Головуючий у 1-й інстанції Мельник І.Г.
Доповідач Сорока Г.П.
е м У к р а ї н и
27 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
головуючого -
суддів - Сороки
Г.П., Гаврилової Г.Л.,
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, діючої в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, державний
нотаріус Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області Одерій Галина Василівна, Орган
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Донецької області, про стягнення
грошової компенсації, за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 на
рішення Орджонікідзевського районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 08 листопада 2013 року,-

В С Т А Н О В
И Л А :

25 червня 2013 року ОСОБА_1, діючи в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2,
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
та просила стягнути з останньої
грошову компенсацію, що є рівною частці
в успадкованому майні, у розмірі 31292,00
грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що з 1995 року по 2005 рік
вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_7, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1
народилась ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_7
помер та їх донька згідно закону
отримала спадщину у вигляді 1/3 частини
рухомого майна - легкового автомобілю
«Skoda Oktavia A5 Ambiente», 2008 року випуску,
державний номер НОМЕР_1. Оскільки
спадкове майно перебуває у
користуванні відповідачки ОСОБА_3 та у
користуванні третіх осіб, які
претендують на автомобіль, що не
відповідає інтересам її
неповнолітньої доньки та у зв'язку з
тим, що автомобіль є неподільною річчю,
у добровільному порядку спір
врегулювати не виявляється можливим,
просила стягнути з відповідачки
грошову компенсацію вартості належної
неповнолітній дитині частки у
вказаному спадковому майні.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 08 листопада 2013
року позовні вимоги ОСОБА_1, діючої в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до
ОСОБА_3 про стягнення грошової
компенсації, рівнозначної частці в
успадкованому майні, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
яка діє в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_2, вартість 1/3 частки автомобіля
«Skoda Oktavia Ambiente», 2008 року випуску, шасі
НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1,
в розмірі 31 292, 00 грн., залишивши
автомобіль у власності ОСОБА_3

Також стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, судовий збір у
сумі 312,90 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, представник відповідачки
ОСОБА_3 - ОСОБА_6 в апеляційній скарзі
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у позовних вимогах
ОСОБА_1, діючої в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_2,
відмовити. При цьому посилається на
необґрунтованість рішення,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Позивачка ОСОБА_1, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_4 та державний нотаріусу Одерій
Г.В. повторно в судове засідання не
з'явилися, про час та місце судового
засідання були повідомлені належним
чином, що підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення судових
повісток. Державний нотаріус Одерій
Г.В. подала суду письмову заяву про
розгляд справи у її відсутності.
Позивачка ОСОБА_1, діюча в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 та третя особа
ОСОБА_4 про причини неявки суду не
повідомили, заяв про відкладення
розгляду справи або письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
надали. Тому, відповідно до вимог ст.305
ЦПК України, з урахуванням думки
учасників процесу, колегія суддів
дійшла до висновку про можливість
розгляду справи у відсутності вказаних
осіб.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення відповідачки ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_6, які доводи
апеляційної скарги підтримали, просили
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити,
пояснення представника органу опуки та
піклування Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради ОСОБА_8, яка просила
ухвалити рішення суду відповідно до
вимог закону, перевіривши матеріали
справи в межах апеляційного оскарження
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: 1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; 2) недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
рішення не тим суддею, який розглянув
справу.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 31 січня 2013 року, виданого
державним нотаріусом Четвертої
маріупольської державної нотаріальної
контори Одерій Г.В., після смерті
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, на
належний йому автомобіль «Skoda Oktavia A5
Ambiente», 2008 року випуску, шасі НОМЕР_2,
державний номерний знак НОМЕР_1,
вартістю 93 877,79 грн. спадкоємцями є
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у рівних
частках, по 1/3 частині кожна. А,
оскільки, спірний автомобіль є
неподільною річчю, виділ у натурі 1/3
частки із цього майна є неможливим,
враховуючи те, що автомобіль
знаходиться на зберіганні у
відповідачки, суд першої інстанції
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог та стягнув з ОСОБА_3 на
користь позивачки компенсацію
вартості 1/3 частини спадкового
автомобіля у розмірі 31292грн., залишивши
автомобіль у власності відповідачки.

Проте, погодитись із такими висновками
суду першої інстанції колегія суддів
не може.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Колегія суддів вважає, що зазначеним
положенням закону рішення суду першої
інстанції не відповідає.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків(спадщини) від фізичної
особи, яка померла(спадкодавця), до
інших осіб(спадкоємців).

Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово.

У першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки
(ч.1 ст.1261 ЦК України).

Відповідно до ст.1278 ЦК України частки
кожного спадкоємця у спадщині є
рівними, якщо спадкодавець у заповіті
сам не розподілив спадщину між ними.
Кожен із спадкоємців має право на виділ
його частки в натурі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4
помер ОСОБА_7

Після його смерті відкрилась спадщина
на спадкове майно, яке складається, в
тому числі, з автомобіля.

У встановленому законом порядку в
нотаріальну контору із заявами про
прийняття спадщини звернулись: донька
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, виданого 31 січня 2013 року
державним нотаріусом Четвертої
маріупольської державної нотаріальної
контори Одерій Г.В., спадкоємцями на
автомобіль «Skoda Oktavia A5 Ambiente», 2008 року
випуску, шасі НОМЕР_2, державний
номерний знак НОМЕР_1, після смерті
ОСОБА_7 є донька ОСОБА_2, донька ОСОБА_4
та мати ОСОБА_3 по 1/3 частині кожна
(а.с.5-7).

Вартість спадкового майна складає 93
877,79 грн., що підтверджується висновком
суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_9
від 22.01.2013 року (а.с.8-14).

Таким чином, у спадкоємців виникло
право спільної часткової власності на
вказане спадкове майно.

В силу положень ст. ст.21,24,41 Конституції
України та ст.ст.319,358 ЦК України всі
громадяни є рівними у своїх правах,
усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення цих прав, в тому числі
щодо захисту права спільної часткової
власності.

Відповідно до ст.364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою. Право на частку у праві
спільної часткової власності у
співвласника, який отримав таку
компенсацію, припиняється з дня її
отримання.

Вказані норми закону свідчать, що право
співвласника на виділ частки зі
спільного майна шляхом отримання
грошової компенсації вартості частки у
майні не може бути обмежене іншими
співвласниками й такому його праву
співвласника, що виділяється,
кореспондується обов'язок інших
співвласників сплатити грошову
компенсацію частки, розмір якої
визначається з дійсної вартості майна
на час розгляду справи судом.
Обов'язковою умовою призначення
грошової компенсації є лише згода
співвласника, який заявив вимоги про
виділ частки. При цьому не
передбачається обов'язковість згоди
інших співвласників на такий виділ та
залежність від мотивів (перешкоди в
користуванні спільним майном), з яких
власник має намір реалізувати своє
право на виділ.

Отже, позивачка ОСОБА_1, діюча в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, має
право на заявлення вимог до інших
співвласників про виділ частки майна в
натурі та у зв'язку з неподільністю
спірного автомобіля, вимагати від
інших співвласників майна -
спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошової
компенсації вартості 1/3 частки
спірного автомобіля, що перебуває у
спільній частковій власності.

Між тим, як вбачається зі справи, вимоги
про стягнення грошової компенсації
вартості 1/3 частки спадкового
автомобіля, належної неповнолітній
ОСОБА_2, заявлені лише до ОСОБА_3, а
ОСОБА_4 залучена до участі у справі у
якості третьої особи, хоча вона також є
співвласником спірного автомобіля і за
законом має зобов'язання по сплаті
компенсації вартості частки спільного
майна співвласнику, що виділяється, а
також право на збільшення своєї частки
за рахунок частки співвласника, що
виділяється.

Однак, розглядаючи справу, суд першої
інстанції відповідно до ч.4 ст.10, ст.33
ЦПК України не роз'яснив позивачу право
на залучення третьої особи ОСОБА_4 у
якості співвідповідача та не обговорив
це питання. Також суд не з'ясував у
третьої особи ОСОБА_4, яка проживає в
м.Кобиляки Полтавської області та в
судове засідання не прибула, думку щодо
згоди на залишення спірного автомобіля
у власності відповідачки ОСОБА_3

Разом з тим, задовольняючи позов та
стягуючи з ОСОБА_3 на користь позивачки
компенсацію вартості 1/3 частки
спірного автомобіля, суд одночасно
залишив автомобіль у власності
відповідачки. При цьому, не звернув
уваги на те, що третя особа ОСОБА_4 також
набула в порядку спадкування право
власності на 1/3 частку автомобіля, від
своєї частки у спільному майні не
відмовлялася, але суд фактично
позбавив її цього права, передаючи
автомобіль у власність відповідачки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі справи, при вирішенні
спору суд першої інстанції,
посилаючись на вимоги даної норми
права, залишив поза увагою, що в своїй
позовній заяві ОСОБА_1, діючи в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, не
заявляла вимог про припинення права
власності неповнолітнього спадкоємця
на 1/3 частку у спадковому автомобілі та
передачі цієї частки у власність іншим
співвласникам.

Посилання суду першої інстанції у
своєму рішенні на те, що спірний
автомобіль перебуває у володінні
відповідачки, і що її неявка в судове
засідання та не подання письмових
заперечень на позов свідчить про те, що
вона позов визнала, не можуть бути
визнані обґрунтованими, оскільки
спростовуються матеріалами справи.

Так, із копії зустрічної позовної заяви
ОСОБА_3 вбачається, що вона зазначала
про те, що спадковий автомобіль
знаходиться у неї на зберіганні, що
вона згодна прийняти у власність
належну ОСОБА_2 1/3 частку автомобіля,
але не згодна сплачувати позивачці
компенсацію вартості даної частки,
посилаючись на те, що позивачка, діючи в
інтересах ОСОБА_2, незаконно отримала у
спадщину 5/6 частки належного
спадкодавцю грошового вкладу в банку
(а.с.81-86).

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідачка та її представник
стверджували, що спірним автомобілем
відповідачка не користується,
документів на автомобіль у неї немає,
що автомобіль знаходиться у Голоядова,
який наполягає на своєму праві на
спірне майно до лютого місяця, та, що їй
невідомо на яких підставах автомобіль
та документи на нього перебувають у
Голоядова.

Згідно інформації начальника Центру №2
м.Маріуполя при УДАІ ГУМВС України в
Донецькій області від 24.01.2014 року №9/5-227,
наданої на запит апеляційного суду,
автомобіль «Skoda Oktavia A5 Ambiente», 2008 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, зареєстрованим не значиться.

Однак, розглядаючи справу у
відсутності відповідачки та її
представника, суд першої інстанції
дані обставини не з'ясував та не
прийняв до уваги.

З урахуванням наведеного, оскаржуване
рішення суду першої інстанції не може
бути визнане законним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову. Така
відмова в задоволенні позову не
перешкоджає позивачці повторно
звернутись до суду з позовом до інших
спадкоємців про поділ майна, що
перебуває у спільній частковій
власності, та стягнення грошової
компенсації.

З огляду на наведене, переглядаючи
справу відповідно до вимог ст.303 ЦПК
України в межах заявлених в суді першої
інстанції позовних вимог та на
підставі доказів, наданих сторонами,
які відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК
України, зобов'язані довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень,
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції як таке, що не
відповідає обставинам справи та
вимогам матеріального і
процесуального права, підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
представника відповідачки підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.307,309,313,314 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш
И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 08 листопада 2013 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1, діючої в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, державний
нотаріус Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області Одерій Галина Василівна, Орган
опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Донецької області, про стягнення
грошової компенсації у розмірі 31292
гривень відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :
Баркова Л.Л.

Судді :
Сорока Г.П.

Гаврилова Г.Л.