «РІКСІ» та ОСОБА_3 був укладений
договір № 009348 , відповідно до п. 7.1.
додатку № 2 до цього договору позивач
здійснив оплату та передав ОСОБА_3
товар - котел газовий на суму 10 000 грн.
за актом приймання - передачі товару
від 25.01.2012 р.

Відповідно до п. 4.1. додатку № 2 до
договору № 009348 після отримання
вказаного товару ОСОБА_3. зобов'язався
сплачувати ТОВ «РІКСІ» вартість
отриманого товару та послуг щодо його
придбання шляхом щомісячного
перерахування повних внесків у poзмірі
211,67 грн. в місяць, які включають в себе
чистий внесок - відсоток від цини
товару в розмірі 166,67 грн. та
адміністративний внесок - плата за
послуги позивача в розмірі 45 грн. за
придбання ОСОБА_3 товару.

Оскільки ОСОБА_3 прострочив сплату 8 -
ми повних внесків, внаслідок чого
виникла заборгованість, він згідно п.
11.2. додатку № 2 до договору № 009348
втрачає право виконання cвоїx платіжних
зобов'язань шляхом внесення щомісячних
повних внесків, і зобов'язаний
повністю одноразово і достроково
сплатити вci несплачені повні внески,
що передбачені договором, протягом 10
-ти календарних днів після отримання
ним платіжної вимоги (претензії)
товариства. У протилежному випадку
товариство розриває договір з
учасником, а сума, яка повинна бути
сплачена достроково, стягуєтъся у
судовому порядку. ОСОБА_3 був
ознайомлений з цими вимогами,
погодився з ними, засвідчивши це своїм
підписом.

25.02.2013 р. ОСОБА_3 направлена претензія
про сплату заборгованості по 6- ти
щомісячних внесків у сумі 1270,02 грн. З
зазначенням, що у разі несплати цієї
заборгованості - достроково сплатити
залишок всіх несплачених повних
внесків у сумі 6984,91 грн. Однак ОСОБА_3
сплачено лише 256,67 грн., заборгованість
не погашена та відповідь на претензію
не надана.

Позивач також зазначав, що
відповідно до договору поруки б/н від
18.01.2012 року ОСОБА_4 є поручителем
ОСОБА_3 і згідно п.п. 1.1. та 1.2 цього
договору зобов'язався відповідати
перед ТОВ «РІКСІ» як солідарний
боржник, крім того, відповідно до п. 3.3.
договору поруки зобов'язався сплатити
кредиторовi грошові кошти в розмірі
несплачених боржником повних внесків
протягом 10 -ти днів від дати отримання
відповідного повідомлення від
кредитора.

25.02. 2013 р. ОСОБА_4 було надіслано
пoвiдoмлeння з вимогою сплатити половину
6-ти повних внесків, тобто
заборгованості ОСОБА_3 загальною сумою
635,01 грн., однак поручитель платежів не
здійснив та не надав жодних письмових
поясненъ з цього приводу.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги
визнав частково, посилаючись на
часткове погашення ним
заборгованості.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав,
посилаючись на те, що договір поруки
він не підписував.

Рішенням Дзержинського районного
суду міста Харкова від 24 січня 2014 року
позов ТОВ «РІКСІ» задоволено
частково: на його користь з ОСОБА_3
стягнута заборгованість у розмірі 2 673
грн. та судовий збір в сумі 114,70 грн. В
іншій частині в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «РІКСІ»,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
недоведеність тих обставин, які суд
вважав встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати це рішення та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Вказує, що районним судом не
вмотивована стягнута з ОСОБА_3 сума в
розмірі 2 673 грн. і не враховано, що цей
відповідач лише частково виконав свої
обов'язки за договором, сплативши 7 326,72
грн., і повинен ще сплатити
заборгованість в сумі 6073, 48 грн.

Зазначає, що на підтвердження
укладення ОСОБА_4 договору поруки
позивачем надані письмові докази, які
не спростовані цим відповідачем
належними доказами, в тому числі
висновками судової почеркознавчої
експертизи, про проведення якої ОСОБА_4
не заявляв клопотання.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, що з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України, судова колегія вважає, що
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду першої інстанції - скасуванню з
ухваленням у справі нового рішення про
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом (ч.2).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у засіданні (ч.3).

Між тим оскаржуване рішення суду
першої інстанції не відповідає в
повному обсязі вказаним вимогам
закону.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ТОВ «РІКСІ», суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем ОСОБА_3 згідно наданих
ним квитанцій частково погашена
заборгованість перед позивачем, і
залишок цієї заборгованості складає 2673
грн. Відмовляючи у задоволенні позову
в частині стягнення заборгованості з
ОСОБА_4, районний суд виходив з того, що
доказів про те, що цим відповідачем був
підписаний договір поруки від 18.01.2012 р.,
до суду не надано.

Судова колегія не може погодитися
з такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони не
відповідають вимогам закону та
матеріалам справи.

Як свідчать останні 14 лютого 2011
року між ТОВ «РІКСІ» та ОСОБА_3 був
укладений договір № 009348, предметом
якого є надання ОСОБА_3 як учаснику
програми «Респектабельність і комфорт
сім'ї» послуг, спрямованих для
придбання товару на виплату на
принципі взаємодопомоги учасників
програми.(ст. 1 договору)

Відповідно до ст.3 договору
учасник програми повинен у
відповідності до цього договору та
додатків до нього і графіку внесків
сплатити: одноразово реєстраційний
платіж в розмірі, передбаченому
додатком №1, який являє собою узгоджену
сторонами плату за вступ учасника до
програми і який підлягає сплаті під час
підписання договору;

асигнаційний платіж, в розмірі,
передбаченому додатком №1, який являє
собою узгоджену сторонами плату за
покриття витрат товариства, пов'язаних
з передачею товару учаснику програми;

щомісячно сплачувати повні внески,
які включають в себе: а)чисті внески -
частина повного внеску, розмір яких
передбачено додатком №1 до договору, за
рахунок яких товариство здійснює
оплату ціни товару, та розмір яких
визначається шляхом ділення ціни
товару на кількість внесків,
зазначених в графіку внесків;
б)адміністративні внески - плата за
послуги товариства з організації
діяльності програми.

Відповідно до п.3.5.1 договору при
отриманні товару учасник повинен
надати товариству належним чином
документально оформлене одне із видів
забезпечення виконання зобов'язання, а
саме: порука одного або двох
поручителів ( договір у письмовій формі
та/або нотаріально посвідчен7ий.

Згідно ст.. 7 договору його
підписання та додатків до нього є
свідченням того, що сторони повністю
зрозуміли усі визначення, умови, зміст
договору та додатків до нього.

В ст.. 12 договору зазначено, що
учасник заявляє, що отримав усі
коректно викладені пояснення від
представника товариства, уважно
прочитав та зрозумів цей договір та всі
додатки до нього та засвідчує це своїм
підписом.

Строк дії договору визначений
ст.. 8 з зазначенням, що він набуває
юридичної сили з моменту підписання
його обома сторонами та діє до моменту
виконання ними своїх зобов'язань за
договором (а.с. 10).

Як вбачається з копії акту
приймання - передачі товару від 25.01.2012 р.
на виконання п. 7.1. додатку № 2 до
договору № 009348 від 14.02.2011 р. позивач
здійснив оплату та передав ОСОБА_3
товар - котел газовий на суму 10 000 грн.
(а.с. 16)

Відповідно до п. 4.1. додатку № 2 до
договору № 009348 після отримання
вказаного товару ОСОБА_3. зобов'язався
сплачувати ТОВ «РІКСІ» вартість
отриманого товару та послуг щодо його
придбання шляхом щомісячного
перерахування повних внесків у poзмірі
211,67 грн. в місяць, які включають в себе
чистий внесок - відсоток від цини
товару в розмірі 166,67 грн. та
адміністративний внесок - плата за
послуги позивача в розмірі 45 грн. за
придбання ОСОБА_3 товару.

Відповідач ОСОБА_3 не заперечував в
суді апеляційної інстанції своїх
підписів на договорі та додатках до
нього і акту приймання-передачі товару,
та пояснив, що не оскаржував умови
цього договору в судовому порядку
відповідно до пункту 7 частини третьої
статті 19 Закону України «Про захист
прав споживачів», наслідком якої є
визнання угоди недійсною.

З наданих до суду першої
інстанції копії квитанцій про сплату
ОСОБА_3 платежів за вищевказаним
договором вбачається, що ним здійснені
платежі за період з 14.02.2011 р. до 05.03.2013 р.
в сумі 7326,72 грн.(а.с. 82).

Вказані суми виплат не
оспорювалися ОСОБА_3 і в суді
апеляційної інстанції, який підтвердив
факт сплати ним внеску в сумі 211,67 грн.
після отримання претензії позивача.

Згідно додатку №1 до договору №
009348 ОСОБА_3 зобов'язаний був сплатити
позивачу: вступний внесок в розмірі 7%
від ціни товару - 700 грн., щомісячні
внески згідно графіку в сумі 211,67 грн.
протягом 60 місяців, які включають в
себе: чисті внески у розмірі 1,66% від
ціни товару - 166,67 грн. та
адміністративні внески 0,45% з ПДВ від
ціни товару - 45 грн., а також плату за
право на отримання товару 7%- 700 грн.

Таким чином протягом дії
вказаного договору ОСОБА_3 повинен був
сплатити ТОВ «РІКСІ» 14100,20 грн.

Як вказував позивач згідно
акції «Зарахування суми
реєстраційного платежу в погашення
заборгованості за отриманий товар»
відповідно до наказу № 34/1 від 31.01.2011 р.
суму заборгованості зменшено на 700 грн.,
і таким чином ОСОБА_3 повинен був
сплатити ТОВ «РІКСІ» 13400,20 грн.

Оскільки ОСОБА_3 сплатив
позивачу згідно наданих квитанцій 7326,72
грн., залишок заборгованості за
вказаним договором складає 6073,48 грн.,
яку відповідач всупереч вимогам ст.ст.
526, 1049 ЦК України не сплатив і після
надіслання йому ТОВ «РІКСІ» претензії.

Так як договір не визнаний
недійсним в установленому законом
порядку, заборгованість за вказаним
договором в сумі 6073,48 грн. підлягає
стягненню з боржника.

Як вбачається з копії договору
поруки б/н від 18.01.2012 року ОСОБА_4
згідно п.п. 1.1. та 1.2 цього договору
зобов'язався відповідати перед ТОВ
«РІКСІ» в повному обсязі за виконання
боржником ОСОБА_3 зобов'язань, що
витікають з договору як солідарний
боржник.

Крім того, відповідно до п. 3.3.
договору поруки ОСОБА_4 зобов'язався
сплатити кредиторовi грошові кошти в
розмірі несплачених боржником повних
внесків протягом 10 -ти днів від дати
отримання відповідного повідомлення
від кредитора.

25.02.2013 р. ОСОБА_4 було надіслано
пoвiдoмлeння з вимогою сплатити половину
6-ти повних внесків, тобто
заборгованості ОСОБА_3 загальною сумою
635,01 грн., однак поручитель платежів не
здійснив.

Даних про те, що договір поруки
визнаний в установленому законом
порядку недійсним, матеріали справи не
містять.

Відсутні в матеріалах справи і
клопотання ОСОБА_4 (який посилався на
те, що не підписував цей договір поруки)
про призначення у справі судової
почеркознавчої експертизи.

Не заявляв такого клопотання ( в
тому числі й у письмовому вигляді)
ОСОБА_4 і в суді апеляційної інстанції,
хоча відповідно до вимог ст.ст. 10,56-60, ч.1
ст. 143 ЦПК України належним доказом
фіктивності підпису ОСОБА_4 у договорі
поруки може бути тільки висновок
зазначеної експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК
України ЦК України у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-якого з них окремо.

Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

У зв'язку з зазначеним
несплачена ОСОБА_3 заборгованість за
договором № 009348 від 14.02.2011 р. в сумі
6073,48 грн. підлягає стягненню з боржника
та поручителя ОСОБА_4 в солідарному
порядку.

Судова колегія вважає, що
відповідно до вимог ст.. 311 ЦПК України
оскаржуване рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову ТОВ «РІКСІ» в
повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України з відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 підлягають стягненню в
дольовому порядку на користь ТОВ
«РІКСІ» понесені судові витрати у
вигляді сплати судового збору в сумі
229 грн. 40 копійок, тобто по 114 грн. 70 коп.
з кожного відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2. ч.1 ст. 307,
ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України,
судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Дзержинського районного
суду міста Харкова від 24 січня 2014 року
скасувати.

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «РІКСІ» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
солідарному порядку на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «РІКСІ» ( р/р 5800
в АТ «УкрСиббанк» м. Харків, МФО 351005, ) заборгованість за
договором № 009348 від 14.02.2011 року в сумі
6073 ( шість тисяч сімдесят три) гривні 48
копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
дольовому порядку на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «РІКСІ» понесені
судові витрати у вигляді сплати
судового збору в сумі 229 грн. 40 копійок,
тобто по 114 грн. 70 коп. з кожного.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: