Справа № 376/326/14 Головуючий у І
інстанції Клочко В.М,Провадження №
22-ц/780/5089/14 Доповідач у 2
інстанції СавченкоКатегорія 38
У Х В А Л А

іменем України

21 серпня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді
Савченка С.І.,

суддів
Волохова Л.А., Журби С.О.,

при секретарі Лопатюк
В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Сквирського районного суду
Київської області від 26 червня 2014 року
у справі:

- за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання права власності на
спадкове майно;

- за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту
постійного проживання із спадкодавцем
та визнання права власності на
спадкове майно;

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із вказаним вище позовом, який
мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
померла її тітка ОСОБА_7 Після смерті
тітки відкрилася спадщина на житловий
будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 6,7796 га. Спадкоємцями п'ятої
черги за законом після смерті тітки є
вона і її сестри - треті особи у справі.
Вказувала, що вона у встановлений
законом строк прийняла спадщину шляхом
подачі заяви до держнотконтори, а
сестри подали заяви про відмову від
спадщини на її користь. Відповідач є
двоюрідним онуком померлої і родичем
третього ступеня споріднення, проте
вона є родичем другого ступеня
споріднення і згідно ч.1 ст.1265 ЦК
України усуває його від спадкування як
родич ближчого ступеня споріднення.
Посилалася, що відповідач не визнає за
нею право на спадкування після смерті
ОСОБА_7 , утримує у себе
правовстановлюючі документи на
спадкове майно, чим позбавляє її
можливості оформити спадщину у
нотаріуса. У зв'язку із наведеним
просила визнати за нею право власності
на житловий будинок по АДРЕСА_1 та
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 6,7796 га в порядку спадкування за
законом після смерті тітки.

У травні 2014 року відповідач ОСОБА_1
подав зустрічну позовну заяву, де
просив встановити факт постійного
проживання його і спадкодавиці ОСОБА_7
із 1 травня 2000 року до часу відкриття
спадщини та визнати за ним право
власності на спадкове майно у вигляді
житлового будинку по АДРЕСА_1 та
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 6,7796 га в порядку
спадкування. Позовні вимоги мотивував
тим, що його сім'я, зокрема батьки
ОСОБА_8 і ОСОБА_9 брат ОСОБА_10 і він
мешкалиіз 2000 року постійно із ОСОБА_7 в
будинку по АДРЕСА_1 та вели спільне
господарство. Після смерті матері у 2010
році він продовжив проживати разом із
ОСОБА_7, доглядав її і вів з нею спільне
господарство, а після смерті у
встановлений законом строк подав заяву
про прийняття спадщини до
держнотконтори.

Рішенням Сквирського районного суду
Київської області від 26 червня 2014 року
первісний позов задоволено. Визнано за
ОСОБА_2 право власності на житловий
будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 6,7796 га в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_7

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просять скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове, яким задоволити його
вимоги за зустрічним позовом в повному
обсязі, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм процесуального
права. У скарзі зазначає, що суд не
вручив йому копію первісного позову,
немотивовано відхилив клопотання про
залучення до участі у справі третьої
особи Рогізнянської сільської ради та
письмових заяв свідків, посвідчених у
сільській раді. Крім того, у справі було
встановлено, що хоча він і
зареєстрований у м.Києві, проте із 2000
року фактично мешкав із спадкодавицею
у вільний від роботи час.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи первісний позов та
відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову, суд першої інстанції
обгрунтовував свої висновки тим, що
ОСОБА_2 як спадкоємець за законом п'ятої
черги у встановлений строк прийняла
спадщину після смерті тітки ОСОБА_7, є
єдиним спадкоємцем за законом і має
право на спадкування, а ОСОБА_8 не довів
наявність як спільного проживання, так
і наявність сім'ї між ним і померлою
ОСОБА_7

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця) до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до положень ст.ст.1217, 1223, 1258
ЦК України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом. У разі
відсутності заповіту право на
спадкування за законом почергово
одержують особи, визначені у ст.1261-1265
цього Кодексу.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу
право на спадкування за законом мають
інші родичі спадкодавця до шостого
ступеня споріднення включно, причому
родичі ближчого ступеня споріднення
усувають від права спадкування родичів
подальшого ступеня споріднення.
Ступінь споріднення визначається за
числом народжень, що віддаляють родича
від спадкодавця. Народження самого
спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно положень ст.ст.1269, 1270 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час її відкриття не
проживав постійно із спадкодавцем, має
подати до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюєься строк у шість
місяців з часу відкриття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_7 - рідна
тітка позивачки ОСОБА_2 (рідна сестра
матері позивачки). Після смерті ОСОБА_7
відкрилася спадщина на житловий
будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 6,7796 га, що належали померлій на
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 28 серпня 2002 року та
державного акту на право приватної
власності на землю, виданого
Сквирською районною державною
адміністрацією 13 квітня 2004 року, серія
КВ № 003990, кадастровий номер
:04:010:0030 (а.с.10,15).

Спадкування після смерті ОСОБА_7
здійснюється за зконом, поскіьки за
життя ОСОБА_7 у 1991 році склала заповіт
на ім'я ОСОБА_9 (мати відповідача
ОСОБА_1.), яка померла ще до смерті
спадкодавиці у 2010 році. Спадкоємцями
померлої ОСОБА_7 за законом п'ятої черги
є рідні племінниці померлої - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_6

Позивачка ОСОБА_2 як спадкоємець за
законом у встановлений шестимісячний
строк прийняла спадщину шляхом подачі
заяви до нотаріусу, а ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_11, ОСОБА_6 у цей же строк подали
заяви про відмову від спадщини на
користь своєї сестри (а.с.26-27).

Також судом встановлено, що позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_1 із 2005 року
зареєстрований і мешкає у АДРЕСА_2, де і
працює. Допомогу ОСОБА_7 він надавав
епізодично, як правило у вихідні дні.
Однією сім'єю з нею не проживав,
взаємних прав і обов'язків не мав, не
надав доказів спільного бюджету та
ведення сімейнгого побуту.

Наведені обставини стверджуються
наявними в матеріалах справи доказами,
в тому числі копією спадкової справи.

За таких обставин з огляду на те, що
позивачка ОСОБА_2 є спадкоємцем за
законом, яка у встановлений строк
прийняв спадщину, проте можливість
оформлення спадщини в нотаріальному
порядку нею втрачена у зв'язку із
неможливістю подати нотаріусу
оригінали правовстановлюючих
документів на спадщину, суд
обгрунтовано задоволив первісні
позовні вимоги.

Крім того, суд правильно відмовив у
задоволенні зустрічного прозову з
огляду на його недоведеність.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд зробив неправильний висновок щодо
відсутності проживання однією сім'єю
із спадкодавицею ОСОБА_7
необгрунтовані та спростовуються
матеріалами справи. Зокрема ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 не надав переконливих
доказів, які б доводили, що у нього
існувала сім'я із ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, а
саме не надав доказів, про те, що він
постійно проживав спільно із
спадкодавицею, що вони мали спільні
права і обов'язки, були пов'язані
спільним побутом та мали спільний
бюджет. Фактично доводи ОСОБА_1
зводяться до того, що він періодично
допомогав матеріально спадкодавиці
ОСОБА_7, проте дані обставини не є
доказом спільного проживання однією
сім'є.

Вказаним доводам ОСОБА_1 суд першої
інстанції дав належну оцінку, не взявши
їх до уваги та навівши відповідні
мотиви у рішенні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а тому визнає дане рішення законним та
обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сквирського районного суду
Київської області від 26 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :