Справа № 500/6152/14-ц
Провадження № 2-з/500/65/14
УХВАЛА

18 вересня 2014 року

Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області

в складі: головуючого - судді
Пепеляшкова С.М.

при секретарі - Троїцькій А.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить перевести на
нього права покупця за договорами
купівлі-продажу об'єкту нерухомого
майна від 22 травня 2008 року та від 03
листопада 2009 року, а саме нежитлових
приміщень по АДРЕСА_1, що складають 11/60
частину та 1/45 частину об'єкту
нерухомості даного об'єкту
нерухомості, визнати відмову
відповідача ОСОБА_2 від права власності
на даний об'єкт нерухомості з визнанням
за ним права власності.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищезазначеною заявою про
забезпечення позову, в якій просить
накласти арешт на об'єкт нерухомості по
АДРЕСА_1, загальною площею 211 кв.м.,
заборонивши здійснення будь-яких дій у
відношенні такого майна (відчуження,
передачу третім особам, укладення
договору оренди та інше), реєстрацію
або перереєстрацію права власності на
вказаний об'єкт нерухомості до
закінчення судового розгляду та
набрання рішенням суду законної сили.

Розглянувши матеріали поданої
заяви, суд вважає, що у задоволенні
заяви необхідно відмовити, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1,3 ст. 151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити передбачені
цим Кодексом заходи забезпечення
позову; забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову.

Оскільки заявником в заяві про
забезпечення позову не зазначено та не
надано жодних доказів того, яким саме
чином невжиття заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду,
окрім того, що вказаний об'єкт
нерухомості безпосередньо пов'язаний з
правовими наслідками невиконання
зобов'язань за договором позики, що на
думку суду не є причинами, в зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов, до
того ж як вбачається з тексту позовної
заяви та доданих до неї розписок,
відповідач не матиме заперечень проти
задоволення позовних вимог, з чого
вбачається, що спір між сторонами
відсутній, а тому суд вважає за
необхідне в задоволенні заяви
відмовити.

Керуючись ст.151-153 ЦПК України,
суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності шляхом
накладення арешту на об'єкт
нерухомості по АДРЕСА_1, загальною
площею 211 кв.м. - відмовити.

На ухвалу суду може бути
подана апеляційна скарга протягом 5
днів з дня проголошення.

Суддя:
С. М. Пепеляшков