АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № № апеляційного
провадження:22-796-6231 Головуючий у суді
першої інстанції: Мельник А.В.,
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А. У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
7 травня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Махлай Л.Д., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 11 грудня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про вселення, третя особа
Печерська районна в м. Києві державна
адміністрація як орган опіки та
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 11 грудня 2013 року позов
задоволено.

Вселено ОСОБА_4 та її неповнолітнього
сина ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1.

Вирішене питання щодо розподілу
судових витрат.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на
рішення суду, в якій просить рішення
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову, вважаючи,
що судом порушені норми матеріального
та процесуального права, не враховано
обставини, які мають суттєве значення
для справи.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча були повідомлені про
час та місце розгляду справи належним
чином. Відповідно до ст. 305 ЦПК України,
колегія суддів вважає за можливе
слухати справу у відсутність осіб, які
не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_4
звернулась о суду з даним позовом до
відповідача, посилаючись в
обґрунтування своїх вимог на те, що
вона та її неповнолітній син ОСОБА_5
зареєстровані у АДРЕСА_1. Вона є
співвласником спірної квартири, але
відповідач, якій є її батьком,
перешкоджає їй та її неповнолітньому
сину ОСОБА_5 проживати в квартирі,
внаслідок чого вона вимушена була
залишити квартиру. Просила усунути
перешкоди у користуванні власністю
шляхом вселення її та неповнолітнього
ОСОБА_5 у спірну квартиру.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 є співвласником квартири
АДРЕСА_1 та разом з неповнолітнім сином
ОСОБА_5, 17.12.2012 року зареєстрована у
вказаній квартирі.

Спірна квартира є двокімнатною,
житловою площею 27,10 м2.

Судом встановлено, що відповідач
чинить позивачу перешкоди у проживанні
в квартирі, в тому числі шляхом заміни
замків на дверях у квартиру, внаслідок
чого позивач не проживає в квартирі, що
підтверджується також і показами
свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України,
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції вважав їх
обґрунтованими і доведеними.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що
відповідач не чинить перешкоди у
користуванні власністю позивачці,
оскільки, як вбачається з його
пояснень, викладених в апеляційній
скарзі, замки у спірній квартирі були
змінені ним у червні 2011 року.

Також колегія суддів не може
погодитись з доводами апеляційної
скарги, що судом не було належним чином
повідомлено відповідача про розгляд
справи, що позбавило його можливості
надати свої заперечення та докази
проти позовних вимог, оскільки ці
доводи спростовуються матеріалами
справи, з яких вбачається, що
відповідача неодноразово
повідомлялося про призначення справи,
ОСОБА_3 викликався і особисто і через КП
УЖГ «Печерськжитло», проте в судові
засідання не з'являвся.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Печерського районного
суду м. Києва від 11 грудня 2013 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді