Справа № 2-4190/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області в
складі:

головуючого - судді ПУСТОВІТ О.Г.,

при секретарі - Шевченко А.С.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи - Грабарчук
О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, визнання права
власності на 1/2 частину жилого будинку
в порядку спадкування, встановлення
порядку користування житловим
будинком, вселення та за позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_4, треті особи - державний
нотаріус Другої Криворізької
державної нотаріальної контори
Тімошина О.В., Криворізька міська рада,
Управління держкомзему у м. Кривому
Розі Дніпропетровській області, Служба
у справах дітей виконкому Жовтневої
районної у місті ради м. Кривого Рогу
про визнання недійсним свідоцтва про
право власності на спадщину за законом,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду 25.10.11
року з позовом до ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, про поділ спадкового майна -
житлового будинку АДРЕСА_1 між нею та
ОСОБА_5 та її неповнолітньою дочкою
ОСОБА_7, 2003 року народження в натурі, про
встановлення ОСОБА_5 земельного
сервітуту для користування земельною
ділянкою для обслуговування житлового
будинку та надвірних будівель та про
стягнення з неї на користь позивача
плати за користування земельною
ділянкою розміром 300 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1 по 3000 грн. щомісяця.

В подальшому ОСОБА_4 неодноразово
уточнювала позовні вимоги. 22 липня 2014
року вона уточнила та доповнила свої
позовні вимоги та просила суд усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою площею 600 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_5 не чинити
їй в цьому перешкоди, визнати за нею
позивачем по справі право власності на
? частину житлового будинку № АДРЕСА_1,
загальною площею 55,8 кв.м. та житловою
площею 47,6 кв.м. з надвірними спорудами
в порядку спадкування після смерті
ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, за
ОСОБА_5 та неповнолітньою ОСОБА_7, 2003
року народження визнати право
власності за кожною по ? частині
домоволодіння АДРЕСА_1 та встановити
порядок користування спірним жилим
будинком, виділивши їй в користування
жилі приміщення: 1-5 площею 8,6 кв.м.,
приміщення 1-6 площею 14,4 кв.м., ОСОБА_5 та
неповнолітній ОСОБА_7 , 2003 року
народження виділити в користування
жилі приміщення 1-3 площею 13,6 кв.м.,
приміщення 1-4 площею 11,0 кв.м.; нежитлове
приміщення під літ 1-1 площею 8,2 кв.м. в
жилому будинку під літ. А-1 залишити в їх
спільному користуванні. Також, позивач
ОСОБА_4 просила суд усунути перешкоди в
користуванні жилим будинком та вселити
її в жилий будинок АДРЕСА_1. Крім того,
просила залишити позовні вимоги про
поділ спадкового майна в натурі, про
встановлення земельного сервітуту та
про стягнення плати за користування
земельної ділянки без розгляду.

Ухвалою суду від 23.07.2014 року позовні
вимоги в цій частині були залишені без
розгляду.

В обґрунтування позову позивач
ОСОБА_4, у своїй позовній заяві
зазначила, що є власницею земельної
ділянки площею 600 кв.м., призначеної для
обслуговування житлового будинку і
господарчих будівель та ведення
підсобного господарства, що
знаходиться за адресою : АДРЕСА_1. Право
власності на вищевказану земельну
ділянку вона набула на підставі
Свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого 2 грудня 2005 року
державним нотаріусом Другої
Криворізької державної нотаріальної
контори після смерті її матері ОСОБА_9,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та Державного
акту на право власності на земельну
ділянку, виданого Криворізькою міською
радою 7 серпня 2011 року. На належній їй
на праві власності земельній ділянці
розташований житловий будинок АДРЕСА_1
з господарськими будівлями, власником
якого був її син ОСОБА_8, який отримав
будинок у власність за заповітом після
смерті бабці ОСОБА_9 Після смерті сина -
ІНФОРМАЦІЯ_1, право на спадщину за
законом на спадкове майно - жилий
будинок мали вона - ОСОБА_4, його дружина
- ОСОБА_5 та його двоє дітей - дочка від
першого шлюбу ОСОБА_10, 1987 року
народження та ОСОБА_7, 2003 року
народження. Її онучка ОСОБА_10
відмовилася від своєї частки в
спадщині на її користь, тому вона має
право на ? частину будинку,
відповідачка з неповнолітньою дочкою
має право кожна на ? частину спадкового
будинку. Відповідачка утримує у себе
всі правовстановлюючі документи на
будинок і добровільно розділити
спадщину не бажає, чинить їй перешкоди
в користуванні земельною ділянкою та
жилим будинком, тому виникла потреба у
вселенні в будинок та встановлення
порядку користування жилим будинком
між спадкоємцями.

19 січня 2012 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа
державний нотаріус Другої
Криворізької державної нотаріальної
контори Тімошина О.В., про визнання
недійсним державного акту на землю та
свідоцтва про право на спадщину, яку в
подальшому неодноразово уточняла.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 20.05.2013 року цивільна
справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, розділ спадкового
майна та встановлення особистого
земельного сервітуту об'єднана в одне
провадження з цивільною справою за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа
державний нотаріус Криворізької
державної нотаріальної контори
Тімошина О.В. про визнання недійсним
державного акту на землю та свідоцтва
про право на спадщину.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явилася, про день та час розгляду
справи належним чином повідомлена.

Представник позивача ОСОБА_11 в
судовому засіданні позов ОСОБА_4
підтримала і просила його задовольнити
в повному обсязі.

В обґрунтування позову представник
пояснила, що ОСОБА_4 є власницею
земельної ділянки площею 600 кв.м. за
адресою : АДРЕСА_1, яку отримала у
власність як спадкоємиця за законом
після смерті своєї матері ОСОБА_9,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. Її син ОСОБА_8
після смерті своєї бабці ОСОБА_9
отримав житловий будинок АДРЕСА_1 за
заповітом. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_8 спадкоємцями за законом на
житловий будинок є його мати - ОСОБА_4,
його дружина ОСОБА_5 та його двоє дітей
- дочка від першого шлюбу ОСОБА_10, 1987
року народження та ОСОБА_7, 2003 року
народження. ОСОБА_10 відмовилася від
своєї частки в спадщині на користь
бабці - позивачки по справі - ОСОБА_4,.
таким чином, позивач ОСОБА_4 має право
на ? частину спадкового будинку,
відповідач ОСОБА_5 та неповнолітня
ОСОБА_7 - по ? частині спадкового
будинку. Добровільно отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом через нотаріальну контору вона
не може, оскільки існує суперечка між
спадкоємцями померлого. Відповідач
ОСОБА_5 чинить їй перешкоди в
користуванні належній їй земельній
ділянці та поселила в спірному
спадковому будинку свого співмешканця
і в будинок її не пускає. На належній їй
земельній ділянці знаходяться плодові
дерева, кущі, квіти, за якими необхідний
догляд, але в даний час всі рослини
знаходяться в занедбаному стані,
земельна ділянка заросла бур'яном.
Просить позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 - про визнання
недійсними державного акту на землю та
свідоцтва про право на спадщину на
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 не
визнає, оскільки ні права позивачки за
об'єднаною справою, ні її
неповнолітньої дочки при отриманні
ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину
за законом на земельну ділянку після
смерті її матері порушені не були. Між
нею та її сином ОСОБА_8 ніяких суперечок
стосовно отримання нею у власність
земельної ділянки не було, в суд з
цього приводу він не звертався.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилася, про день та час розгляду
справи належним чином повідомлена.

Представник відповідача - ОСОБА_5 -
ОСОБА_2 в судовому засіданні проти
позову ОСОБА_4 про визнання права
власності на частину жилого будинку,
про встановлення порядку користування
жилим будинком та про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою та вселення в будинок
заперечував, та просив суд
задовольнити позов ОСОБА_5 про визнання
недійсними свідоцтва про право на
спадщину та Державного акту на землю.
Вважає, що відсутній предмет спору,
оскільки не вичерпана можливість
отримати свідоцтво про право на
спадщину на спадкове майно в
нотаріальній конторі та необхідно
спочатку визнати недійсними свідоцтва
про спадщину на земельну ділянку за
ОСОБА_4 та Державного акту на землю, які
видані незаконно, всупереч ст.120
Земельного Кодексу України та ч.1 ст. 377
ЦК України.

Представник третьої особи - Служби у
справах дітей виконкому Жовтневої
районної у місті ради м. Кривого Рогу
Грабарчук О.М. позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, про вселення в
будинок, про визнання права власності
на ? частини будинку в порядку
спадкування та встановлення порядку
користування жилим будинком між
спадкоємцями не визнала, просила
відмовити у його задоволенні, позов
ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання
недійсними свідоцтва про право на
спадщину за законом та Державного акту
на землю в інтересах неповнолітньої
дитини підтримала, оскільки вважає, що
необхідно передати у власність
неповнолітній дитині частку земельної
ділянки разом з частиною житлового
будинку.

Представник третьої особи Другої
Криворізької державної нотаріальної
контори Тімошина О.В. в судове
засідання не з'явилася, подала заяву
про розгляд цивільної справи в її
відсутності, повідомила суд, що з
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання
недійсними свідоцтва про право на
спадщину за законом та Державного акту
на землю не згодна, оскільки згідно
листа Міністерства юстиції України за
№ В-10925-31, В-11112-31, В-11057-31 від 31.05.2008 року "
у разі спадкування за заповітом
житлового будинку, земельна ділянка,
яка не охоплена заповітом, та на якій
розміщено відповідний житловий
будинок, розподіляється між
спадкоємцями за законом".

Представник третьої особи -
Криворізької міської ради Ягодка Н.Г. в
судове засідання не з'явився, про день
та час розгляду справи належним чином
повідомлений, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позов
ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання
недійсними свідоцтва про право на
спадщину за законом та Державного акту
на землю, не визнає.

Представник третьої особи - Управління
Держкомзему у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи належним чином
повідомлений, тому суд вважає за
можливим розглянути справу за її
відсутності.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін та третіх осіб, суд вважає, що
позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, що діє в свої
інтересах та інтересах неповнолітньої
дитини ОСОБА_7, 2003 року народження про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, визнання права
власності на ? частину жилого будинку з
надвірними спорудам, встановлення
порядку користування жилим будинком,
усунення перешкод в користуванні жилим
будинком та про вселення підлягає
задоволенню, а в позові ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про визнання недійсними
свідоцтва про право на спадщину за
законом та Державного акту на землю
необхідно відмовити, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст.. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувались вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
данні (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла мати позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_9,
що підтверджується свідоцтвом про її
смерть, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 відділом
реєстрації актів цивільного стану
Жовтневого районного управління
юстиції м. Кривого Рогу (а.з. № 1939)/.

Після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді жилого будинку за адресою :
АДРЕСА_1 та земельної ділянки розміром
600 кв.м. за цією ж адресою.

Як вбачається із спадкової справи
померлої ОСОБА_9, яка була витребувана
із нотаріальної контори та оглянута в
судовому засіданні, спадкоємцю
померлої за законом - ОСОБА_4, 2 грудня 2005
року було видане державним нотаріусом
Другої Криворізької державної
нотаріальної контори Свідоцтво про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку розміром 600 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, а ОСОБА_8 - спадкоємцю
за заповітом 02.12.2005 року державним
нотаріусом Другої Криворізької
державної нотаріальної контори видане
Свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на домоволодіння за адресою
АДРЕСА_1 .

7 серпня 2011 року Криворізькою міською
радою ОСОБА_4 був виданий Державний акт
про право власності на земельну
ділянку серія ЯЙ № 002522, розміром 0,0600 га
за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягу про державну
реєстрацію прав КП ДОР" Криворізьке
бюро технічної інвентаризації " номер
витягу: 30925777 від 10.08.2011 року,
реєстраційний номер : 12770890 номер запису
: 19038 в книзі: 83-57 право власності на
будинок АДРЕСА_1 зареєстроване 10.8.2011
року за ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть,
виданим 27.04.2011 року Жовтневим відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Криворізького міського
управління юстиції (а.з. № 1954 ).

Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу
України в першу чергу право на
спадкоємство згідно із законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народженні
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Із спадкової справи померлого ОСОБА_8,
яка була витребувана із Другої
Криворізької державної нотаріальної
контори та оглянута в судовому
засіданні, спадщину після смерті
ОСОБА_8 прийняли: його мати ОСОБА_4,
дружина ОСОБА_5 та його неповнолітня
дочка ОСОБА_7, 2003 року народження. Дочка
померлого ОСОБА_10, 1987 року народження
відмовилася від спадщини на користь
ОСОБА_4.

Відповідно до довідки виконкому
Жовтневої районної умісті ради без
дати, після смерті ОСОБА_8 в жилому
будинку АДРЕСА_1 ніхто не
зареєстрований.

Відповідно до постанови державного
нотаріуса Другої Криворізької
державної нотаріальної контори від
19.08.2011 року ОСОБА_4 та іншим спадкоємцям
померлого ОСОБА_8 у видачі свідоцтва
про право на спадщину відмовлено через
спір між спадкоємцями.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 "Про судову
практику у справах про спадкування" від
30.05.2008 року, за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Тому суд не приймає до уваги твердження
представника відповідача ОСОБА_5 -
ОСОБА_2 про відсутність між сторонами
предмету спору, що на його думку є
підставою для відмови у позові. Крім
того, не визнання відповідачем позову
ОСОБА_4 про визнання права власності на
частину жилого будинку в порядку
спадкування , свідчить саме про
наявність між сторонами спору стосовно
права на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1278 Цивільного Кодексу
України частки кожного спадкоємця у
спадщині є рівними, якщо спадкоємець у
заповіті сам не розділив спадщину між
ними.

Відповідно до технічного паспорту КП
ДОР "КБТІ", виготовленого техніком 25
серпня 2011 року та Витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно, виданого
КП ДОР "КБТІ " 30.09.2011 року реєстраційний
номер майна 12770890, номер запису : 19038 в
книзі № 83-57 , спадкове майно
складається з домоволодіння, а саме
житлового будинку під літ.А-1 загальною
площею 55,8 кв.м., та житловою 47,6 кв.м.,
який має чотири житлові кімнати № 1-3
площею 13,6 кв.м., № 1-4 площею 11,0 кв.м., № 1-5
площею 8,6 кв.м., № 1-6 площею 14,4 кв.м., сіни
№ 1-1 площею 8,2 кв.м.

На земельній ділянці домоволодіння
знаходиться літня кухня під літ. "Б"
площею забудови 28,4 кв.м., погріб під літ.
"В" площею забудови 18,8 кв.м., вбиральня
під літ. "Г" площею забудови 1,8 к.м., гараж
під літ. "Д" площею забудови 21,8 кв.м ,
сарай під літ."Е" площею забудови 7,5
кв.м, сарай під літ "Ж" площею забудови
6,3 кв.м, водо колонка 1, замощення П,
замощення Ш, огорожа № 1, ворота № 2 ,
хвіртка № 3.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 55
від 05.03.12 року, виконаної ПП
"Експоцентр", ринкова вартість
домоволодіння АДРЕСА_1 складає 197946 грн.,
а ? його частина коштує 98973 грн.

Відповідно до Витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно, виданого
КП ДОР "КБТІ" 30.09.2011 року та
повідомлення КП ДОР "КБТІ" від 25.08.2011
року при обстеженні житлового будинку
з господарчими будівлями АДРЕСА_1
виявлене самочинне будівництво сараю
під літ. "Ж", 2005 року забудови.

Згідно ст. 1216 Цивільного Кодексу
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного Кодексу
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися в наслідок
його смерті.

Відповідно до п.5 ст. 376 Цивільного
Кодексу України на вимогу власника
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Суд вважає можливим визнати право
власності на самовільно побудований
сарай під літ. "Ж " на земельній ділянці
за адресою : вул. Войова, 72 за позивачем
ОСОБА_4 та іншими спадкоємцями,
оскільки він побудований на земельній
ділянці, належній позивачу ОСОБА_4 на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку і це не
порушує права інших осіб. Вартість
сараю Ж відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи
складає 9530 грн.

Згідно з висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 55
від 05.03.12 року, виконаної ПП
"Експоцентр", поділ житлового будинку
АДРЕСА_1 в натурі можливий тільки з
переобладнанням та переплануванням, а
відповідно до ст. 152 Житлового Кодексу
України переобладнання та
перепланування житлового будинку
можливе тільки з дозволу місцевої
ради.

Листом № 16/23-1923 від 28.05.2014 року виконком
Жовтневої районної у місті ради
повідомив, що дозвіл на початок
будівельних робіт по переобладнанню та
переплануванню будинку АДРЕСА_1
виконком не надає, а видається
відповідними інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.
Оскільки відсутній дозвіл виконкому
Жовтневої районної у місті ради на
переобладнання та перепланування
спірного житлового будинку, поділ його
в натурі в судовому порядку в даний час
неможливий.

Відповідно до ст. 358 Цивільного Кодексу
України кожен із співвласників має
право на виділення йому у володіння та
користування частини спільного майна в
натурі, що відповідає його частці у
спільній частковій власності.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму
Верховного Суду України " Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок " № 7 від 04.10.91
року вказано, що " якщо виділ частки
будинку в натурі неможливий, суд вправі
за заявленим про це позовом встановити
порядок користування відособленими
приміщеннями (квартирами, кімнатами)
такого будинку. У цьому разі окремі
підсобні приміщення (кухня, коридор
тощо) можуть бути залишені в загальному
користуванні учасників спільної
часткової власності ".

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_5 чинить перешкоди позивачу
ОСОБА_4 в користуванні як земельною
ділянкою, належною їй на праві
приватної власності, так і в
користуванні житловим будинком. Як
підтвердив в судовому засіданні
представник відповідача ОСОБА_2,
відповідач дійсно не пускає позивача
до будинку та на її земельну ділянку,
оскільки вважає, що саме вона, поки не
має стосовно цього питання судового
рішення, має право проживати в
спадковому будинку, розпоряджатися ним
та земельною ділянкою. Це
підтверджується також актом від 21.08.2011
року, з якого вбачається, що ОСОБА_5
дійсно перешкоджає позивачу володіти
та користуватися належною їй
земельною ділянкою та спадковим
житловим будинком за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 317 Цивільного Кодексу
України власникові належить право
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 Цивільного Кодексу
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 Цивільного Кодексу
України право власності є непорушним і
ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Згідно ст.391 Цивільного Кодексу
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод в
здійсненні їм права користування і
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного
Кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою і
відшкодування завданих збитків.

Оскільки відповідачка ОСОБА_5
перешкоджає позивачу в користуванні
спадковим будинком, та враховуючи, що
неможливо поділити спадковий будинок в
натурі без згоди місцевої ради на його
переобладнання та перепланування, суд
вважає за необхідне встановити
порядок користування житловим
будинком АДРЕСА_1 відповідно до часток
спадкоємців у спадковому майні та
вселити ОСОБА_4 в цей будинок.

Враховуючи законні права сторін, та їх
інтереси, суд вважає, що необхідно
встановити порядок користування жилим
будинком за адресою АДРЕСА_1, який має
загальну площу 55,8 кв.м., та житлову
площу 47,6 кв.м., та виділити позивачу
ОСОБА_4 у користування жилі приміщення
в будинку під літ. А-1 згідно
технічного плану будинку:- приміщення
1-5 площею 8,6 кв.м.; приміщення 1-6 площею
14,4 кв.м.

Відповідачу ОСОБА_5 разом з
неповнолітньою дитиною ОСОБА_7, 2003 року
народження необхідно виділити в
користування наступні приміщення в
будинку: - приміщення 1-3 площею 13,6 кв.м.;
приміщення 1-4 площею 11,0 кв.м.

Нежитлове приміщення під літ. 1-1 площею
8,2 кв.м. в жилому будинку під літ. А-1
необхідно залишити в спільному
користуванні позивача ОСОБА_4 та
відповідача ОСОБА_5 разом з
неповнолітньою дитиною ОСОБА_7, 2003 року
народження.

Суд вважає, що при такому порядку
користування жилим будинком житлові
права сторін не порушуються, оскільки
відповідачу з дитиною виділяються дві
кімнати житловою площею 24,6 кв.м., що на
0,8 кв.м. більше, ніж їй з дитиною
належить. Позивачу виділяється в
користування дві кімнати житловою
площею 23 кв.м., проти чого вона не
заперечувала, та просила про
встановлення саме такого порядку
користування жилим будинком.

Стосовно заявлених позовних вимого
ОСОБА_5, суд вважає, що відсутні законні
підстави для задоволення позову ОСОБА_5
до ОСОБА_4 про визнання недійсними
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого 02.12.2005 року на
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 на
ім'я ОСОБА_4 та Державного акту на право
власності на земельну ділянку від 08
серпня 2011 року за адресою : АДРЕСА_1

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

В суді встановлено, що ОСОБА_4 отримала
право власності на земельну ділянку
площею 600 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 на
підставі Свідоцтва про право на
спадкування за законом, виданого 2
грудня 2005 року державним нотаріусом
Другої Криворізької державної
нотаріальної контори в порядку
спадкування після смерті її матері
ОСОБА_9. Її син, ОСОБА_8 - чоловік ОСОБА_5
отримав за заповітом після смерті
своєї бабці - ОСОБА_9 житловий будинок
АДРЕСА_1.

Як вбачається із оглянутої в судовому
засіданні спадкової справи, після
смерті ОСОБА_9 інших спадкоємців по
закону та заповіту не має. Тому ОСОБА_5
та її неповнолітня дочка ОСОБА_7 2003 року
народження не входить в коло
спадкоємців після смерті ОСОБА_9 і
видачею свідоцтва про право на
спадщину за законом на ім'я ОСОБА_4 на
земельну ділянку ні її права, ні права
неповнолітньої дитини порушені не
були.

Суду не представлено доказів того, що
між ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_8 за його
життя був спір стосовно права його
матері на земельну ділянку. Підставою
для видачі Державного акту на земельну
ділянку на ім'я ОСОБА_4 було Свідоцтво
про право на спадщину за законом на
земельну ділянку, яке не було у
встановленому порядку визнане
недійсним або скасованим. Тому суд
вважає ОСОБА_5, яка представляє свої
інтереси та інтереси своєї
неповнолітньої дочки ОСОБА_13,
неналежним позивачем за позовом про
визнання недійсними свідоцтва про
право на спадщину за законом на ім'я
ОСОБА_4 в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_9 та Державного акту на
право власності на земельну ділянку на
ім'я ОСОБА_4

Відповідно до ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Таким чином, у разі спадкування за
заповітом житлового будинку, земельна
ділянка, яка не охоплена заповітом, та
на якій розміщено відповідний житловий
будинок, розподіляється між
спадкоємцями за законом.

Посилання представника позивача
ОСОБА_5 - ОСОБА_2 на норму ч.1 ст. 120
Земельного Кодексу України суд вважає
безпідставним, оскільки відповідно до
ч.1 ст. 120 Земельного Кодексу України до
особи, яка набула право власності на
жилий будинок, будівлю або споруду,
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у власності іншої особи,
переходить право власності на земельну
ділянку або її частину, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення.

Позовних вимог про перехід до неї та
неповнолітньої дитини права власності
на частину земельної ділянки
відповідно до ч.1 ст.120 Земельного
Кодексу в зв'язку з отриманням нею
права власності на частину житлового
будинку в порядку спадкування після
смерті чоловіка ОСОБА_8, позивач ОСОБА_5
не заявляла.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_4
понесла судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 989,73 грн., 243,60 грн.,
ІТЗ 120 грн., оплату судової технічної
експертизи в сумі 2500 грн., а всього 3853,33
грн., які відповідно до ст.88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача
ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_4

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 358,
ч.5 ст. 376, ст.ст. 391, 1216, 1218, 1225, 1261, 1267, 1274, 1278
Цивільного Кодексу України, ч.1 ст.120, ч.2
ст. 152 Земельного Кодексу України, п. 6
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок" № 7 від 04.10.91 року зі змінами,
п.23 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 "Про судову практику у
справах про спадкування" від 30.05.2008
року, ст..ст. 8, 10, 11, 57-60, 209, 213, 214, 218, 223 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, визнання права власності на
1/2 частину жилого будинку в порядку
спадкування, встановлення порядку
користування житловим будинком,
вселення - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні
земельною ділянкою площею 600 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_5
не чинити перешкоди ОСОБА_4 в
користуванні належної їй на праві
приватної власності земельною
ділянкою площею 600 кв.м. за адресою :
АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 55,8 кв.м. та житловою
площею 47,6 кв.м. з надвірними спорудами -
літня кухня літ. "Б" площею забудови 28,4
кв.м., погріб літ. "В" площею забудови
18,8 кв.м., вбиральня літ. "Г" площею
забудови 1,8 к.м., гараж літ. "Д" площею
забудови 21,8 кв.м., сарай літ."Е" площею
забудови 7,5 кв.м, сарай літ "Ж" площею
забудови 6,3 кв.м , водоколонка 1,
замощення П, замощення Ш, огорожа № 1,
ворота № 2, хвіртка № 3 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_8,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_5 та неповнолітньою
ОСОБА_7, 2003 року народження право
власності за кожною, по ? частині
домоволодіння АДРЕСА_1 загальною
площею 55,8 кв.м. та житловою площею 47,6
кв.м. з надвірними спорудами - літня
кухня літ. "Б" площею забудови 28,4 кв.м.,
погріб літ. "В" площею забудови 18,8 кв.м.,
вбиральня літ. "Г" площею забудови 1,8
к.м., гараж літ. "Д" площею забудови 21,8
кв.м., сарай літ."Е" площею забудови 7,5
кв.м, сарай літ "Ж" площею забудови 6,3
кв.м., водо колонка 1, замощення П,
замощення Ш, огорожа № 1, ворота № 2 ,
хвіртка № 3 в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_8, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити порядок користування жилим
будинком АДРЕСА_1 загальною площею 55,8
кв.м. та житловою площею 47,6 кв.м.,
виділивши ОСОБА_4 в користування жилі
приміщення 1-5 площею 8,6 кв.м., приміщення
1-6 площею 14,4 кв.м.; ОСОБА_5 та
неповнолітній ОСОБА_7, 2003 року
народження виділити в користування
жилі приміщення 1-3 площею 13,6 кв.м.,
приміщення 1-4 площею 11,0 кв.м.; нежитлове
приміщення під літ 1-1 площею 8,2 кв.м. в
жилому будинку під літ. А-1 необхідно
залишити у спільному користуванні
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та неповнолітньої
ОСОБА_7, 2003 року народження.

Усунути перешкоди в користуванні жилим
будинком АДРЕСА_1 та вселити ОСОБА_4 в
жилий будинок АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 989,73 грн., 243,60 грн., ІТЗ 120
грн., оплату судової технічної
експертизи в сумі 2500 грн., а всього 3853
грн.33 коп.

В позові ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи -
державний нотаріус Другої
Криворізької державної нотаріальної
контори Тімошина О.В., Криворізька
міська рада, Управління держкомзему у
м. Кривому Розі Дніпропетровській
області, Служба у справах дітей
виконкому Жовтневої районної у місті
ради м. Кривого Рогу про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на спадщину за законом,
виданого 02.12.2005 року за № 2-4821 на
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 на
ім'я ОСОБА_4, про визнання Державного
акту на право власності на земельну
ділянку від 08 серпня 2011 року за адресою
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4 недійсним -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення усіма учасниками
процесу в Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: О. Г.
Пустовіт