РІШЕННЯ

іменем
України

142/1724/14-ц

2/142/343/14

"07" жовтня 2014 р.

Піщанський районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Фартух О.І.

при секретарі Яворській О.В.

з участю:

представника позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Піщанка цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання угоди
купівлі-продажу дійсною та стягнення 11
тис. гривнів боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з даним позовом і
просила про визнання угоди
купівлі-продажу дійсною та стягнути на
свою користь з відповідача 11000 гривнів
боргу.

Обгрунтувала свої вимоги наступним.

Стверджує, що їй на праві приватної
власності належить житловий будинок
загальною площею 40,4 кв. м., житловою
площею 25,8 кв. м., з господарськими
спорудами, розташований по АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно від 11.01.2007
року.

Вказаний будинок вона мала намір
продати.

В квітні 2012 року її донька ОСОБА_4, яка
діяла за її дорученням та відповідачка
ОСОБА_2 уклали усний договір
купівлі-продажу вказаного будинку.
Суттєвими умовами договору була ціна
25000,00 гривнів за будинок, господарські
споруди та меблі, які були в будинку.
Сплата за договором мала відбутись
частинами до 31 грудня 2012 року.

На виконання договору їй, через доньку,
відповідачкою було сплачено різними
сумами, в різний час, 14000,00 гривнів. Крім
того, на виконання договору, вона
передала ключі від будинку, звільнила
будинок для проживання відповідачки
тощо.

В порушення умов досягнутої угоди,
відповідачка не доплатила їй 11000
гривнів, вимагаючи нотаріально
посвідчених документів на
підтвердження вчиненої угоди, однак до
нотаріуса явитись відмовляється.

Вважає, що реалізувала своє право
власника на розпорядження будинком, та
не має наміру повертнути будинок у свою
власність.

Відповідачка також частково виконала
умови договору, сплативши частину
оговореної договором суми,
використовує будинок для проживання,
сплачує від свого імені комунальні
послуги, провела часткову перебудову
господарських споруд.

Позивачка вважає необхідним, в
установленому законом порядку,
посвідчити договір купівлі-продажу
будинку та провести повний розрахунок
за нього.

Вважає, що відповідачка навмисно
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
житлового будинку та сплати їй боргу в
розмірі 11000,00 гривнів.

Відповідач позовні вимоги визнала.

Підтвердила умови купівлі-продажу та
вартість придбаного. Разом із тим, не
бажаючи звернутись до нотаріуса,
вимагає від позивачки надати їй
нотаріально-посвідчені документи.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявили, що із
відповідачкою ОСОБА_4 домовлялась про
умови купівлі-продажу. У відповідності
із домовленістю відповідачка мала
придбати будинок та споруди за 20000
гривнів, а в разі залишення позивачкою
меблів та деяких речей (дорожки,
фіранки, карнизи і т.і.) сума
збільшувалась до 25000 гривнів.

На виконання цього договору, ОСОБА_3
передала їй будинок, а вона, прийнявши
його, передала продавцю (в декілька
прийомів) 14000 гривнів.

Нотаріально посвідчити угоду
купівлі-продажу, як то передбачено ст.
657 ЦК України відповідачка ухиляється.

Як свідчать представлені позивачкою
докази вона є належним власником
будинку, який став предметом судового
розгляду і мала право розпоряджатися і
володіти ним на свій розсуд, в т.ч.
продати.

Так, виходячи з вимог ст. 218 ЦК України
правочин, для якого законом
встановлена його недійсність, у разі
недодержання вимог щодо письмової
форми, укладений усно і одна із сторін
вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення, у разі спору
може бути визнаний дійсним.

Статтею 220 ЦК України передбачено, що
коли сторони домовились про усі
істотні умови договору, що
підтверджується письмовими доказами і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухиляється
від його нотаріального посвідчення,
такий договір може бути визнаний
дійсним. У цьому разі наступне його
нотаріальне посвідчення не
вимагається.

Аналізуючи представлені позивачем
докази суд вважає, що сторони уклали
договір та вчинили дії за яких він
підлягає визнанню дійсним, оскільки
він довів, що вчинення його було
наміром обох сторін. Продавець передав
майно покупцю, останній його прийнявши,
у розрахунок за здійснену угоду
купівлі-продажу, передав частково
продавцю кошти в сумі 14000 гривнів.

Таким чином у квітні 2012 року сторони, в
справі, вчинили договір
купівлі-продажу будинку, який є
дійсним. Мета здійсненої угоди була
наміром сторін, при цьому вона не
зашкодила будь яких інтересів, не
порушила права, в т.ч. і відповідача.

Підлягають до задоволення вимоги
позивачки в частині стягнення з
відповідачки 11000 гривнів боргу,
оскільки вона визнала дані вимоги,
підтвердила, що на їх виконання
позивачка залишила їй меблі та інше
оговорене майно.

На підставі наведеного, керуючись ст.
218, 220, 328, 657 ЦК, ст. 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Угоду купівлі-продажу будинку із
господарськими спорудами та меблями і
іншим рухомим майном АДРЕСА_1, укладену
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, визнати дійсною.

На виконання умов договору
купівлі-продажу стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 11000 гривнів та 243.6
гривнів судового збору на користь
держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засідання під час його проголошення,
можуть подати апеляційну скаргу в той
же термін з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: