АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.

секретаря Данилко О.А.

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
його

представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, третя особа - служба у справах
дітей Кельменецької районної
державної адміністрації Чернівецької
області, про усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом
виселення та зняття з реєстрації, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 29 серпня 2014
року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вказаним позовом.

Зазначав, що він є власником житлового
будинку з господарськими будівлями і
спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що він є інвалідом ІІ
групи і потребує допомоги, у червні 2011
року дозволів відповідачам проживати в
його будинку, а останні за це повинні
були забезпечити його продуктами
харчування. У липні 2011 року
відповідачі, крім ОСОБА_9,
зареєструвалися в його будинку.

12 травня 2014 року він звернувся до
відповідачів с письмовою вимогою
звільнити будинок та знятися з
реєстрації, оскільки має намір продати
свій будинок.

------------------------------------------------------------------------
---------------------------------------------------

22ц - 1415/14
головуючий у І-й інстанції Телешман
О.В.

категорія 41/42
суддя-доповідач: Міцней В.Ф.

Посилаючись на те, що відповідачі
відмовляються звільнити належний йому
будинок, просив суд виселити їх будинку
та зняти їх з реєстрації.

Рішенням Кельменецького районного
суду Чернівецької області від 29 серпня
2014 року позов задоволено: виселено
відповідачів з житлового будинку, що
знаходиться по АДРЕСА_1, та знято їх з
реєстрації у цьому будинку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Вказує на те, що вона та члени її сім'ї
проживають у спірному будинку з 2011 року
на підставі усної домовленості з
позивачем і за час проживання у цьому
будинку ними витрачено на проведення
ремонтних робіт 24000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_3 та його представник апеляційну
скаргу не визнали, вважають, що рішення
суду є законним, обґрунтованим і
підстав для його скасування немає.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
рішення суду в частині задоволення
позовної вимоги про зняття
відповідачів з реєстрації у спірному
будинку підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні цієї вимоги, а в решті -
залишенню без змін з наступних підстав.

ОСОБА_3 є власником житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
який знаходиться по АДРЕСА_1, що
підтверджується витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно (а.с.5).

Судом встановлено, що відповідачі з
дозволу позивача проживають у
вказаному будинку з 2011 року, однак
права користування цим будинком вони
не набули.

За змістом ст.405 ЦК України, ст.156 ЖК
України право користування жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири) набувають члени його
сім'ї, які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням. До
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи,зазначені в
частині другій статті 64 ЖК України.

Як встановлено судом, відповідачі до
членів сім'ї позивача не належать.

Позивач, маючи намір продати
зазначений будинок, у травні 2014 року
звернувся до відповідачів з письмовою
вимогою звільнити будинок та знятися з
реєстрації (а.с.13-14).

Відповідачі в добровільному порядку
відмовляються звільнити будинок.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

За змістом ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК
України власник житлового будинку,
квартири має право використовувати
житло для власного проживання,
проживання членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання в права
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання (ст.15 ЦК
України).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

З огляду на викладене суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про виселення відповідачів з
будинку позивача.

Посилання ОСОБА_1 на те, що нею та
членами її сім'ї витрачено на
проведення ремонтних робіт у спірному
будинку власні кошти в сумі 24000 грн, не є
підставою для скасування рішення в
частині виселення відповідачів,
оскільки ця обставина не свідчить про
набуття відповідачами права
користування цим будинком.

Разом з тим, суд першої інстанції, крім
виселення, застосував і такий спосіб
захисту права власності позивача на
вказаний будинок як зняття з
реєстрації місця проживання
відповідачів, що у відповідності до
Закону України від 11 грудня 2003 року №
1382-IV „Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" належить до компетенції
органів реєстрації місця проживання та
місця перебування осіб.

Згідно зі ст. 7 цього Закону (у редакції
Закону від 5 липня 2012 року № 5088-VI) цими
органами зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі: заяви особи або її законного
представника; судового рішення, яке
набрало законної сили, про позбавлення
права власності на житлове приміщення
або права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення померлою.

Отже рішення суду про виселення
відповідачів є підставою для зняття їх
з реєстраційного обліку.

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині задоволення вимоги
позивача про зняття відповідачів з
реєстрації у спірному будинку
відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні цієї вимоги.

В решті рішення суду слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 29 серпня 2014
року в частині задоволення позовної
вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про зняття з реєстрації
в житловому будинку по АДРЕСА_1
скасувати.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3
до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про зняття з реєстрації в
житловому будинку по АДРЕСА_1
відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: