печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 жовтня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва:

головуючого: судді Кирилюк І.В.,при
секретарі:Середницькому Є.В.,за участю:
представника
позивача:ОСОБА_9,представника
відповідача:не з'явився, третьої
особи:не з'явився,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні відповідача ОСОБА_4 про
стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.)
звернувся до суду з зазначеним позовом
до Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» (далі - відповідач, ПАТ
«УСК «Гарант-Авто»), в якому просить
стягнути з відповідача на користь
позивача суму страхового
відшкодування в розмірі 20 986,11 грн. та
витрати на оплату судового збору в
розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що 15.01.2014 року сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Renault Kangoo», державний
номерний знак НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_4, автомобіля «Hyundai», державний
номерний знак НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_5, та автомобіля «Renault Kangoo»,
державний номерний знак НОМЕР_3, яким
керував ОСОБА_3 В результаті
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль «Renault Kangoo», державний
номерний знак НОМЕР_3, одержав
механічні пошкодження. Винним у
вчинені дорожньо-транспортної пригоди
визнано ОСОБА_4, цивільно-правова
відповідальність якого була
застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто».
16.01.2014 року на виконання вимог закону
ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» із повідомленням про
настання страхового випадку та надав
передбачені чинним законодавством
документи. Згідно розрахунку,
зробленого працівником ПАТ «УСК
«Гарант-Авто», вартість матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
«Renault Kangoo», державний номерний знак
НОМЕР_3, становить 20 986,11 грн. 28.02.2014 року
позивач подав ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
заяву про виплату страхового
відшкодування, проте, останнє виплату
страхового відшкодування до даного
часу не здійснило.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 11.06.2014 року відкрито
провадження у цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» про стягнення
страхового відшкодування, згідно ст..35
ЦПК України, в якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні відповідача
до участі у справі залучено ОСОБА_4
(далі - третя особа, ОСОБА_4.) та справу
призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
викладених у позовній заяві підстав та
просив їх задовольнити, щодо заочного
розгляду справи не заперечував.

Представник відповідача та третя особа
в судове засідання не з'явились, про
день, час та місце розгляду справи, в
порядку ст.ст. 74, 76 та ч. 3 ст. 192 ЦПК
України відповідно, повідомлені
належним чином, причини неявки суду
невідомі.

За таких обставин, враховуючи згоду
позивача на заочний розгляд справи,
суд, згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав
можливим провести заочний розгляд
справи у відсутність представника
відповідача та третьої особи, які
повідомлені належним чином про день,
час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
письмові докази у справі у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню, враховуючи
наступне.

Судом встановлено, що 15.01.2014 року
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля «Renault Kangoo»,
державний номерний знак НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_4, автомобіля «Hyundai»,
державний номерний знак НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_6, автомобіля «Renault Kangoo»,
державний номерний знак НОМЕР_3, яким
керував ОСОБА_3, про що свідчить довідка
№ 9334816 про дорожньо-транспортну
пригоду (а. с. 10-11).

Внаслідок зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль «Renault Kangoo», державний
номерний знак НОМЕР_3, одержав
механічні пошкодження, що
підтверджується довідкою ДАІ (а. с. 9).

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_4,
автомобіль «Renault Kangoo», державний
номерний знак НОМЕР_3, зареєстровано на
праві власності за ОСОБА_7 (а. с. 5).
Згідно довіреності від 12.09.2013 року,
посвідченої приватним нотаріусом
Київського нотаріального округу
ОСОБА_8, право розпорядження
автомобілем «Renault Kangoo», державний
номерний знак НОМЕР_3, в тому числі,
одержувати грошові суми у разі
пошкодження автомобіля, надано ОСОБА_3
(а. с. 7-8).

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 13.02.2014 року винним у
вчиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди визнано
ОСОБА_4 (а. с. 12-13).

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_4 у вчинені
дорожньо-транспортної пригоди є
встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, шкода, завдана позивачеві
з вини ОСОБА_4 підлягає відшкодуванню
за рахунок останнього.

Разом з тим, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 у період, коли
сталась дорожньо-транспортна пригода,
була застрахована у ПАТ «УСК
«Гарант-Авто», що підтверджується
полісом № АЕ/1841816 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (а. с. 57).

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Як визначено у ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

16.01.2014 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» із повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 14).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана,
зокрема, з пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу.

Як визначено у ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно п. 9.1, п. 9.2 ст. 9 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхова сума - це грошова
сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування. Розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, становить 50 тисяч
гривень на одного потерпілого. У разі
якщо загальний розмір шкоди за одним
страховим випадком перевищує
п'ятикратну страхову суму,
відшкодування кожному потерпілому
пропорційно зменшується.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Згідно полісу № АЕ/1841816 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, страхова сума за
шкоду, заподіяну майну, становить 50
000,00 грн., франшиза - нуль грн.

Таким чином, ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
відповідає перед позивачем за
заподіяну ОСОБА_4 шкоду в межах 50 000,00
грн.

Як визначено у ст.. 29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

З аналізу викладеного слідує, що
відповідач не відшкодовує всі витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу в повному обсязі,
а лише передбачені законодавством.

Згідно розрахунку вартості збитку,
завданого власнику КТЗ № 16529,
складеного 26.02.2014 року працівником ПАТ
«УСК «Гарант-Авто», вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля «Renault Kangoo»,
державний номерний знак НОМЕР_3, в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 20 986,11 грн. (а. с. 16-29).

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

28.02.2014 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» із заявою про страхове
відшкодування (а. с. 30).

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Таким чином, відповідач зобов'язаний
був виплатити суму страхового
відшкодування не пізніше 30.05.2014 року,
проте, ПАТ «УСК «Гарант-Авто» виплату
страхового відшкодування не здійснило.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на
підтвердження виплати страхового
відшкодування позивачеві відповідач
не надав.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_3 щодо стягнення з ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» суми страхового
відшкодування в розмірі 20 986,11 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Як визначено у ст.. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом.

Оскільки суд задовольняє позов в
повному обсязі, то з відповідача на
користь позивача підлягають стягненню
243,60 грн. у відшкодування судових
витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
6, 9, 12, 22, 28, 29, 34, 35, 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 979, 1166, 1187, 1188, 1194
Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4,
8, 10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 212-215, 223-228 Цивільного
процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні відповідача ОСОБА_4 про
стягнення страхового відшкодування -
задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» на користь
ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в
розмірі 20 986 грн. 11 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» на користь
ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. у відшкодування
судових витрат.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії до
Печерського районного суду міста
Києва.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до Апеляційного суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
І.В.Кирилюк