АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7082/14
Головуючий 1 інстанції:
Справа № 646/6855/14-ц
Доповідач : Пшенічна Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Хорошевського О.М.,
Коростійової В.І.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на ухвалу Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 20 серпня
2014 року

за скаргою ОСОБА_3 на дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції у м. Києві
про визнання неправомірними дії та
скасування постанови, -

в с т а н о в
и л а :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на
дії ВДВС Деснянського РУЮ ГУЮ у м. Києві
щодо неправомірності відкриття
виконавчого провадження № 41180552 про
стягнення з нього на користь ТОВ
«ПростоФінанс» грошових коштів у
розмірі 47 134,68 грн. на підставі
виконавчого листа № 2-2170/11 від 15.03.2013
року, виданого Червонозаводським
районним судом м. Харкова, в якій просив
скасувати вказану постанову
державного виконавця.

Ухвалою Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 20 серпня 2014 року
скаргу ОСОБА_3 залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на те, що судом порушено
норми процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду та постановити
нову, якою задовольнити його скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що винесення постанови
від 12.12.2013 року про відкриття
виконавчого провадження № 41180552 було
винесено не за місцем проживання
боржника, що суперечить ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про
виконавче провадження».

.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє і залишає ухвалу без змін, ,
якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Залишаючи без задоволення скаргу
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що відсутні підстави для
визнання постанови державного
виконавця неправомірною та скасування
її.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони повністю відповідають
обставинам справи, яким суд дав вірну
оцінку.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «»Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого
провадження… що надсилаються
рекомендованими листами з
повідомленням про вручення.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що боржник не був повідомлений про
відкриття виконавчого провадження
спростовується листом, згідно з яким на
адресу зазначену стягувачем ОСОБА_3
було направлено постанова про
відкриття виконавчого провадження (а.с.
33). Судом першої інстанції зазначено, що
законом на виконавчу службу не
покладено обов'язку пересвідчуватися в
отриманні боржником постанови. Довід
апеляційної скарги цього не
спростовує.

Щодо доводу стосовно того, що за
адресою вказаною стягувачем АДРЕСА_1
боржник не мешкав та не мав за вказаною
адресою майна, що є підставою для
повернення виконавчого документу, то
державний виконавець саме з цих
підстав постановою від 18 лютого 2014 року
повернув виконавчий лист стягувачу (а.с
28).

Відносно доводу апеляційної скарги про
порушення вимог ст.. 26 Закону України
«Про виконавче провадження», згідно з
якою держаний виконавець мав відмовити
у відкритті виконавчого провадження у
разі пропуску встановленого строку
для пред'явлення документів до
виконання, то судова колегія
погоджується з тим, що виконавчий лист
мав бути пред'явлений для виконання до
06 червня 2013 року, як зазначено на самому
виконавчому листу (а.с. 13-14), але
враховуючи, що на день звернення ОСОБА_3
до суду 23 липня 2014 року, виконавчий
лист постановою від 18 лютого 2014 року
був повернутий стягувачу, то відсутні
підстави для скасування постанови
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження від 12.12.2013
року.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що судом першої інстанції не вірно
зазначено в ухвалі від кого до
виконавчої служби надійшов виконавчий
лист не є підставою для скасування
судового рішення, оскільки це не
спростовує висновки суду.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд
розглядає цивільні справи на підставі
доказів поданих сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла
висновку, що скаржник не довів своєї
скарги.

З огляду на наведене, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які привели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України судова колегія
судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 20 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальний
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії