Справа № 2/331/829/14
У Х В А Л А

24 квітня 2014
року

місто
Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста
Запоріжжя Скользнєва Н.Г. розглянувши
заяву ОСОБА_1, в особі представника
ОСОБА_2, діючої на підставі довіреності,
про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Жовтневого
районного суду міста Запоріжжя на
розгляді знаходиться цивільна справа
№ 2/331/829/14р. за позовом ОСОБА_2, діючої на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про стягнення боргу
за договором позики в розмірі 1503920,00
грн. та судових витрат.

У поданій до суду заяві
заявник просить суд в якості
забезпечення позову накласти арешт на ?
частину будівлі кафе «Медуза», що
розташоване за адресою: м. Запоріжжя,
бул. Шевченка, буд. № 72 «а», та належить
на праві власності ОСОБА_3 до набрання
чинності рішенням по зазначеній
справі, оскільки відповідач має намір
щодо відчуження вказаного об’єкта
нерухомого майна за для невиконання
рішення суду.

Заявник вказує, що
незабезпечення позову, шляхом
накладення арешту на ? частину будівлі
кафе «Медуза», що розташоване за
адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка,
буд. № 72 «а» до набрання чинності
рішенням по зазначеній справі,
призведе до того, що відповідач
передасть право власності на належне
йому майно третім особам, тим самим
унеможливить виконання рішення суду та
позбавить його права на гарантування
реальної можливості захистити його
порушені права при вирішенні позовної
заяви.

Вивчивши вимоги позивача,
викладені у заяві, матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК
України, у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено: причини,
у зв’язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується, зокрема: накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб; забороною
вчиняти певні дії; встановленням
обов’язку вчинити певні дії;
забороною іншим особам здійснювати
платежі або передавати майно
відповідачеві чи виконувати щодо цього
інші зобов’язання; зупиненням продажу
описаного майна, якщо подано позов про
право власності на це майно або про
виключення його з опису; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа, який оскаржується боржником
у судовому порядку; передачею речі, яка
є предметом спору, на зберігання іншим
особам.

Відповідно до роз’яснень п.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
22 грудня 2006 року “Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову”, розглядаючи заяву про
забезпечення позову суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовн их вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

З приписів норм
цивільно-процесуального законодавства
України вбачається, що процесуальне
законодавство обумовлює допустимість
застосування заходів із забезпечення
позову наявністю обставин, які
свідчать про те, що невжиття таких
заходів може ускладнити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.
Забезпечення позову застосовується як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових чи охоронюваних законом
інтересів особи.

Позивач в обґрунтування своєї заяви не
надає належних та допустимих доказів
того, що відповідачеві ОСОБА_3 дійсно
станом на 2014 рік належить на праві
власності нерухоме майно, що позбавляє
можливості перевірити зазначені
обставини, встановити, чи є хоча б одна
з зазначених у нормах ЦПК України
обставин для забезпечення позову, і
оцінити їх, чи не може застосуванням
забезпечення позову бути завдано ще
більшої шкоди, ніж та, якій можливо
запобігти.

Суд не приймає до уваги копію договору
купівлі-продажу нерухомого майна, а
саме: на ? частину будівлі кафе
«Медуза», що розташоване за адресою: м.
Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. № 72 «а»,
від 29 червня 2004 року, оскільки
відомості, зазначені у вказаному
договорі на теперішній час можуть бути
неактуальними.

Крім того, заявник не надав суду
достатніх доказів того, що відповідач
приймає заходи щодо відчуження
об’єкту нерухомого майна, належного їй
на праві власності, з метою уникнення
виконання можливого рішення суду, а
його припущення не можуть прийматися
до уваги.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК
України, суд, встановивши, що заяву про
забезпечення позову подано без
додержання вимог ст. 151 цього Кодексу,
повертає її заявнику, про що
постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що заява ОСОБА_1, в особі
представника ОСОБА_2 про забезпечення
позову підлягає поверненню, оскільки
заявником: не надано на підтвердження
причин, у зв’язку з якими потрібно
забезпечити позов, доказів; чітко не
викладено вид забезпечення позову,
який належить застосувати, з
зазначенням найменування об’єкта, на
який необхідно накласти арешт,
обґрунтуванням його необхідності, а
також на підтвердження його належності
не надано належного та допустимого
доказу.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК
України,

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1, в особі представника
ОСОБА_2, діючої на підставі довіреності,
про забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2, діючої на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про стягнення боргу
за договором позики вважати неподаною
та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя:

Н.Г.Скользнєва

24.04.2014