Олевський районний суд Житомирської
Справа № 287/420/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року
м. Олевськ

Олевський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Волощука В.В.

з участю:

секретаря судових засідань
Федорчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі судових засідань
Олевського районного суду
Житомирської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

20.08.2014 року позивачка звернулась до
суду з позовом в якому зазначає, що вони
з відповідачем з 25.11.2000 року
перебувають в шлюбі, який був
зареєстрований Відділом реєстрації
актів громадського стану Олевського
районного управління юстиції
Житомирської області за актовим
записом № 63. Від спільного проживання у
зареєстрованому шлюбі мають
неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на
матеріальному утриманні та вихованні
позивачки, а тому вона просить суд
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання дитини, у твердій
грошовій сумі в розмірі 1000 грн.,
щомісяця, починаючи з дня подачі заяви
до повноліття дитини, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, так як відповідач
ухиляється від утримання
неповнолітньої дитини в добровільному
порядку.

Позивачка позов підтримала з підстав,
які зазначені в позовній заяві та
надала до суду письмову заяву з
проханням слухати справу у її
відсутність.

Відповідач в судове засідання на
неодноразові виклики до суду не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи про, що свідчать
поштові повідомлення про отримання
судової повістки. Заяви щодо розгляду
чи відкладення розгляду справи до суду
не подав.

Так відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України
слідує, що сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи зазначену норму Закону, а
також те, що розгляд вказаної справи
призначався неодноразово, а відповідач
мав можливість прибути у судове
засідання та (або) уповноважити іншу
особу (представника) прибути в судове
засідання. У зв'язку з чим розгляд
справи затягується відносно його
розумності розгляду справи по суті, а
тому суд з врахуванням наведеного
визнає причину неявки до суду
відповідача неповажною та проводить
розгляд справи у відсутності
відповідача і позивачки за її заявою,
на підставі тих письмових доказів, які
знаходяться у справі.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають в шлюбі з 25.11.2000
року, що стверджується копією
свідоцтва про шлюб. Від спільного
проживання у шлюбі у них народилася
дитина: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується копією свідоцтва про
народження дитини. Дитина проживає
разом із позивачкою та знаходиться на
її матеріальному утримані, оскільки
відповідач не надає належної допомоги,
як батько, на утримання дитини.

Відповідач ухиляється від виконання
батьківського обов'язку по утриманню
дочки, не піклується про її здоров'я,
фізичний, духовний, інтелектуальний,
соціальний та моральний розвиток, не
надає добровільно належної
матеріальної допомоги на утримання та
виховання дитини, хоча має таку
можливість, оскільки має відповідний
молодий вік, не страждає на будь-яке
захворювання, не є інвалідом і має
можливість утримувати свою дитину до
досягнення нею повноліття, належним
чином, як того вимагає Закон.

Дані правовідносини врегульовані ст.180
СК України з якої слідує, що батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України
«Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року,
№ 2402-ІІІ, кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Із положень ч.1 ст.3 Конвенції про права
дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради Української РСР від
27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК
України, під час вирішення будь-яких
питань щодо дітей суд повинен виходити
з якнайкращого забезпечення інтересів
дітей.

Разом з тим статтею 184 СК України
передбачено, що якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Пунктом 17 Постанови ПВС України
передбачено, що за відсутності
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину той із них, з ким
вона проживає, вправі звернутися до
суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3
ст.181 СК України аліменти на дитину
присуджуються в твердій грошовій сумі
і виплачуються щомісячно.

Однак враховуючи те, що розмір
аліментів, які просить позивачка
стягнути з відповідача у твердій
грошовій сумі значно більший за
мінімальний розмір, передбачений
частиною другою статті 182 СК України, (з
20.08.2014 року на дитину віком від 6-ти до
18-ти років мінімальний розмір становив
385,80 грн.), суд вважає можливим
задовольнити позовні вимоги позивачки
частково та стягнути з відповідача
аліменти на утримання дитини у розміри
1/6 частки всіх видів його заробітку
(доходу) до досягнення дитиною
повноліття, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
врахувавши матеріальне становище
відповідача, а також те, що позивачкою
не надано суду відповідних доказів
відносно того, що відповідач має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

В даному випадку суд дійшов висновку,
що відповідач ухиляється від обов'язку
утримувати неповнолітню дитину, чим
ставить її у складне матеріальне
становище та порушує її право на
достатній життєвий рівень, а тому
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини повинні бути стягнуті з
відповідача в судовому порядку, згідно
вимог ст. 183 СК України, у частці від
заробітку, а саме у розмірі 1/6 частки з
усіх видів заробітку (доходу) щомісячно
до досягнення дитиною повноліття, але
не менше, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст.3,10,11,15,57,60,88,212-215,218,294 ЦПК
України та ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
АДРЕСА_1, ІПН - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частки всіх
видів заробітку (доходу) відповідача до
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно.

Стягнення аліментів проводити з 20.08.2014
року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 243,60 грн., які
перерахувати на р/р 0460, Код
отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37937308, УДК у
Олевському районі, код класифікації
доходів бюджету - 220300001, отримувач УДКСУ
в Олевському районі, МФО - 811039.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового
збору за розгляд цивільної справи
Олевським районним судом Житомирської
області відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір».

В решті позову ОСОБА_2 про стягнення
аліментів у розміри 1000 грн., відмовити
за безпідставністю.

Рішення може бути оскарженим до
Апеляційного суду Житомирської
області через Олевський районний суд
Житомирської області протягом 10 днів з
дня його проголошення. А особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: В. В. Волощук