Справа № 323/1913/14-ц
№ провадження 2/323/557/14
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

03.11.2014
м. Оріхів

03 листопада 2014 року
м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого
судді Галчанського С.В.,

при секретарі судового засідання
Лукіній А.О.,

за участю:

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
адвоката ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення
від права на спадкування обов'язкової
частки у спадщині, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом в якому зазначає, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати
спадкодавець ОСОБА_5, відкрилася
спадщина, яка складається із земельної
ділянки для ведення товарного
виробництва, розташованої на території
Яснополянської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області, земельної ділянки для ведення
товарного виробництва, розташованої на
території Кіровської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області, вкладів у ощадбанку, житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2

Ще за життя, 05.06.2012 року мати сторін
ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла
земельну ділянку для ведення товарного
виробництва, розташовану на території
Яснополянської сільської ради своєму
сину, брату позивача відповідачу
ОСОБА_3, а земельну ділянку для ведення
товарного виробництва, розташовану на
території Кіровської сільської ради,
вклади в ощадбанку та житловий будинок
заповіла донці, їй позивачу ОСОБА_1

У встановлений законом строк, позивач
ОСОБА_1 звернулася до Оріхівської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини за
заповітом, але їй було відмовлено у
видачі Свідоцтва про право на спадщину
за заповітом через відсутність
правовстановлюючого документу на
заповідану земельну ділянку.

Державний акт про право власності на
зазначену спадкову земельну ділянку
знаходиться у відповідача ОСОБА_3, який
відмовляється добровільно віддати
позивачу державний акт. Звернення до
правоохоронних органів також не дало
ніякого результату.

Мати сторін ОСОБА_5 проживала у АДРЕСА_2
на тій самій вулиці, що і її син,
відповідач, перебуваючи у безпорадному
стані через похилий вік, постійно
потребувала сторонньої допомоги, тому
у 2008 році попросила позивача ОСОБА_1
забрати її до себе у м. Запоріжжя, бо
відповідач ОСОБА_3 хоч і проживав поруч
з матір'ю спадкодавцем ОСОБА_5, всіляко
ухилявся від надання матері допомоги.
Тому 07 листопада 2008 року позивач ОСОБА_1
забрала проживати матір сторін ОСОБА_5
до себе, у м. Запоріжжя. Там позивач
ОСОБА_1 забезпечила матері ОСОБА_5
належний догляд, піклування та турботу.
Відповідач за той час ні разу не
відвідав матір, не цікавився її
здоров'ям, не надавав ніякої підтримки.

Проте, проживаючи у м. Запоріжжі разом з
донькою позивачем ОСОБА_1, мама сторін
спадкодавець ОСОБА_5 дуже сумувала за
своїм селом Кірове, за своєю хатою,
сподівалася відновити свої відносини
із сином, відповідачем ОСОБА_3
Враховуючи побажання матері ОСОБА_5 та
зважаючи на те, що разом з сином
відповідачем ОСОБА_3 було б легше
доглядати за матір'ю, позивач на
початку серпня 2010 року відвезла маму
ОСОБА_5 до брата у с. Кірове.

Під час перебування матері сторін
ОСОБА_5 у відповідача ОСОБА_3, він
ухилявся від надання матері допомоги,
що змушувало матір ОСОБА_5 переходити
до свого будинку і знаходитися там
одній. Із-за своєї безпомічності,
засмучена відношенням відповідача
ОСОБА_3 та членів його родини до неї,
мати сторін ОСОБА_5 у березні 2011 році
знов переїхала жити до позивача ОСОБА_1
в м. Запоріжжя, де мати сторін ОСОБА_5
проживала вже до самої смерті. Знову
відповідач ОСОБА_3 ні разу не відвідав
свою матір, ні разу не зателефонував їй,
щоб поцікавитись її здоров'ям і жодним
чином не допомагав своїй матері.

Мати сторін спадкодавець ОСОБА_5
померла у віці 98 років у м. Запоріжжя,
проживаючи у доньки позивача ОСОБА_1
Поховання матері здійснювала позивач
ОСОБА_1 за власні кошти, відповідач
ОСОБА_3 допомоги на поховання позивачу
не надав.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просить усунути відповідача
від права на спадкування обов'язкової
частки у спадщині, після смерті матері
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згодом позивач подала до суду уточнену
позовну заяву, в якій зазначає, що з 1941
року мати сторін спадкодавець ОСОБА_5
проживала в АДРЕСА_2. У 1955 році, коли
позивачу ОСОБА_1 виповнилося 17 років,
вона виїхала на постійне проживання до
м. Запоріжжя, де й проживає до даного
часу. З 1977 року відповідач проживає по
АДРЕСА_3, неподалік від будинку матері
сторін спадкодавця ОСОБА_5

З початку 2008 року (у віці 94 роки) стан
спадкодавця ОСОБА_5 став значно
погіршуватися, через похилий вік вона
не могла сама себе забезпечувати:
готувати їжу, прати одяг, доглядати
себе, міряти тиск, правильно приймати
медикаменти. Кожного тижня позивач
ОСОБА_1 приїжджала доглядати матір з
АДРЕСА_2, забезпечувала матір ОСОБА_5
всім необхідним. Але і вимушена була
повертатися до м. Запоріжжя, оскільки у
неї на утриманні знаходився її чоловік
ОСОБА_7, який був інвалідом першої групи
та потребував стороннього догляду та
піклування.

22.05.2008 року позивач ОСОБА_1 приїхала до
матері ОСОБА_5, щоб повідомити її та
брата відповідача ОСОБА_3, про те, що з
26.05.2008 р. по 14.06.2008 р. їде на лікування в
Кримську республіканську установу
«Сакська фізіотерапевтична лікарня».
Повернувшись з лікарні, позивач ОСОБА_1
одразу зателефонувала братові
відповідачу ОСОБА_3, щоб дізнатися як
себе почуває мати. Проте була
приголомшена звісткою про те, що за
весь час її лікування, відповідач
ОСОБА_3 ні разу не навідав матір
спадкодавця ОСОБА_5, через виниклі
непорозуміння. До листопада 2008 року
позивач постійно їздила до матері
ОСОБА_5 в с. Кірове, а відповідач ОСОБА_3
хоч і проживав поруч з матір'ю ОСОБА_5,
але всіляко ухилявся в наданні матері
допомоги, не надавав допомоги. ОСОБА_5
змушена була переїхати до доньки
позивача ОСОБА_1 в м. Запоріжжя,
розуміючи, що крім позивача, ні
відповідач ОСОБА_3 ні члени його родини
не проявлять до неї турботу. З 07.11.2008
року ОСОБА_5 стала проживати разом
позивачем за адресою: АДРЕСА_1, а з 10.11.2008
року ОСОБА_5 находилась під наглядом
сімейного лікаря з діагнозом: дифузний
кардіосклероз ПФФП, стенокардія
напруги II ФК СН IIБ ФК IV, гіпертонічна
хвороба II ст., 3 ст., СН IIБ ФК IV.

Проте мати сторін спадкодавець ОСОБА_5
дуже сумувала за своєю хатою у с Кірове
та сподівалася, що зі с плином часу, її
син відповідач ОСОБА_3 змінить своє
ставлення до неї. Враховуючи побажання
матері сторін спадкодавця ОСОБА_5 та
зважаючи на те, що разом з відповідачем
було б легше доглядати за матір'ю,
оскільки позивач ОСОБА_1 сама має ряд
захворювань, на початку серпня 2010 року,
зателефонувала відповідачу ОСОБА_3 та
попросила його забрати маму ОСОБА_5 до
себе в с. Кірове. Проте, весь час
перебування матері сторін ОСОБА_5 у
відповідача ОСОБА_3, він ухилявся від
надання допомоги матері. Із-за своєї
безпомічності, засмучена відношенням
відповідача ОСОБА_3 та членів його
родини, мати сторін спадкодавець
ОСОБА_5 у березні 2011 році знову
повернулася жити до позивача в м.
Запоріжжя, де проживала до самої
смерті. За цей час відповідач ОСОБА_3 ні
разу не відвідав ОСОБА_5, навіть ні разу
не зателефонував їй, щоб поцікавитись
її здоров'ям.

Упродовж п'яти років (з 26.05.2008 року до
дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1), відповідач
ОСОБА_3 повністю ухилявся від надання
допомоги матері спадкодавцеві ОСОБА_5,
розуміючи безпорадність останньої.
Ухилення відповідача ОСОБА_3 від
надання допомоги спадкодавцеві, яка
потребувала допомоги, полягало в
умисних діях, спрямованих на уникнення
від обов'язку забезпечити підтримку та
допомогу матері спадкодавцеві ОСОБА_5,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою відповідача ОСОБА_3, який
усвідомлював свій обов'язок, як син, мав
можливість його виконувати, але не
вчиняв необхідних дій і не спілкувався
з матір'ю спадкодавцем ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 просить суд усунути
ОСОБА_3 від права на спадкування
обов'язкової частки спадкового майна: ?
частини земельної ділянки площею 5,31 га
для ведення товарного виробництва, яка
розташована на території Кіровської
сільської ради Оріхівського району
Запорізької області, якою спадкодавця
ОСОБА_5 володіла на підставі Державного
акту про право власності на землю серії
ЗП №004789 від 15 квітня 2003 року; ? частини
грошових внесків, які належать ОСОБА_5
на підставі ощадних книжок, виданих
філією Ощадбанку №3011/02 в м. Оріхів
Запорізької області; ? частини
житлового будинку, який розташований
за адресою: АДРЕСА_2, яким ОСОБА_5
володіла згідно Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 20
березня 2008 року.

У судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні вимоги,
виклали обставини позову, просили
задовольнити позов.

Відповідач проти задоволення позову
заперечив, зазначивши, що він належним
чином доглядав за матір'ю, проте не
навів жодних прикладів будь-якого
такого догляду за матір'ю, також
пояснив, що він не мав належної
можливості доглядати за матір'ю,
оскільки сам хворів, тому має право на
отримання спадщини після її смерті.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечив,
посилаючись на його безпідставність.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 показали,
що позивач ОСОБА_1 хоч сама має слабке
здоров'я та потреби у сторонньому
догляду, у 2008 році, через ухиляння
відповідача ОСОБА_3 від надання
допомоги матері, забрала матір сторін
спадкодавця ОСОБА_5 з с. Кірове до себе
додому у м. Запоріжжя. На при кінці 2010
року, саме через наполягання матері
сторін спадкодавця ОСОБА_5 повернула
матір ОСОБА_5 у с. Кірове, розраховуючи
на допомогу з боку відвідача ОСОБА_3
ОСОБА_5 вже менш ніж через пів року, на
початку 2011 року, через те, що відповідач
ОСОБА_3 повністю ухилився від надання
допомоги матері спадкодавцю ОСОБА_5,
знову забрала матір сторін спадкодавця
ОСОБА_5 з с. Кірове до себе додому у м.
Запоріжжя, де ОСОБА_5 проживала до самої
смерті. Позивач ОСОБА_1 дуже добре
доглядала за своєю старенькою матір'ю
спадкодавцем ОСОБА_5, забезпечувала
належний догляд матері, харчування,
лікування, огорнула її піклуванням та
турботою, а вони всіляко допомагали
позивачу у цьому. Після смерті матері
сторін спадкодавці ОСОБА_5, позивач
ОСОБА_1 поховала її за власні кошти. За
час перебування ОСОБА_5 у доньки
позивача ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3
жодного разу не надав допомоги та
взагалі не спілкувався з матір'ю
спадкодавцем ОСОБА_5

Суд, вислухавши пояснення учасників,
дослідивши показання свідків, письмові
докази, а саме: копії паспорту, свідоцтв
про народження, про шлюб, про смерть,
заповіту, довідки про склад сім'ї,
рахунку-фактури, свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, технічного паспорту, квитанцій,
довідки МСЕК, медичних довідок,
повідомлень, виписок, приходить до
висновку про задоволення позову з
таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
відкрилася спадщина після померлої
ОСОБА_5. До складу спадщини входить
земельна ділянка для ведення товарного
виробництва, розташована на території
Яснополянської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області, земельна ділянка для ведення
товарного виробництва, розташована на
території Кіровської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області, вклади у ощадбанку, житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_2

Відповідно до відомостей заповіту,
посвідченого секретарем виконавчого
комітету Кіровської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області ОСОБА_11, зареєстрованого в
реєстрі за №24, ОСОБА_5 заповіла
земельну ділянку для ведення товарного
виробництва, розташовану на території
Яснополянської сільської ради своєму
сину, брату позивача - ОСОБА_3, а
земельну ділянку для ведення товарного
виробництва, розташовану на території
Кіровської сільської ради, вклади в
ощадбанку та житловий будинок заповіла
позивачу.

Позивач зазначаючи, що відповідач має
намір скористатися правом,
встановленим ч.1 ст.1241 ЦК України,
просить застосувати положення ч.5 ст.1224
ЦК України про усунення від права на
спадкування щодо відповідача.

Судом встановлено, що спадкодавець
ОСОБА_5 померла у віці 98 років, тобто
була особою досить похилого віку. З 2008
року, у віці 94 років стан здоров'я
ОСОБА_5 значно погіршився, через що
перебувала у безпорадному стані. Саме у
цей час вона потребувала сторонньої
допомоги та догляду. Зібрані у справі
докази свідчать про те, що таку
допомогу їй надавала тільки донька,
позивач. Тоді як відповідач ухилявся
від надання такої допомоги. Проживаючи
на одній вулиці зі своєю матір'ю ОСОБА_5,
відповідач не відвідував її, не
допомагав по господарству, тощо.
Приїздила до матері ОСОБА_5 позивач,
готувала їжу, прала білизну, тощо, однак
не мала можливості знаходитись біля
матері постійно, оскільки її чоловік
мав онкологічну хворобу. Тому через
деякий час позивач перевезла матір до
себе у м. Запоріжжя, де забезпечила їй
належний догляд та піклування.
Відповідач і тоді не цікавився долею
ОСОБА_5, не приїздив до позивача і
матері, навіть не телефонував.

Через похилий вік і хвороби
ОСОБА_5 була у безпорадному стані,
потребувала постійного піклування,
догляду та матеріальної допомоги, яку
їй надавала лише позивач.

Таким чином, суд робить висновок про
ухилення відповідача від надання
допомоги спадкодавцеві, яка через
похилий вік була у безпорадному стані.

Пояснення відповідача та представника
відповідача про те, що відповідач
належним чином доглядав за матір'ю, суд
відкидає, оскільки відповідач не навів
жодних прикладів будь-якого догляду за
матір'ю спадкодавцем ОСОБА_5

Також, пояснення відповідача та
представника відповідача про те, що
відповідач не мав належної можливості
доглядати за матір'ю, оскільки сам
хворів, суд також відкидає, оскільки
відповідач не навів доказів, які
виключали надання допомоги
відповідачем матері спадкодавці
ОСОБА_5 протягом часу очевидної потреби
у такій допомозі матері сторін
спадкодавці ОСОБА_5 з 2008 року по день
смерті спадкодавці ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з цим, суд вважає достовірним
посилання позивача на ухилення
відповідача від надання допомоги
матері сторін спадкодавці ОСОБА_5,
оскільки це ухилення відповідача
повністю підтверджуються дослідженими
судом доказами.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Керуючись ст.ст.60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.1224 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_3 від права на
спадкування обов'язкової частки
спадкового майна:

? частини земельної ділянки площею 5,31
га для ведення товарного виробництва,
яка розташована на території
Кіровської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області, якою спадкодавця ОСОБА_5
володіла на підставі Державного акту
про право власності на землю серії ЗП
№004789 від 15 квітня 2003 року;

? частини грошових внесків, які
належать ОСОБА_5 на підставі ощадних
книжок, виданих філією Ощадбанку №3011/02
в м. Оріхів Запорізької області;

? частини житлового будинку, який
розташований за адресою: АДРЕСА_2, яким
ОСОБА_5 володіла згідно Свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від 20
березня 2008 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області
С.В.Галчанський