АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/4348/2014
1-й інстанції: Чех Н.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Меєчко Д.П.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, ОСОБА_2 про відшкодування
майнової та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дніпровського районного суду міста
Києва від 12 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 23 липня 2012 року на ділянці 166 км +
900 м а/д Ульянівка-Миколаїв в районі с.
Білоусівка Вознесенського району
Миколаївської області відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
трактора марки "МТЗ-82", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3, власником якого є
ОСОБА_2, та автомобіля марки "Renault Megane",
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
власником якого є ОСОБА_1 та під його
керуванням.

Згідно постанови судді Новоодеського
районного суду Миколаївської області
від 23 листопада 2012 року водій ОСОБА_3
своїми діями скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 124
КУпАП, однак провадження у справі про
притягнення його до адміністративної
відповідальності було закрито у
зв'язку із закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної
пригоди була застрахована в ПрАТ СК
"Провідна" на підставі полісу АВ/7264749
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. У зв'язку з цим, 27 липня 2012 року
позивач звернувся до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України (далі - МТСБУ) із
заявою-повідомленням про страховий
випадок.

Однак, листом № 18835/3-2-10 від 31 липня 2013
року МТСБУ відмовило позивачу у
виплаті йому страхового відшкодування
у зв'язку з тим, що МТСБУ не має правових
підстав для здійснення відшкодування
із фонду захисту потерпілих. Крім того,
листом № 3/1-05/12088 від 16 травня 2013 року
МТСБУ також було відмовлено у виплаті
страхового відшкодування з підстав
того, що згідно Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" трактор не вважається
транспортним засобом, оскільки щодо
нього не встановлено коригуючий
коефіцієнт ( п. 1.5 ст. 1 Закону).

Відповідно до звіту № 208 експертного
автотоварознавчого дослідження про
визначення матеріального збитку від 2
листопада 2012 року вартість
матеріального збитку, заподіяного
власнику транспортного засобу "Renault
Megane", державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, від пошкоджень, отриманих
внаслідок ДТП, складає 23828 грн. 30 коп.

Посилаючись на викладене, позивач з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просив суд стягнути з МТСБУ на свою
користь матеріальний збиток в розмірі
20526 грн. 53 коп. (23828 грн. 30 коп. - 3301 грн. 77
коп. (коефіцієнт фізичного зносу) = 20526
грн. 53 коп.), витрати на проведення
автотоварознавчого дослідження в
розмірі 400 грн., а також витрати на
поштові відправлення в розмірі 185 грн. 16
коп.; а з ОСОБА_2 матеріальний збиток у
розмірі 3301 грн. 77 коп.; а також просив
стягнути з МТСБУ та ОСОБА_2 моральну
шкоду в розмірі 2000 грн. та судовий збір
у розмірі 264 грн. 14 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 12 грудня 2013 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальний
збиток у розмірі 3301 грн. 77 коп., моральну
шкоду в розмірі 1000 грн., судові витрати
у розмірі 229 грн. коп. В іншій частині
позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову. В
обґрунтування поданої апеляційної
скарги скаржник, зокрема, посилається
на те, що він не є належним відповідачем
у справі, оскільки ніколи не був
власником трактора "МТЗ-82" державний
номерний знак НОМЕР_1; відповідно до
даних Державної інспекції сільського
господарства в Миколаївській області
власником цього трактора є інша
фізична особа - ОСОБА_2, місцем
проживання якого є: АДРЕСА_1, в той час
як він зареєстрований у АДРЕСА_2 (його
ідентифікаційний код - НОМЕР_3).

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, вважав, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

ОСОБА_2, представник МТСБУ в суд
апеляційної інстанції не з'явилися, про
час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином. З
урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК
України їх неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого у справі рішення в цій
частині, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 23 липня 2012 року на
ділянці 166 км + 900 м а/д
Ульянівка-Миколаїв в районі с.
Білоусівка Вознесенського району
Миколаївської області відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
трактора марки "МТЗ-82", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3, та автомобіля марки
"Renault Megane", державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль марки "Renault Megane",
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
власником якого є ОСОБА_1, зазнав
механічних пошкоджень.

З довідки, виданої УДАІ УМВС України в
Миколаївській області, вбачається, що
трактор марки "МТЗ-82", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, належить
ОСОБА_2 (АДРЕСА_3).

Згідно постанови судді Новоодеського
районного суду Миколаївської області
від 23 листопада 2012 року водій ОСОБА_3
своїми діями скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 124
КУпАП, однак провадження у справі про
притягнення його до адміністративної
відповідальності було закрито у
зв'язку із закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної
пригоди була застрахована в ПрАТ СК
"Провідна" на підставі полісу АВ/7264749
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

27 липня 2012 року позивач звернувся до
Моторного (транспортного) страхового
бюро України (далі - МТСБУ) із
заявою-повідомленням про страховий
випадок.

Листом № 18835/3-2-10 від 31 липня 2013 року
МТСБУ відмовило позивачу у виплаті
йому страхового відшкодування у
зв'язку з тим, що МТСБУ не має правових
підстав для здійснення відшкодування
із фонду захисту потерпілих.

Відповідно до звіту № 208 експертного
автотоварознавчого дослідження про
визначення матеріального збитку від 2
листопада 2012 року, вартість
матеріального збитку, заподіяного
власнику транспортного засобу "Renault
Megane", державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, від пошкоджень, отриманих
внаслідок ДТП, складає 23828 грн. 30 коп.

Крім того, позивачем були додатково
понесені витрати на проведення
автотоварознавчого дослідження в
розмірі 400 грн., а також витрати на
поштові відправлення в розмірі 185 грн. 16
коп. (а. с. 28-31).

У квітні 2013 року позивач повторно
звернувся до МТСБУ із заявою про
виплату йому страхового відшкодування,
однак листом № 3/1-05/12088 від 16 травня 2013
року МТСБУ також було відмовило у
виплаті страхового відшкодування з
підстав того, що згідно Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" трактор не вважається
транспортним засобом, оскільки щодо
нього не встановлено коригуючий
коефіцієнт ( п. 1.5 ст. 1 Закону).

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі - Закон) страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Статтею 41 Закону встановлено, що МТСБУ
за рахунок коштів фонду захисту
потерпілих відшкодовує шкоду на
умовах, визначених цим Законом, у разі
її заподіяння, зокрема: транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність, крім шкоди,
заподіяної транспортному засобу, який
не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1
цього Закону, та майну, яке знаходилося
в такому транспортному засобі (п. а) ч. 1
ст. 41 Закону).

Відповідно до вимог статті 21 Закону з
урахуванням положень пункту 21.3 цієї
статті на території України
забороняється експлуатація
транспортного засобу (за винятком
транспортних засобів, щодо яких не
встановлено коригуючий коефіцієнт в
залежності від типу транспортного
засобу) без поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, чинного на території
України, або поліса (сертифіката)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
укладеного в іншій країні з
уповноваженою організацією із
страхування цивільно-правової
відповідальності, з якою МТСБУ уклало
угоду про взаємне визнання договорів
такого страхування.

Пунктом 5 статті 1 Закону встановлено,
що наземні транспортні засоби (далі -
транспортні засоби) - це пристрої,
призначені для перевезення людей
та/або вантажу, а також встановленого
на ньому спеціального обладнання чи
механізмів, механізмів, які підлягають
державній реєстрації та обліку у
відповідних підрозділах Міністерства
внутрішніх справ України (далі -
відповідні підрозділи МВС України)
та/або допущені до дорожнього руху, а
також ввезені на митну територію
України для тимчасового користування,
зареєстровані в інших країнах.

Ураховуючи наведені вище положення
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", не вважається
транспортним засобом пристрій, який
підпадає під ознаки, зазначені у п. 5 ст.
1 Закону, але щодо якого не встановлено
коригуючий коефіцієнт залежно від типу
транспортного засобу.

Коригуючі коефіцієнти та їх розміри
затверджені розпорядженням Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України від 9 липня
2010 року № 566 "Про деякі питання
здійснення обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України за №
689/17984 від 16 серпня 2010 року (далі -
Розпорядження) .

Так, згідно вказаного Розпорядження
коригуючий коефіцієнт для такого
транспортного засобу як трактор не
встановлено.

Крім того, у п. 22 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України від 1 березня 2013 року № 4
"Про деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки" судам роз'яснено,
що при вирішенні спорів щодо
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, судам слід мати
на увазі, що для цілей обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності володільців
транспортних засобів у пункті 1.5 статті
1 Закону № України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" наведено
визначення транспортних засобів. У
зв'язку із цим якщо шкоди завдано з вини
особи, діяльність якої пов'язана з
використанням іншого транспортного
засобу (наприклад, гужової повозки,
велосипеда) або механізму, що не
належить до транспортних засобів
(сільськогосподарські збиральні
машини, косарки тощо), цивільно-правова
відповідальність якої не підлягає
обов'язковому страхуванню, шкода
відшкодовується за загальними
правилами, визначеними ЦК.

За таких обставин суд першої інстанції,
з урахуванням установлених під час
розгляду справи обставин, дійшов
правильного висновку, що підстави для
стягнення майнової та моральної шкоди
з МТСБУ відсутні й обґрунтовано
відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 в
цій частині.

Разом з тим, колегія суддів дійшла
висновку, що вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
(місце проживання: АДРЕСА_2) про
відшкодування майнової та моральної
шкоди не підлягають задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

За положеннями ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
неправомірно заволоділа транспортним
засобом, механізмом, іншим об'єктом,
завдала шкоди діяльністю щодо його
використання, зберігання або
утримання, зобов'язана відшкодувати її
на загальних підставах. Якщо
неправомірному заволодінню іншою
особою транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом сприяла
недбалість її власника (володільця),
шкода, завдана діяльністю щодо його
використання, зберігання або
утримання, відшкодовується ними
спільно, у частці, яка визначається з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Відповідно до даних Державної
інспекції сільського господарства в
Миколаївській області реєстрація
трактора "МТЗ-82" державний номерний
знак НОМЕР_1 проведена у 2006 році за
громадянином ОСОБА_2

Єдиний на території України порядок
державної реєстрації, обліку, видачі
реєстраційних документів та державних
номерних знаків, присвоєння
ідентифікаційних номерів на трактори,
які експлуатуються в умовах
вулично-дорожньої мережі загального
користування в Україні, на
сільськогосподарських угіддях при
виконанні агротехнічних робіт тощо, у
2006 році регулювався Правилами
державної реєстрації та обліку
тракторів, самохідних шасі, самохідних
сільськогосподарських,
дорожньо-будівельних і меліоративних
машин, сільськогосподарської техніки,
інших механізмів, затвердженими
наказом Міністерства аграрної
політики України 11 червня 2004 року № 221.

Відповідно до п. п. 2.2, 2.4 цих Правил
реєстрація машин здійснювалася на
підставі заяви власника (додатки 1, 2, 3) і
документів, що посвідчують його особу,
правомірність придбання машин,
відповідність конструкції машин
технічним вимогам тощо. Реєстрація
машин, що належать фізичним особам,
могла здійснюватись через довірену
особу за наявності нотаріально
посвідченої довіреності.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва
від 23 липня 2012 року витребувано у
Державної інспекції сільського
господарства в Миколаївській області
інформацію про те, хто був власником (із
зазначенням його ідентифікаційного
номеру та паспортних даних) трактора
"МТЗ-82" державний номерний знак НОМЕР_1
станом на 23 липня 2012 року, а також
інформацію про те, чи передавав власник
право керування трактором будь-якій
іншій фізичній особі із зазначенням
прізвища, імені та по батькові цієї
фізичної особи відповідно до графи
"Особливі відмітки" реєстраційних
документів; витребувано у Державної
інспекції сільського господарства в
Миколаївській області (у разі, якщо
такі документи не були знищені в
установленому порядку) копію заяви
власника, на підставі якої була
проведена реєстрація трактора і
документів, що посвідчують його особу
(копію паспорта та картки фізичної
особи - платника податків про
присвоєння ідентифікаційного номера
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платників), правомірність
придбання машин, а також копію заяви
власника про передачу права на
керування трактором іншій фізичній
особі. У разі якщо реєстрація машини
була здійснена через довірену особу
витребувати також копію нотаріально
посвідченої довіреності.

На виконання ухвали апеляційного суду
Державна інспекція сільського
господарства в Миколаївській області у
відповіді (Вих. № 878/13-19 від 29.05.2014)
повідомила, що станом на 28 травня 2014
року трактор колісний МТЗ-80, 1986 року
випуску, заводський НОМЕР_6, двигун №
НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1,
свідоцтво про реєстрацію машини
НОМЕР_7, з 26 червня 2006 року по теперішній
час зареєстровано в Державній
інспекції сільського господарства в
Миколаївської за фізичною особою
ОСОБА_2 (мешканцем АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_5,
паспорт НОМЕР_8 від 12.01.1998, виданий
Криворізьким МУ УМВС України в
Дніпропетровській області). За
фізичною особою ОСОБА_2 (місце
проживання: АДРЕСА_2; ІПН - НОМЕР_3)
сільськогосподарська техніка в
інспекції ніколи не реєструвалась.
Інформація щодо передачі вказаного
трактора в оренду або надання права на
його експлуатацію згідно довіреності
іншій особі, в інспекції не значиться.

Ураховуючи викладене, підстави для
покладення відповідальності на
відповідача ОСОБА_2 (місце проживання:
АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер -
НОМЕР_3) відсутні, оскільки він не є
належним відповідачем у справі.

Зазначеним обставинам, які
безпосередньо стосуються предмета
даного спору, судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки, що
призвело до ухвалення незаконного та
необґрунтованого рішення в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
майнової та моральної шкоди.

Таким чином, колегія суддів вважає
необхідним рішення суду першої
інстанції в цій частині скасувати і
ухвалити в цій частині нове рішення про
відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2;
ідентифікаційний номер фізичної особи
- НОМЕР_3) про відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Оскільки підстави для скасування
рішення суду першої інстанції в
повному обсязі відсутні, апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо
суд апеляційної або касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

За таких обставин з ОСОБА_1 підлягають
стягненню понесені ОСОБА_2 витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги в розмірі 243 грн. 60
коп.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного
суду міста Києва від 12 грудня 2013 року в
частині стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 матеріального збитку, моральної
шкоди, а також судових витрат скасувати
і ухвалити в цій частині нове рішення
наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2;
ідентифікаційний номер фізичної особи
- НОМЕР_3) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги в розмірі 243
грн. 60 коп.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий
Я.В. Головачов

Судді:
О.В. Шахова

Л.Д.Поливач