У х в а л а

іменем україни

01 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Кафідової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, про звернення стягнення
на предмет іпотеки, за касаційною
скаргою, поданою представником ОСОБА_4 -
ОСОБА_8, на рішення Вишгородського
районного суду Київської області від 13
березня 2014 року та рішення
апеляційного суду Київської області
від 12 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ПАТ «Універсал Банк»
звернулось до суду із вказаним позовом,
в якому просило суд ухвалити рішення,
яким в рахунок часткового погашення
заборгованості ОСОБА_5 за кредитним
договором від 27 березня 2008 року, в
розмірі 175 689,76 доларів США та
часткового погашення заборгованості
ОСОБА_6 за кредитним договором від
27 березня 2008 року, в розмірі 1 120 441,57
доларів США, звернути стягнення на
предмет іпотеки за договором іпотеки
від 01 лютого 2010 року, а саме: земельну
ділянку, що є виділеною в натурі та межі
якої визначено на місцевості та
знаходяться за адресою: Київська
область, Вишгородський район,
Демидівська сільська рада, загальною
площею 4,6914 га, яка належить
іпотекодавцю на праві приватної
власності, шляхом проведення прилюдних
торгів, визначивши початкову ціну
продажу предмета іпотеки у розмірі
575 000 тис. грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27
березня 2008 року між ВАТ «Універсал
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_5 був
укладений кредитний договір, згідно
якого останньому був наданий кредит
шляхом банківського переказу коштів на
його рахунок в розмірі 173 566 доларів США,
також кредитний договір був укладений
і з ОСОБА_6, згідно якого позичальнику
було надано кошти шляхом банківського
переказу коштів на її рахунок в розмірі
1 млн доларів США. У забезпечення
вказаних кредитних договорів, 01 лютого
2010 року між банком та ОСОБА_4 було
укладено договір іпотеки, предметом
якого є земельна ділянка, що
знаходиться за адресою: Київська
область, Вишгородський район,
Демидівська сільська рада, загальною
площею 4,6914 га, яка належить
іпотекодавцю на праві приватної
власності. Відповідно до звіту про
оцінку майна від 02 серпня 2013 року
вартість предмету іпотеки становить 575
000 тис. грн. Оскільки позичальники не
виконували належним чином взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором, утворилась заборгованість
яку банк частково просить стягнути
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Ухвалою Вишгородського районного суду
Київської області від 17 лютого 2014
року залишено без розгляду позовні
вимоги в частині звернення стягнення
на предмет іпотеки за договором
іпотеки від 01 лютого 2010 року на
земельну ділянку, що є виділеною в
натурі та межі якої визначено на
місцевості та знаходяться за адресою:
Київська область, Вишгородський район,
Демидівська сільська рада, загальною
площею 4,6914 га, в рахунок часткового
погашення заборгованості ОСОБА_5 за
кредитним договором від 27 березня 2008
року в розмірі 175 689,76 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ складає 1 404 288 грн
25 коп.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 13
березня 2014 року задоволено позовні
вимоги ПАТ «Універсал Банк». В
рахунок часткового погашення
заборгованості ОСОБА_6 за кредитним
договором від 27 березня 2008 року в сумі 9
563 139 грн 78 коп. звернуто стягнення на
предмет іпотеки за договором іпотеки
від 01 лютого 2010 року укладеного між ПАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_4 на предмет
іпотеки: земельну ділянку загальною
площею 4,6914 га, що знаходиться за
адресою: Київська область,
Вишгородський район, Демидівська
сільська рада, кадастровий номер
:20:194611612, цільове призначення для
ведення садівництва шляхом проведення
прилюдних торгів, визначивши початкову
ціну продажу предмета іпотеки у
розмірі 575 тис. грн. Вирішено питання
про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Київської
від 12 червня 2014 року рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 13 березня 2014 року
змінено в частині визначення ціни
об'єкта іпотеки. Викладено другий абзац
резолютивної частини рішення суду
першої інстанції в итакій редакції: «В
рахунок часткового погашення
заборгованості ОСОБА_6 за кредитним
договором №007-2008-920 від 27 березня 2008
року в сумі 9 563 139 грн 78 коп. за
договором іпотеки від 01 лютого 2010 року
укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та
ОСОБА_4 звернути стягнення на предмет
іпотеки: земельну ділянку загальною
площею 4,6914 га, що знаходиться за
адресою: Київська область,
Вишгородський район, Демидівська
сільська рада, кадастровий номер
:20:194611612, цільове призначення для
ведення садівництва, шляхом проведення
прилюдних торгів, визначивши початкову
ціну на рівні не нижчому за звичайні
ціни на цей вид майна, на підставі
оцінки, проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій». В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_8, посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати ухвалені
судові рішення, а справу передати на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
банк вправі звернутися до суду із
вимогою про звернення стягнення на
заставлене майно, оскільки
кредитодавцем доведено факт наявності
неналежного виконання основного
зобов'язання боржником.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи
рішення суду першої інстанції, дійшов
висновку, що резолютивна частина
рішення суду першої інстанції не в
повній мірі відповідає вимогам ст. 39
Закону України «Про іпотеку» і
положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ погоджується із висновками суду
апеляційної інстанції та приходить до
висновку, що апеляційним судом,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і
всебічно досліджено та оцінено
обставини у справі, а матеріали справи
та доводи касаційної скарги не
свідчать про порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
крім того наведенні у касаційній
скарзі доводи стосуються переоцінки
доказів, наданих сторонами, та не дають
підстав для висновків щодо
незаконності та неправильності
оскарженого судового рішення, а тому
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу, подану представником
ОСОБА_4 - ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 13 березня
2014 року та рішення апеляційного суду
Київської області від 12 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук О.В.
Кафідова І.М. Фаловська