Київський районний суд м. Полтави
Справа № 2-3258/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

23 жовтня 2014 року Київський
районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

заявника ОСОБА_2,

представника заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Полтава заяву ОСОБА_2 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 30 травня 2012 року в цивільній справі
№ 2-3258/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про реальний розподіл
домоволодіння, визначення порядку
користування земельною ділянкою,
усунення перешкод в користуванні
власністю, стягнення коштів та
відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 27.10.2011 року
звернулась до суду з зазначеним
позовом, який уточнила в поданих до
суду 14 листопада 2011 року та 13 березня 2012
року заявах.

Посилалась на те, що їй на підставі
рішення апеляційного суду Полтавської
області від 25 липня 2011 року належить 1/2
частина квартири АДРЕСА_1, гараж літ.
«Г», погріб літ. «К». Для реєстрації за
нею права власності на вказане
домоволодіння вона замовила в ПП
Полтавське БТІ «Інвентаризатор»
техніка, для здійснення інвентаризації
будинку, але відповідачі не
допустили його до огляду
домоволодіння, у зв'язку з чим їй було
відмовлено в реєстрації права
власності на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 просила суд провести
реальний розподіл спадкового майна та
виділити їй реально 1/2 частину
домоволодіння по АДРЕСА_1; стягнути з
відповідача ОСОБА_2 різницю між
частками в сумі 17537 грн. Просила також
виділити реально в користування
земельну ділянку площею 450 кв.м.

Також в поданих до суду заявах просила
суд зобов'язати ОСОБА_2 не чинити їй
перешкоди в користуванні своєю
частиною власності та земельною
ділянкою; зобов'язати ОСОБА_4 не чинити
перешкод у виготовленні технічної
документації на виділену реально
частину; стягнути з відповідача ОСОБА_2
7000 грн. на відшкодування моральної
шкоди, а з відповідача ОСОБА_4 - 3000 грн.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 30 травня 2012 року, яке
вступило в законну силу, позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково.

Реально розділено між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 925 частини домоволодіння
АДРЕСА_1. Виділено реально ОСОБА_1 та
визнано за нею право власності на 423/2500
частини домоволодіння АДРЕСА_1, а саме
в основній частині будинку літ. «А-1»
приміщення: кімнату 1-2 площею 15.90 кв.м,
кухню 1-3 площею 14.70 кв.м., в житловій
прибудові літ. «А 11-1» кімнату 3-4
площею 14.60 кв.м, частину прибудови літ.
«а», що складається із сіней 1 площею 16.50
кв.м, частину підвалу літ. «Аш-1»(
кладова У площею 14.10 кв.м, гараж літ. «Г»,
частину огорожі № 3, вартістю 284 107 грн.

Виділено реально ОСОБА_2 та
визнано за нею право власності на 477/2500
частини домоволодіння АДРЕСА_1 в
житловій прибудові літ «А11-1», що
складається із наступних приміщень:
кімната 3-1 площею 16.90 кв.м, кухня 3-2
площею 8.80 кв.м., кімната 3-3 площею 15.20
кв.м, прибудова літ. «а4», що
складається із сіней 3-5 площею 8.80 кв.м,
сіни 3-6 площею 3.60 кв.м, прибудову літ. «а3
що складається із входу в підвал УП
площею 2.40 кв.м, підвал літ. «Аш-1 (
топочна ІУ площею 14.30 кв.м, кладова УІ
площею 4.40 кв.м., погріб літ. «К», частину
огорожі №3, вартістю 319 181 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
різницю в вартості нерухомого майна у
розмірі 17 537 грн.

Визначено порядок користування
земельною ділянкою між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1. Виділено у
користування ОСОБА_1 земельну ділянку
площею 450 кв.м ( на плані експертизи
зафарбовано в червоний колір) в тому
числі під основною частиною
житлового будинку літ. «А-1» , яка
складається з кімнати 1-2 площею 15.90
кв.м. , кухні 1-3 площею 14.70 кв.м., в
житловій прибудові літ. «А 11-1» що
складається з кімнати 3-4 площею 14.60 кв.м,
частини прибудови літ. «а», що
складається із сіней 1 площею 16.50 кв.м,
частини підвалу літ. «Аш-1» ( кладова У
площею 14.10 кв.м, гараж літ. «Г», частину
огорожі № 3. Виділено у
користування ОСОБА_2 земельну ділянку
за адресою АДРЕСА_1 площею 450 кв.м (на
плані зафарбовано в синій колір) у
тому числі під житловою прибудовою
літ «А11-1», що складається із наступних
приміщень: кімната 3-1 площею 16.90 кв.м,
кухня 3-2 площею 8.80 кв.м., кімната 3-3
площею 15.20 кв.м, прибудова літ. «а4»,що
складається із сіней 3-5 площею 8.80 кв.м,
сіни 3-6 площею 3.60 кв.м, прибудови літ.
«а3», що складається із входу в підвал
УП площею 2.40 кв.м, підвал літ. «Аш-1»
(топочна ІУ площею 14.30 кв.м, кладова УІ
площею 4.40 кв.м., погріб літ. «К», частину
огорожі №3. В загальному
користуванні співвласників залишено
земельну ділянку площею 92 кв.м. , як на
плані висновку судової
будівельно-технічної експертизи
зафарбовано в жовтий колір.

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні нерухомим майном за
адресою АДРЕСА_1 шляхом надання
відповідачем ОСОБА_2 ОСОБА_1 вільного
доступу до 423/2500 частини
домоволодіння АДРЕСА_1. Проведення
переобладнання покладено на ОСОБА_1
Зовнішні мережі газопостачання,
електропостачання залишено в
спільному користуванні.

В задоволенні позовних вимог про
стягнення на користь позивача
моральної шкоди з ОСОБА_2 у розмірі 7 000
грн. та з ОСОБА_4 моральної шкоди у
розмірі 3 000 грн. відмовлено. Відмовлено
в задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні власністю. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові
витрати у розмірі 1214 грн. 50 коп., 928
грн. за проведення експертизи та
надання висновків, 2000 грн. за надання
правової допомоги, а всього 4 142 грн. 50
коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір у розмірі 1659,57 грн.

Заявник ОСОБА_2 23 квітня 2014 року
звернулась до суду з заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Київського
районного суду м. Полтави від 30 травня
2012 року.

В своїй заяві просить суд скасувати
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 30 травня 2012 року і
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 Також просить суд стягнути з
ОСОБА_1 на її користь сплачені згідно
рішення суду грошові кошти в розмірі
8365,25 грн. та понесені судові витрати.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та
її представник повністю підтримали
вимоги заяви про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами.

Позивач ОСОБА_1 щодо задоволення заяви
в судовому засіданні заперечувала,
також посилалася на наявність у неї
намірів звертатися до суду з
додатковими позовними вимогами як до
відповідачів по справі, так і до інших
осіб, наміри в майбутньому надавати
додаткові докази по справі. При цьому
просила суд судове засідання без
участі її представника не проводити.

Вирішуючи питання про розгляд справи
без участі представника позивача
ОСОБА_1 суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 365 ЦПК України заява про
перегляд судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами
розглядається у судовому засіданні.
Заявник та інші особи, які беруть
участь у справі, повідомляються про час
і місце засідання. Неявка цих осіб не є
перешкодою для розгляду заяви.

Про дату, час та місце розгляду заяви
про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами судом повідомлені особи,
які беруть участь у розгляді справи.
Неявка в судове засідання представника
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 в силу норм ст.
365 ЦПК України не є перешкодою для
розгляду справи.

За таких обставин, керуючись вимогами
ст. 365 ЦПК України, суд приходить до
висновку про розгляд заяви без участі
осіб, які не з'явилися, оскільки їх
неявка не є перешкодою для розгляду
заяви.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
приймають участь в розгляді справи,
дослідивши зібрані в справі докази,
приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України
скасування судового рішення, яке стало
підставою для ухвалення рішення чи
постановлення ухвали, що підлягають
перегляду, є підставою для перегляду
рішення за нововиявленими обставинами.

Заявник ОСОБА_2, звертаючись до суду з
заявою про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Київського
районного суду м. Полтави від 30 травня
2012 року, як на нововиявлену,
посилається на ту обставину, що
рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 24 березня 2014
року переглянуто рішення апеляційного
суду Полтавської області від 25 липня 2011
року за нововиявленими обставинами у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності на спадкове
майно, розподіл спадкового майна,
усунення перешкод в користуванні
спадковим майном. Скасовано рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 25 липня 2011 року та залишено без змін
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 16 березня 2011 року.

Як встановлено судом, під час ухвалення
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 30 травня 2012 року, яке є
предметом перегляду за нововиявленими
обставинами, суд виходив з того, що
згідно рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 25 липня 2011
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/2
частині квартири АДРЕСА_1.

Зазначене рішення апеляційного суду
стало підставою для ухвалення 30
травня 2012 року рішення Київським
районним судом м. Полтави від по даній
справі. Оскільки зазначене рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 25 липня 2011 року скасовано, заявник
ОСОБА_2 обґрунтовано посилається на
дану обставину, як на нововиявлену.

В той же час, відповідно до рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 24 березня 2014 року переглянуто
рішення апеляційного суду Полтавської
області від 25 липня 2011 року за
нововиявленими обставинами у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності на спадкове
майно, розподіл спадкового майна,
усунення перешкод в користуванні
спадковим майном. Скасовано рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 25 липня 2011 року та залишено без змін
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 16 березня 2011 року.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 16 березня 2011 року, яке
вступило в законну силу станом на час
здійснення перегляду за
нововиявленими обставинами, позов
ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано
факт прийняття спадщини померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 після смерті матері
ОСОБА_8 9/25 частин житлового будинку
з надвірними будівлями АДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на
спадкове майно по заповіту після
смерті ОСОБА_7 на 9/25 частин житлового
будинку з надвірними будівлями
АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_2 право
власності на 1/4 частину автомобіля
марки VOLVO FL-611, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1. В задоволенні інших
позовних вимог відмовити за
безпідставністю.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1
право власності на 3/4 частини
автомобіля марки VOLVO FL-611 державний
реєстраційний номер НОМЕР_1. Визнано за
ОСОБА_1 право власності на автомобіль
марки VOLVO FL-611, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 та стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 вартість 1/4 частини
автомобіля марки VOLVO FL-611, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 14902
грн. В задоволенні інших вимог
відмовлено.

Звертаючись до суду з позовом про
усунення перешкод в користуванні
власністю та реальний розподіл
домоволодіння, позивач ОСОБА_1
посилалася на ту обставину, що згідно з
рішенням суду вона є власником 1/2
частин квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 364 ЦК України саме
співвласник має право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який
бажає виділу, має право на одержання
від інших співвласників грошової або
іншої матеріальної компенсації
вартості його частки.

За змістом цієї норми виділ частки зі
спільного майна - це перехід частини
цього майна у власність учасника
спільної власності пропорційно його
частки в праві спільної власності й
припинення для цієї особи права на
частку у спільному майні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Разом з тим, враховуючи скасування
судового рішення, яким за позивачем
ОСОБА_1 було визнано право власності на
частину домоволодіння по АДРЕСА_1, при
розгляді справи судом встановлено, що
позивач ОСОБА_1 в силу норм ст. 328 ЦК
України не є особою, яка набула право
власності на спірне майно.

За нормами ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних
справах суд захищає права, свободи та
інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законом (ст. 4 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ для захисту порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб, інтересів
держави (ст. 1 ЦПК України).

Оскільки позивач ОСОБА_1 не є
співвласником спірного домоволодіння
по АДРЕСА_1, жодні підстави вважати, що
її право власності є порушеним,
відсутні, тому позовні вимоги ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про реальний розподіл
домоволодіння, визначення порядку
користування земельною ділянкою,
усунення перешкод в користуванні
власністю, стягнення коштів та
відшкодування моральної шкоди є
повністю безпідставними та не
підлягають задоволенню.

Необхідно скасувати рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 30 травня 2012 року в цивільній
справі № 2-3258/11 та прийти нове судове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
реальний розподіл домоволодіння,
визначення порядку користування
земельною ділянкою, усунення перешкод
в користуванні власністю, стягнення
коштів та відшкодування моральної
шкоди відмовити.

Твердження позивача ОСОБА_1 про
наявність намірів звертатися до суду з
додатковими вимогами як до
відповідачів по справі, так і до інших
осіб, наміри в майбутньому надавати
додаткові докази по справі, не можуть
бути прийняті судом до уваги з
наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 361
ЦПК у зв'язку з нововиявленими
обставинами можуть бути переглянуті
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ.

Якщо в одне провадження було об'єднано
кілька позовних вимог (частина друга
статті 118, стаття 126 ЦПК), рішення може
бути переглянуто тільки в частині тих
вимог, які стосуються нововиявлених
обставин.

Норми процесуального права виключають
можливість звернення до суду з
додатковими позовними вимогами (в тому
числі - з зустрічним позовом) на стадії
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в постанові від 30
березня 2012 року N 4 «Про застосування
цивільного процесуального
законодавства при перегляді судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами» роз'яснив, що судам
необхідно розрізняти нові докази та
докази, якими підтверджуються
нововиявлені обставини, оскільки нові
докази не можуть бути підставою для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами. При
цьому процесуальні недоліки розгляду
справи (зокрема, неналежне
повідомлення заявника про час і місце
розгляду справи, неповне встановлення
фактичних обставин справи, порушення
порядку дослідження доказів) не
вважаються нововиявленими
обставинами, проте можуть бути
підставою для перегляду судового
рішення в апеляційному або касаційному
порядку.

За таких обставин, позивач ОСОБА_1 має
право на звернення до суду за захистом
порушених, оспорюваних та/чи
невизнаних прав в загальному порядку з
дотриманням правил підсудності спорів
шляхом звернення з окремим позовом в
іншому провадженні, а не шляхом подачі
додаткових позовних вимог на стадії
вирішення судом заяви про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами.

В поданій до суду заяві про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами
заявник ОСОБА_2 одночасно просить суд
стягнути з ОСОБА_1 на її користь
сплачені на виконання рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 30 травня 2012 року кошти в сумі 8365,25
грн.

Частиною 2 ст. 380 ЦПК України
передбачено, що якщо рішення після його
виконання скасовано і справу повернено
на новий розгляд, а при новому розгляді
справи в позові відмовлено або позовні
вимоги задоволено в меншому розмірі,
або провадження у справі закрито чи
заяву залишено без розгляду, суд,
ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати
позивача повернути відповідачеві
безпідставно стягнене з нього за
скасованим рішенням.

Таким чином, на суд покладено обов'язок
повернути відповідачеві безпідставно
стягнене з нього за скасованим
рішенням у разі, якщо рішення, після
його виконання скасоване, а при новому
розгляді справи в позові відновлено.

Як встановлено судом, відповідачем
ОСОБА_2, на виконання судового рішення
від 30 травня 2012 року на користь
позивача ОСОБА_1 сплачені кошти в сумі
8365,25 грн., що підтверджено квитанцією
банківської установи (том 2 а.с. 117).

Оскільки суд прийшов до висновку про
скасування судового рішення, за яким
відповідачем сплачені на позивачу
кошти в розмірі 8365,25 грн., зазначена
сума коштів підлягає стягненню з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 як
безпідставно стягнуті за скасованим
рішенням.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Документально в матеріалах справи
підтверджено понесені відповідачем
ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 365 грн.
40 коп. (том 2 а.с. 85, 86).

Тому відповідно до норм ст. 88 ЦПК
України з позивача ОСОБА_1 на користь
відповідача ОСОБА_2 підлягають
стягненню понесені судові витрати в
розмірі 365 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 30 травня 2012 року в цивільній справі
№ 2-3258/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про реальний розподіл
домоволодіння, визначення порядку
користування земельною ділянкою,
усунення перешкод в користуванні
власністю, стягнення коштів та
відшкодування моральної шкоди
задовольнити.

Скасувати рішення Київського
районного суду м. Полтави від 30 травня
2012 року в цивільній справі № 2-3258/11 та
прийти нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про реальний розподіл
домоволодіння, визначення порядку
користування земельною ділянкою,
усунення перешкод в користуванні
власністю, стягнення коштів та
відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8365
грн. 25 коп. як безпідставно стягнуті з
неї за скасованим рішенням.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
понесені судові витрати в розмірі 365
грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя
/підпис/ Н.Л.Яковенко

Суддя
Н.Л.Яковенко

23.10.2014