печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 вересня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва:

головуючого: судді Кирилюк І.В.,при
секретарі:Середницькому Є.В.,за участю:
представника позивача:Барбелюка
А.О.,представника відповідача:не
з'явився,представника третьої
особи-1:не з'явився,представника
третьої особи-2:Косенко Ю.С.,третьої
особи-3:не з'явився,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства Банк «ТРАСТ»
за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю «Траст
фінанс», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт фінанс»,
ОСОБА_6 про припинення договору поруки
та його розірвання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.)
звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
Банк «ТРАСТ» (далі - відповідач, ПАТ
Банк «ТРАСТ»), за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору на стороні
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Траст фінанс» (далі -
третя особа-1, ТОВ «Траст фінанс»),
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт фінанс»
(далі - третя особа-2, ТОВ «Вердикт
фінанс»), ОСОБА_6 (далі - третя особа-3,
ОСОБА_6.), в якому просить визнати
припиненим договір поруки №.0000999-G-2 від
26.02.2008 року з 10.10.2008 року.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що 26.02.2008 року між ним
та ВАТ Банк «РНС» був укладений договір
поруки №.0000999-G-2 на забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_6 за
кредитним договором №.0000999 від 26.02.2008
року. Так, в подальшому без згоди
позивача ВАТ Банк «РНС» та ОСОБА_6
підписували зміни до Додатку № 1 до
кредитного договору, внаслідок чого
було збільшено відповідальність
ОСОБА_6 перед ВАТ Банк «РНС». 23.06.2011 року
між ОСОБА_6 та ТОВ «Траст фінанс» було
укладено договір про задоволення вимог
іпотекодержателя, згідно умов якого
предмет іпотеки передано ТОВ «Траст
фінанс», що є підставою для часткового
припинення зобов'язань перед ПАТ Банк
«ТРАСТ», яке є правонаступником ВАТ
Банк «РНС», та ТОВ «Траст фінанс»
позичальника ОСОБА_6 Таким чином
зобов'язання ОСОБА_6 перед банком були
припинені після укладення договору про
задоволення вимог іпотекодержателя.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 19.06.2014 року було відкрито
провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства Банк «ТРАСТ»
за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідачів Товариства з
обмеженою відповідальністю «Траст
фінанс», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт фінанси»,
ОСОБА_6 про припинення договору поруки
та його розірвання та справу
призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
викладених в позовній заяві підстав та
просив їх задовольнити, щодо ухвалення
заочного рішення не заперечував.

Представник третьої особи-2 в судовому
засіданні щодо задоволення позову
заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76
ЦПК України, повідомлений належним
чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи-1 та третя
особа-3 в судове засідання не з'явились,
про день, час та місце розгляду справи,
в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України,
повідомлені належним чином, причини
неявки суду невідомі.

За таких обставин, враховуючи згоду
представника позивача на заочний
розгляд справи, суд, згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК
України, визнав можливим провести
заочний розгляд справи у відсутність
представника відповідача на підставі
наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника третьої особи-2,
дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню, заважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 26.02.2008 року ВАТ
Банк «РНС» (Кредитор) уклало кредитний
договір №.0000999 з ОСОБА_6 (Позичальник),
згідно умов якого Кредитор надає
Позичальнику у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти в
розмірі 350 000,00 дол. США, а Позичальник
зобов'язався своєчасно та у повному
обсязі повертати кредит на умовах,
визначених цим договором, виплачувати
Кредитору проценти за користування
кредитом, використати його за цільовим
призначенням, виконати інші умови
цього договору.

Відповідно до п. 1.2 та п. 1.3 кредитного
договору, процентна ставка за кредитом
складає 16% річних, кредит надається на
строк 240 місяців з кінцевим терміном
повернення заборгованості за кредитом
15.02.2028 року.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

31.07.2009 року між Відкритим акціонерним
товариством Банк «Траст», що є
правонаступником ВАТ Банк «РНС», та ТОВ
Траст Фінанс» було укладено договір
придбання майнових прав, згідно умов
якого ВАТ Банк «Траст» передало, а ТОВ
«Траст Фінанс» отримало право вимоги
за кредитними договорами, в тому числі,
за кредитним договором №.0000999 від 26.02.2008
року.

24.04.2012 року між ТОВ «Траст Фінанс» та
ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено
договір відступлення права вимоги №
240412, згідно умов якого ТОВ «Траст
Фінанс» передало, а ТОВ «Вердикт
Фінанс» отримало право вимоги за
кредитними договорами, в тому числі, за
кредитним договором №.0000999 від 26.02.2008
року.

Відповідно до ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги).

У ст. 513 ЦК України визначено, що
правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.
Правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні, яке виникло на підставі
правочину, що підлягає державній
реєстрації, має бути зареєстрований в
порядку, встановленому для реєстрації
цього правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

З аналізу викладеного вбачається, що
ТОВ «Вердикт Фінанс» є
правонаступником ВАТ Банк «РНС», отже,
є кредитором у зобов'язанні.

26.02.2008 року ВАТ Банк «РНС» (Банк) уклало
договір поруки №.0000999-G-2 з ОСОБА_4
(Поручитель), згідно умов якого
Поручитель поручається за виконання
Позичальником - ОСОБА_6 обов'язків, що
виникли на підставі кредитного
договору №.0000999 від 26.02.2008 року або
можуть виникнути на підставі нього у
майбутньому: обов'язок повертати Банку
кредит у терміни, визначені в основному
договорі, але в будь-якому випадку не
пізніше 15.02.2028 року; обов'язок щомісяця
сплачувати Банку проценти за
користування кредитом у терміни та на
умовах, передбачених основним
договором; обов'язок у випадках,
передбачених основним договором та/або
законодавством України, у строк не
пізніше 30 днів з дати пред'явлення
відповідної вимоги достроково (до
настання термінів або строків
повернення/сплати, зазначених вище у
цьому пункті), повернути Банку кредит,
сплатити проценти за користування ним
і виконати інші обов'язки, що виникають
з основного договору; обов'язок
сплатити Банку неустойку (пеню, штрафи)
та понад суму неустойки (пені, штрафів)
відшкодувати збитки, заподіяні Банку
невиконанням або неналежним
виконанням Позичальником своїх
зобов'язань за основним договором.

У п. 3.1 договору поруки сторони
погодили, що Позичальник та Поручитель
відповідають перед Банком за порушення
обов'язків, перерахованих у ст.. 2 цього
договору, як солідарні боржники.

Відповідно до ст.. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Згідно ст.. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Як визначено у ст.. 559 ЦК України, порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Порука припиняється,
якщо після настання строку виконання
зобов'язання кредитор відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником або
поручителем. Порука припиняється у
разі переведення боргу на іншу особу,
якщо поручитель не поручився за нового
боржника. Порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Отже, внесення без згоди поручителя
змін до кредитного договору про зміну
зобов'язання, забезпеченого порукою,
зокрема, збільшення процентної ставки,
що призвело до збільшення обсягу
відповідальності як боржника, так і
поручителя, є підставою для визнання
поруки такою, що припинена.

В подальшому між ВАТ Банк «Траст» та
ОСОБА_6 до кредитного договору №.0000999
від 26.02.2008 року були укладені додатки, а
саме, 10.10.2008 року, 13.11.2008 року, 25.03.2009 року,
15.04.2009 року, 25.06.2009 року, 20.07.2009 року,
17.08.2009 року, 07.09.2009 року, 21.09.2009 року,
20.10.2009 року, 25.11.2009 року, 24.12.2009 року).

При чому, згідно підписаних між ВАТ
Банк «Траст» та ОСОБА_6 додатків до
кредитного договору №.0000999 від 26.02.2008
року від 20.10.2009 року, 25.11.2009 року, 24.12.2009
року, було збільшено процентну ставку з
16% до 17,2%, 16,99%, 16,96% відповідно, що
призвело до збільшення обсягу
відповідальності як боржника так і
поручителя.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на
підтвердження того, що з ОСОБА_4 було
укладено додаткові угоди щодо надання
згоди на збільшення процентної ставки
за кредитним договором №.0000999 від 26.02.2008
року відповідач не надав.

Таким чином, оскільки без згоди
поручителя було збільшено обсяг
відповідальності боржника та
поручителя, порука є припиненою на
підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Твердження ОСОБА_4, що зобов'язання
ОСОБА_6 перед ПАТ Банк «ТРАСТ» та ТОВ
«Траст фінанс» припинені відповідно до
договору про задоволення вимог іпотеко
держателя від 23.06.2011 року, не
приймаються судом до уваги, оскільки
вартість кредиту за кредитним
договором №.0000999 від 26.02.2008 року
становила 350 000,00 дол. США, а вартість
іпотечного майна - 108 045,00 дол. США, отже
зобов'язання припинились частково, про
що вказано безпосередньо у цьому
договорі.

Щодо способу захисту, то згідно п. 1 ч. 2
ст. 16 ЦК України, способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, зокрема, визнання права, отже,
позивач вибрав належний спосіб
захисту.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_4 про визнання договору поруки
№.0000999-G-2 від 26.02.2008 року припиненим є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Оскільки суд задовольняє позовні
вимоги, то з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню 240,00 грн.
у відшкодування судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
16, 512, 513, 516, 553, 554, 559, 1049 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 14, 15, 60,
88, 209, 213 - 215, 223, 224-228 Цивільного
процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства Банк «ТРАСТ»
за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю «Траст
фінанс», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт фінанс»,
ОСОБА_6 про припинення договору поруки
та його розірвання - задовольнити.

Визнати договір поруки №.0000999-G-2 від
26.02.2008 року, укладений між ВАТ Банк
«РНС» та ОСОБА_4, - припиненим.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Банк «ТРАСТ» на користь
ОСОБА_4 240 грн. 00 коп. у відшкодування
судових витрат.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії до
Печерського районного суду міста
Києва.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
І.В.Кирилюк