Єдиний унікальний номер 205/7117/14-ц
№ 2/205/3877/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Залімської Н.В.

при секретарі
Кравцові С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області та КЖЕП
«Центральний» про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 серпня 2014 року звернулася до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2,
треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області та КЖЕП
«Центральний» про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстрації.

Позивач у своєму позові посилалася на
те, що її батько отримав ордер № 782 від 4
липня 1962 року на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 на склад сім'ї з чотирьох осіб.
В квартирі зареєстровані позивач та
члени її родини: ОСОБА_3 - чоловік,
ОСОБА_4 - син, ОСОБА_5 - дочка, зі своїм
неповнолітнім сином - ОСОБА_6, а також
основний квартиронаймач - батько
ОСОБА_2 Батько позивача ОСОБА_2 не
проживає у спірній квартирі без
поважних причин з жовтня 1997 року.
Відповідач у жовтні 1997 року виїхав до
родичів у Росію та не повернувся до
теперішнього часу, місце його
знаходження невідоме. Позивач
неодноразово зверталася до
правоохоронних органів, однак
встановити місце його знаходження не
вдалося. Актами обстеження квартири,
складених КЖЕП «Центральний»
підтверджується факт не проживання
ОСОБА_2 у спірній квартирі. Реєстрація
відповідача в квартирі порушує права
позивача, оскільки вона не може
здійснити своє право на приватизацію
житла та вона змушена сплачувати
комунальні послуги за особу, яка не
проживає в квартирі тривалий час.
Позивач у своєму позові просила суд
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1 та зняти його з
реєстраційного обліку.

Представник позивача у своїй заяві до
суду просив розгляд справи проводити
за його відсутності, позовні вимоги
підтримував та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 про дату та час
судового засідання був повідомлений в
порядку, передбаченому чинним
законодавством України, у судове
засідання не з'явився, про причини
своєї неявки суд не повідомив.

Треті особи, про час та місце судового
засідання, повідомлені належним чином,
в порядку передбаченому чинним
законодавством України у судове
засідання не з'явилися, про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши надані та добуті докази та
враховуючи пояснення свідків, суд
вважає позовну заяву такою, що підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, на підставі ордеру
№ 782 від 4 листопада 1962 року, виданому
на ім'я ОСОБА_2, йому було надано право
на заняття квартири АДРЕСА_1, на сім'ю з
чотирьох чоловік (а.с. 10).

Відповідно до довідки КЖЕП
«Центральний» у квартирі АДРЕСА_1
основним квартиронаймачем
зареєстровано ОСОБА_2, крім нього в
квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно зі свідоцтвом про укладення
шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 17 листопада
1979 року, прізвище ОСОБА_1 було змінено
на ОСОБА_1 (а.с. 18).

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с.
17).

Згідно з актами складеними КЖЕП
«Центральний» від 20 липня 2008 року, 22
вересня 2008 року, 14 червня 2012 року, 30
січня 2014 року було встановлено, що у
спірній квартирі ОСОБА_2 не проживає з
жовтня 1997 року (а.с. 5, 6, 7, 8).

На звернення позивача щодо зникнення
її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, листом
Лінійного відділу МВС Російської
Федерації на станції Смоленськ № Л-1
від 30 грудня 2013 року, було повідомлено,
що у зв'язку зі строком давності, надати
інформацію по зникнення ОСОБА_2 немає
можливості (а.с. 12).

Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться у
судовому порядку.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що відповідач тривалий час без
поважних причин не мешкає за адресою
квартири, плату за житлово-комунальні
послуги він не сплачує, будь-які докази
на спростування позовних вимог суду не
надано.

У зв'язку з вищезазначеним суд вважає
можливим визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою № 31 в будинку №
2 по пров. Серіковському в м.
Дніпропетровську, основним
квартиронаймачем якої є ОСОБА_2

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 було
визнано таким, що втратив право
користування спірною квартирою, в силу
положень п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» він
підлягає зняттю з реєстраційного
обліку за адресою: АДРЕСА_1, в Головному
управлінні Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області.

На підставі викладеного, керуючись п. 2
ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ч. 1 ст. 71, ст. 72 ЖК
Української РСР, ч.1 ст. 79, ч. 1 ст. 88, ч. 2
ст. 197, ст. ст. 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

Головному управлінню Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області зняти з
реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня його отримання.

Суддя
Н.В. Залімська