АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22-ц/796/7247/2014
Головуючий у 1-ій інстанції -
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач
Л.Д .

при секретарі Меєчко Д.П.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 10 квітня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах
дітей Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації, Служба у
справах дітей Васильківської районної
державної адміністрації в Київській
області про встановлення порядку
участі одного з батьків, який проживає
окремо, у вихованні дитини,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом, в якому
просив визначити місце проживання його
доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним за
адресою: АДРЕСА_1; встановити порядок
(графік) участі матері ОСОБА_3 у
вихованні дитини та графік
спілкування: з батьком - ОСОБА_2 з 19 год.
00 хв. неділі до 09 год. 00 хв. суботи; з
ОСОБА_3 з 09 год. 00 хв.суботи до 19 год. 00 хв.
неділі та вказував, що відповідачка
вирішувати питання його участі у
вихованні дитини мирним шляхом не
бажає та здійснює перешкоди у його
спілкуванні з дитиною.

В травні 2013 року ОСОБА_2 подав заяву про
збільшення позовних вимог, в якій
просив встановити йому графік
спілкування з ОСОБА_4 два рази на місяць
з 17 год. 00 хв. п'ятниці; до 18 години 00 хв.
неділі та половину всіх шкільних
канікул в календарному році.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 10.04.2014 року позов ОСОБА_2
задоволено частково та визначено його
участь у спілкуванні та вихованні
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом
встановлення графіку спілкування:
перші та треті вихідні кожного місяця з
10 год. 00 хв. суботи до 18 год. 00 хв. неділі,
а також - в літній період часу один
календарний місяць, узгоджений з
матір'ю дитини

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу та посилаючись
на порушення норм матеріального і
процесуального права просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову в повному обсязі..

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт вказує, зокрема, що суд
першої інстанції не прийняв до уваги
його усні пояснення щодо способів
участі у вихованні ОСОБА_4 в період її
постійного проживання у ОСОБА_2 та
висновки Служби у справах дітей
Васильківської районної державної
адміністрації Київської області,
викладені в розпорядженні № 187 від
21.05.2013 року.

На думку апелянта, судом не враховано
письмові докази щодо його участі в
духовному розвитку ОСОБА_4, її
оздоровленні тошо.

Судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, які мають значення
для справи, зокрема суд, не вмотивовано
скоротив час його спілкування з
дитиною, відмовивши в задоволенні
позовних вимог в частині встановлення
графіку спілкування двічі на місяць з 17
год. 00 хв. п'ятниці по 10 год. 00хв. суботи.

Також, суд не вказав, які саме
особливості способу життя дитини не
дозволяють йому спілкуватись з нею.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної
скарги та просили її задовольнити.

Служба у справах дітей Васильківської
РДА в Київській області та Дніпровська
РДА в м. Києві в судове засідання не
з'явились та подали заяву, в якій
просили розглядати справу без їх
участі та покладались на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з'явилась, про розгляд справи
повідомлена належно.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка
сторін,або інших осіб,які беруть участь
у справі, належним чином повідомлених
про час та місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи в
апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової
О.В., пояснення ОСОБА_2 та його
представника, перевіривши матеріали
справи та обговоривши апеляційну
скаргу, в межах її доводів, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч 4 ст. 29 Цивільного
кодексу України, місцем проживання
фізичної особи, яка не досягла десяти
років, є місце проживання її батьків
(усиновлювачів) або одного з них, з ким
вона проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного
кодексу України, місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків.

Згідно ст. 157 Сімейного кодексу України,
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно. Той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного
кодексу України, якщо мати та батько,
які проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця
проживання дитини суд бере до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не
можуть передати дитину для проживання
з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2
ст. 161 СК України).

Пунктом 72 Порядку провадження органами
опіки та піклування діяльності,
пов'язаної із захистом прав дитини,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 24 вересня 2008 року
№ 866 передбачено, що під час розв'язання
спорів між батьками щодо визначення
місця проживання дитини служба у
справах дітей має захищати інтереси
дитини з урахуванням рівних прав та
обов'язків матері та батька щодо
дитини. Під час вирішення питання щодо
визначення місця проживання дитини
береться до уваги ставлення батьків до
виконання батьківських обов'язків,
особиста прихильність дитини до
кожного з них, стан здоров'я дитини та
інші обставини, що мають істотне
значення. Після обстеження
житлово-побутових умов, проведення
бесіди з батьками та дитиною служба у
справах дітей складає висновок про
визначення місця проживання дитини і
подає його органу опіки та піклування
для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
України мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно зі ст.ст. 150, 151 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані виховувати
дитину в дусі поваги до прав та свобод
інших людей, любові до своєї сім'ї та
родини. Батьки мають переважне право
перед іншими особами на особисте
виховання дитини та право обирати
форми та методи виховання, крім тих які
суперечать закону, моральним засадам
суспільства.

Відповідно ст. 153 Сімейного кодексу
України, мати, батько та дитина мають
право на безперешкодне спілкування.

У відповідності до ст. 159 Сімейного
кодексу України, якщо той із батьків, з
ким проживає дитина, чинить перешкоди
тому з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_4 на момент
розгляду справи проживає постійно з
матір'ю - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5, в
період часу жовтня 2010 року по червень
2012 року вона проживала разом з батьком
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до листа Дитячої
поліклініки №2 Дарницького району м.
Києва, дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться
на обліку в Дитячий поліклініці №2
Дарницького району з 18 жовтня 2010 року.

Відповідно до повідомлення
Спеціалізованої загальноосвітньої
школи І-ІІІ ступенів №105, ОСОБА_4 була
зарахована до 1-А класу СШ №105 04 жовтня
2010 року. Заяву про прийом до школи
писала мати дівчинки ОСОБА_3 в
присутності ОСОБА_2, якого вона
представила батьком дитини. В заяві
ОСОБА_3 зазначила дві адреси проживання
дівчинки: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1.

До зарахування в СШ №105 ОСОБА_4
навчалась в Борівській школі в 1-А
класі. За час навчання дівчинки, ОСОБА_3
з'явилася лише декілька разів 25.05.2012р.,
30-31.05.2012р., 01.06.2012р. - вона привозила та
забирала дівчинку до шкільного табору
та до школи. На батьківських зборах в
2010-2011 та 2011-2012 н.р. був присутній ОСОБА_2
Протягом навчання в першому та другому
класах ОСОБА_4 до школи щоденно
приводив ОСОБА_2, а після уроків та
занять забирала жінка, яку ОСОБА_2
представив як свою матір (а.с.12).

Крім того, позивач ОСОБА_2 працює водієм
в ТОВ «Інфікс Плюс» (а.с.13, 14). Як
встановлено судом, відповідач ОСОБА_3
офіційно не працює.

Як вбачається з акту обстеження
житлово-побутових умов проживання від
28 серпня 2012 року, складеного комісією у
складі головного спеціаліста Служби у
справах дітей Дарницької районної в м.
Києві державної адміністрацієї
Кулініч І.О. та провідним спеціалістом
Служби у справах дітей Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації Деркач Л.М. та
затвердженого начальником Служби у
справах дітей Дарницької районної м.
Києві державної адміністрації,
комісією було проведено обстеження
умов проживання за адресою: АДРЕСА_1,
встановлено що в квартирі проживають
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, стосунки в сім'ї
добрі, батьком створені належні умови
для проживання дитини (а.с.10).

Згідно акту обстеження умов проживання
від 30 січня 2013 року, складеного
начальником служби у справах дітей
Васильківської РДА Ібрагімовою Н.В.,
головним спеціалістом служби Боровою
Т.В., було проведено обстеження умов
проживання за адресою: АДРЕСА_5, за якою
проживають: ОСОБА_3 (мати), ОСОБА_11
(співмешканець), ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_12
(донька), комісією було встановлено, що
будинок цегляний, є газове опалення, на
подвір'ї є колодязь, біотуалет
обробляється, земельна ділянка. Умови
проживання задовільні, в кімнатах
затишно та чисто, є необхідні меблі.
ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_12 в одній
кімнаті, а ОСОБА_4 в окремій кімнаті. Для
виховання та розвитку дитини створено
такі умови: є місце для навчання, ліжко,
поличка для книг, іграшки (а.с.133).

Відповідно до висновку про участь у
вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 зі
своєю малолітньою донькою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11 лютого 2013 року №
298/6-23, складеного Васильківською
районною державною адміністрацією
Київської області, ОСОБА_2 звернувся до
служби у справах дітей Васильківської
районної державної адміністрації із
відповідною заявою. 01 лютого 2013 року
дане питання було винесено на
засідання комісії з питань захисту
прав дитини при Васильківській
районній державній адміністрації. Було
заслухано пояснення батька ОСОБА_2 про
те, що він хоче спілкуватися та
бачитися зі своєю донькою, приймати
участь у її вихованні, але колишня
цивільна дружина ОСОБА_3 ігнорує його
звернення. Мати дівчинки зазначила, що
вона не забороняє колишньому
цивільному чоловіку спілкуватися із
донькою та відвідувати її. Зважаючи на
вищевказані обставини, відповідно до
статей 157, 158 Сімейного кодексу України,
Васильківська районна державна
адміністрація вважає за доцільне, щоб
малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
проживала разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3
по АДРЕСА_5. Також рекомендовано
батькам дитини укласти між собою
договір щодо здійснення батьківських
прав та виконання своїх батьківських
обов'язків (а.с.89).

Згідно розпорядження Васильківської
районної державної адміністрації
Київської області від 21 травня 2013 року
№ 187, ОСОБА_2 було встановлено порядок
побачень з малолітньою донькою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з
матір'ю ОСОБА_3 по АДРЕСА_5, два рази на
місяць з 17:00 годин в п'ятницю по 18:00
годин неділі. Надано батьку ОСОБА_2
право на проведення з дитиною половини
канікулярних днів від загальною
кількості канікулярних днів протягом
календарного року. Матері дитини
ОСОБА_3 не перешкоджати зустрічам та
спілкуванню батька ОСОБА_2 з донькою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозволяти вільне
спілкування з дитиною та поважати
права батька дитини, оскільки за ним
зберігається право на особисте
виховання дитини (а.с.98).

Відповідачкою не виконується
розпорядження Васильківської районної
державної адміністрації Київської
області від 21 травня 2013 року № 187 в
частині надання позивачу можливості
спілкуватися з донькою.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 в частині
суд виходив з того, що право позивача,
як батька дитини, порушується
відповідачкою.

Окрім того, суд вважав, що обраний
позивачем спосіб його участі у
вихованні та спілкуванні доньки не
відповідає можливостям дитини в повній
мірі сприйняти спілкування кожного з
батьків та отримати від цього достатню
кількість виховних заходів кожного з
них в такому способі, який забезпечить
участь кожного з батьків в процесі
навчання, додаткових заняттях,
спілкуванні поза годинами навчального
процесу, оскільки позивач та
відповідач з донькою проживають у
різних місцевостях, дитина навчається
у загальноосвітній школі за місцем
проживання матері, має свій визначений
спосіб життя.

Таких висновків суд першої інстанції
дійшов після повного, всебічного
з'ясування обставин справи, перевірки
доводів і заперечень сторін, надання
належної правої оцінки зібраним у
справі доказів та застосування
правових норми, які регулюють дані
правовідносини, з огляду на що рішення
суду відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд не вказав, які саме особливості
способу життя дитини не дозволяють
ОСОБА_2 спілкуватись з нею, є
безпідставними, оскільки в своєму
рішенні суд зазначив, що дитина є
малолітньою, постійно проживає з
матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Сторони
ніколи не перебували в шлюбі, між ними
склалися конфліктні стосунки, що
підтверджується заявами та
зверненнями ОСОБА_3 до правоохоронних
органів та служби у справах дітей та
сім'ї (а.с. 107, 123). Окрім того,
малолітня дитина знаходиться на обліку
в Дитячій поліклініці № 2 (а.с. 11), та
навчається в Спеціалізованій
загальноосвітній школі № 105 (а.с. 12), що
територіально відноситься до
Дарницького району м. Києва.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду, який надав перевагу в
питанні визначення місця проживання
дитини, з урахуванням встановлених
обставин саме матері, і ці висновки
відповідають закону та положенням,
викладеним в Декларації прав дитини,
проголошеної Генеральною Асамблеєю
ООН 20.11.1959 року, а саме, згідно принципу 6
зазначеної декларації, дитина для
повного і гармонійного розвитку її
особи потребує любові і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і, в усякому разі, в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітню дитину не
слід, крім випадків, коли є виняткові
обставини, розлучати за своєю матір'ю.

Інші доводи апеляційної скарги про
порушення судом процесуального та
матеріального права не знайшли свого
підтвердження, на правильність
висновків суду не впливають та їх не
спростовують, є такими, що не тягнуть за
собою безумовне скасування рішення
суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313,315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 10 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді