Справа № 199/5242/14-ц
25 вересня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Руденко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду міста
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_2, до ОСОБА_3,
третя особа: служба у справах дітей
Жовтневої районної в м.
Дніпропетровську ради, про надання
дозволу на тимчасовий виїзд
малолітньої дитини за кордон без згоди
Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача про надання дозволу на
виїзд дитини за кордон. В обґрунтування
позовних вимог зазначивши, що з вона з
відповідачем має спільну дитину -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина постійно
проживає з позивачем, відповідач
вихованням дитини не займається та не
опікується, створенням всебічних
сприятливих умов для зростання та
розвитку дитини займається позивач.
Позивач, як мати дитини піклується про
її фізичний, духовний та моральний
розвиток. Позивач вважає, що виїзд
малолітньої дитини за кордон, а саме з
15.07.2014 року по 30.08.2014 року та з 15.12.2014 року
по 15.01.2015 року до Болгарії, сприятиме
розширенню світогляду дитини та добре
позначиться на її духовному,
психологічному та інтелектуальному
розвитку, як особистості, а також це
необхідно для оздоровлення дитини. Для
виїзду дитини за кордон позивач
неодноразово зверталася до
відповідача з проханням надати дозвіл
на виїзд їх малолітньої дитини за
кордон. Однак відповідач у задоволенні
такого прохання позивачу відмовляє.
Тому позивач просила суд надати дозвіл
на виїзд за кордон, а саме в Болгарію,
без письмової згоди відповідача їх
малолітньої доньки саме з 15.072014 року по
30.08.2014 року з 15.12.2014 року по 15.01.2015 року.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити, надав суду
пояснення аналогічні викладеним в
Відповідач ОСОБА_3 до судового
засідання не з'явився, про час, дату та
місце слухання справи повідомлений
належним чином, про причини своєї
неявки суду не повідомив. Тому суд
вважає можливим зі згоди представника
позивача провести заочний розгляд
справ та постановити заочне рішення.
Представник третьої особи судового
засідання не з'явився, про час, дату та
місце слухання справи повідомлений
належним чином, про причини своєї
неявки суду не повідомив.
Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач та
відповідач мають спільну малолітню
дитину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження. Дитина мешкає разом із
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Проте, позивачем не надано
суду будь-яких доказів тому, що
відповідач оспорює, не визнає чи
порушує її право на виїзд разом з
дитиною за кордон на відпочинок, а саме
не надано суду доказів того, що остання
взагалі зверталась до відповідача з
цим питанням, таким чином відсутні
докази спору між сторонами.
Крім того, судом встановлено, що
правовідносини, які виникли між
сторонами, урегульовані нормами
Конституції України, Декларації прав
дитини, Сімейного кодексу України,
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
від 31.03.1995 року № 231, Правилами
перетинання державного кордону
громадянами України, затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.01.1995 року №57.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.
Статтею 4 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» передбачено, що
оформлення проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.
Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 31.03.1995
року № 231, оформлення
паспорта/проїзного документа
здійснюється на підставі заяви батьків
(законних представників батьків чи
дітей), а у разі, коли батьки не
перебувають у шлюбі між собою, - того з
них, з ким проживає дитина, справжність
підпису яких засвідчено нотаріально.
За наявності заперечень одного з
батьків документ може бути оформлено
на підставі рішення суду.
В силу п. 22 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.01.1995
року № 57 виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
у супроводі одного з батьків або у
супроводі осіб, які уповноважені одним
з батьків за нотаріально посвідченою
згодою, здійснюється за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням держави прямування та
відповідного часового проміжку
перебування у цій державі, якщо другий
з батьків не перебуває у пункті
пропуску через державний кордон; без
нотаріально посвідченої згоди другого
з батьків у випадках, визначених цими
Правилами, або у разі пред'явлення
оригіналів документів або їх
нотаріально посвідчених копій,
зокрема, рішення суду про надання
дозволу на виїзд за межі України
громадянина, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
Оцінюючи дослідженні судом у судовому
засіданні докази у їх сукупності, щодо
вимог позивача до відповідача про
надання дозволу на виїзд до Болгарії
без письмової згоди відповідача їх
малолітньої доньки, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на період з 15.07.2014 року по
30.08.2014 року та з 15.12.2014 року по 15.01.2015
року, суд вважає, що позивачем на вимогу
ст. 60 ЦПК України не доведені обставини,
на які вона посилається, а саме не
надано доказів щодо необхідності
відпочинку дитини саме у цій країні,
можливості перетинання кордону та
бронювання місця перебування дитини в
цій країні та неможливості відпочинку
дитини з урахуванням її віку на
Відповідно до ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини. Тому, суд
вважає за доцільне, з урахуванням
інтересів дитини, відмовити у
На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 7 СК України, ст. ст. 10,11,60,84,88,212-215 ЦПК
України, суд, -
У позовних вимогах ОСОБА_1, яка
діє в інтересах малолітньої дитини
ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа: служба у
справах дітей Жовтневої районної в м.
Дніпропетровську ради, про надання
дозволу на тимчасовий виїзд
малолітньої дитини за кордон без згоди
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Амур-Нижньодніпровський
районний суд м. Дніпропетровська
шляхом подачі апеляційної скарги у
десятиденний строк з дня його
проголошення, а особами, що не були
присутніми при його проголошенні,- у
той же строк з дня отримання копії
рішення.

Заява про перегляд цього рішення може
бути подана відповідачем в
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Головуючий