Дата документу 22.09.2014
Справа № 334/8160/14-ц
Провадження № 2/334/3051/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Козлової Н.Ю.

при секретарі Єфремовій Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу

встановив :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до
Ленінського районного суду м.Запоріжжя
з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу вказавши, що 07.12.2012
року вона уклала шлюб з гр..ОСОБА_3, який
був зареєстрований Запорізьким
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану ЗМУЮ. Від шлюбу
спільних дітей вони не мають та сумісно
набутого майна вони не придбали. За час
перебування у шлюбі, між сторонами
склалися вкрай неприязні стосунки на
ґрунті націоналістичних ідей.
Відповідач постійно ображав позивачку,
погрожував їй фізичною рас правою. За
час перебування у шлюбі, відповідач
зраджував позивачці з іншими жінками,
внаслідок чого, позивачка захворіла на
урогенитальну хворобу, що призвело до
її тривалого лікування. З таких
підстав, позивачка вважає, що
примирення та збереження сім'ї
неможливе, тому просить суд розірвати
укладений шлюб, змінивши їй прізвище на
„ОСОБА_2".

У судовому засіданні позивачка,
наполягаючи на фактах, викладених у
позовній заяві, просила суд розірвати
укладений з ОСОБА_3 шлюб, не надавши їм
терміну для примирення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи був повідомлений своєчасно.
Своїх заперечень стосовно позову він
не надав та з заявою про розгляд справи
за його відсутністю до суду не
звертався.

За такими обставинами суд, зі згоди
позивача у порядку ст. 224-226 ЦПК
України ухвалює по справі заочне
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача та
дослідивши письмові докази по справі, а
також оцінивши усі надані докази у їх
сукупності, суд вважає доцільним
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі виходячи з наступного:

3гідно із ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути зокрема:
визнання права; відновлення становища,
яке існувало до порушення.

Згідно ст. 10 та ст. 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах
змагальності сторін, і сторонни у
справі мають рівні права щодо
надання доказів, їх дослідження
та доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини на
які вона посилається як на
підставу своїх вимог або
заперечень.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими
доказами є будь-які документи, акти,
довідки, листування службового або
особистого характеру або витяги з них,
що містять відомості про обставини, які
мають значення для справи.

У судовому засіданні було встановлено,
що 07 грудня 2012 року, Запорізьким
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану ЗМУЮ був укладений
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Після
укладання шлюбу позивачка отримала
прізвище ОСОБА_2.

Від даного шлюбу спільних дітей
сторони не мають. Сумісно набутого
майна у них не має.

Після укладання шлюбу, між подружжям
виникли неприязні стосунки на ґрунті
націоналістичних ідей. Відповідач
постійно принижував честь та гідність
своєї дружини, посилаючись на її
національність. Пізніше все переросло
до грубої нецензурної лайки та
погрожування фізичною рас правою з
боку відповідача.

Відповідно до ст..24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді чоловіка
та жінки.

Згідно з ст.. 56 СК України, чоловік та
дружина мають право на особисту
свободу у тому числі і на припинення
шлюбу.

Позивачем було доведено, що усі
моральні цінності спільного життя
зруйновані. Вона втратила почуття
любові та поваги до свого чоловіка та
вважає, що з таких підстав збереження
сім'ї немає та поновлювання спільного
життя не має сенсу.

За нормами ст..112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них або інтересам
дитини.

Враховуючи вищевказані обставини, суд
приходить до висновку, що поновлення
подружнього життя є неможливим,
сторони втратили почуття любові та
поваги один до одного, тому укладений
між ними шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 10,16,58, 60,64, 212,213 ЦПК
України, ст.ст.24, 56, 105,110,112,113,115 Сімейного
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, укладений
07.12.2012 року Міським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби ЗМУЮ № 1123 -
розірвати.

Прізвище позивачці ОСОБА_2 змінити на
дошлюбну „ОСОБА_2".

Рішення суду є документом, що
підтверджує факт розірвання шлюбу
судом після набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Відповідно до ст.115 СК України рішення
суду про розірвання шлюбу після
набрання ним законної сили надіслати
до органу РАЦС для внесення відомостей
до Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та про ставлення
відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя
Н.Ю.Козлова