У Х В А Л А

Іменем України

15 серпня 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі головуючого - судді Парій О.В.

при секретарі -
Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Бердянського
міськрайонного суду справу за заявою
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про роз'яснення
рішення суду,-

В С Т А Н О В И В :

Відділ примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області звернувся до суду з заявою про
роз'яснення рішення Бердянського
міськрайонного суду. Зазначив, що на
виконанні у Відділі перебуває зведене
виконавче провадження, до складу якого
входить 1882 виконавчих документа про
стягнення з ПАТ «Азовські мастила і
оливи» коштів в розмірі 33845476,59 грн. на
користь юридичних та фізичних осіб,
держави, в тому числі 856 виконавчих
документів щодо стягнення
заборгованості із заробітної плати на
загальну суму 10348837,15 грн.. До складу
зведеного виконавчого провадження
входить виконавче провадження № 41286194 з
примусового виконання виконавчого
листа № 310/11428/13-ц, виданого 16 грудня 2013
року Бердянським міськрайонним судом
Запорізької області про стягнення з
ПАТ «Азовські мастила і оливи» на
користь ОСОБА_1 середнього заробітку за
затримку розрахунку при звільненні у
розмірі 30070,95 грн.. 20 січня 2014 року до
Відділу надійшла ухвала
господарського суду Запорізької
області від 18 грудня 2013 року № 908/3667/13,
згідно якої порушено провадження у
справі про банкрутство боржника,
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів, розпорядником майна
призначено арбітражного керуючого
Персюка С.В.. Заявник зазначає, що
ухвала господарського суду є підставою
для зупинення виконавчого провадження.
Дія мораторію на задоволення вимог
кредиторів не поширюється на виплату
заробітної плати. Просить роз'яснити
викладену у виконавчому документі:
виконавчому листі № 310/11428/13-ц, виданому
16.12.2013 року Бердянським міськрайонним
судом Заплорізької області, про
стягнення з ПАТ «Азовські мастила і
оливи» на користь ОСОБА_1 середнього
заробітку за затримку розрахунку при
звільненні у розмірі 30070,95 грн.,
резолютивну частину рішення, яка є
незрозумілою, а саме: вимога ОСОБА_1 у
розмірі 30070,95 грн. є заробітною платою,
чи це є відповідно до ст. 44 Закону
України «Про виконавче провадження»
іншою вимогою працівника, пов'язаною з
трудовими правовідносинами.

В судове засідання заявник
представника не направив.
Повідомлений. У заяві зазначено про
розгляд заяви за його відсутності.

ОСОБА_1 надав до суду заяву про
розгляд заяви за його відсутності, в
якій просить заяву задовольнити.

Представник ПАТ «Азовські мастила
і оливи» за дорученням Плющій О.М.
надала до суду заяву про розгляд заяви
за її відсутності на розсуд суду.

Аналізуючи надані докази суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України
якщо рішення суду є незрозумілим для
осіб, які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Відповідно до рішення Бердянського
міськрайонного суду від 14 листопада 2013
року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Азовські
мастила і оливи» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку після звільнення та
заборгованості з відшкодування витрат
в зв'язку з службовим відрядженням
задоволений. Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства «Азовські
мастила і оливи» на користь ОСОБА_1
витрати на відрядження в розмірі 1174,67
грн., середній заробіток за затримку
розрахунку при звільненні за період з 27
червня 2013 року по 14 листопада 2013 року за
98 робочих днів в розмірі 28896,28 грн.,
всього 30070 гривень 95 копійок.

На підставі рішення суду виданий
виконавчий лист, який пред'явлений
ОСОБА_1 до виконання. Відділом ДВС
Бердянського МРУЮ у Запорізькій
області відкрито виконавче
провадження, яке передано на виконання
до відділу примусового виконання
рішень управління ДВС ГУЮ у
Запорізькій області.

Відповідно до ухвали
Господарського суду Запорізької
області від 18 грудня 2013 року порушено
провадження у справі № 908/3667/13 про
банкрутство Публічного акціонерного
товариства «Азовські мастила і оливи»
та введено мораторій на задоволення
вимог кредиторів.

Суд приходить до висновку, що
рішення Бердянського міськрайонного
суду від 14 листопада 2013 року є
зрозумілим, в рішенні зазначено
висновок суду про задоволення позовних
вимог, зазначено висновок суду по суті
позовних вимог, а саме, про стягнення
витрат на відрядження та середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні з зазначенням суми, яка
підлягає стягненню.

Посилання заявника про складнощі з
визначенням віднесення стягнутих сум
до заробітної плати, які виникли підчас
виконання рішення, не можуть
вирішуватися шляхом роз'яснення
рішення суду в порядку, визначеному ст.
221 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що заява про
роз'яснення рішення суду задоволенню
не підлягає.

Разом з цим суд вважає можливим
зазначити наступне.

Згідно ст. 44 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі, якщо
сума, стягнута з боржника, недостатня
для задоволення всіх вимог за
виконавчими документами, вона
розподіляється державним виконавцем
між стягувачами в порядку черговості,
встановленому цією статтею: … 3) у третю
чергу задовольняються вимоги
працівників, пов'язані з трудовими
правовідносинами.

Відповідно до ст. 19 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до дня введення
мораторію. Мораторій на задоволення
вимог кредиторів вводиться одночасно з
порушенням провадження у справі про
банкрутство, про що зазначається в
ухвалі господарського суду. Ухвала є
підставою для зупинення виконавчого
провадження. Про запровадження
мораторію розпорядник майна
повідомляє органи державної
виконавчої служби за
місцезнаходженням (місцем проживання)
боржника та знаходженням його майна.
Протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів: забороняється
стягнення на підставі виконавчих та
інших документів, що містять майнові
вимоги, у тому числі на предмет застави,
за якими стягнення здійснюється в
судовому або в позасудовому порядку
відповідно до законодавства, крім
випадків перебування виконавчого
провадження на стадії розподілу
стягнутих з боржника грошових сум (у
тому числі одержаних від продажу майна
боржника), перебування майна на стадії
продажу з моменту оприлюднення
інформації про продаж, а також у разі
звернення стягнення на заставлене
майно та виконання рішень у немайнових
спорах; забороняється виконання вимог,
на які поширюється мораторій; не
нараховується неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші фінансові
санкції за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань із задоволення
всіх вимог, на які поширюється
мораторій; зупиняється перебіг
позовної давності на період дії
мораторію; не застосовується індекс
інфляції за весь час прострочення
виконання грошового зобов'язання, три
проценти річних від простроченої суми
тощо. Дія мораторію на задоволення
вимог кредиторів не поширюється на
вимоги поточних кредиторів; на виплату
заробітної плати та нарахованих на ці
суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування;
відшкодування шкоди, заподіяної
здоров'ю та життю громадян; на виплату
авторської винагороди, аліментів, а
також на вимоги за виконавчими
документами немайнового характеру, що
зобов'язують боржника вчинити певні
дії чи утриматися від їх вчинення. Під
час процедури розпорядження майном
боржнику дозволяється задовольняти
лише ті вимоги кредиторів, на які
згідно з частиною п'ятою цієї статті не
поширюється дія мораторію.

За змістом ст.ст. 116, 117 КЗпП України
за своєю сутністю середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні не належить до неустойки та
не є санкцією за невиконання грошового
зобов'язання. Це компенсаційна виплата
за порушення права на оплату праці, яка
нараховується у розмірі середнього
заробітку. У зв'язку з цим ч. 3 ст. 19
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» щодо
мораторію на задоволення вимог
кредиторів у даному разі не
застосовується.

Керуючись ст.ст. 210, 221, 293, 294 ЦПК
України (2004 рік), суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про роз'яснення
рішення суду, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
може бути подана протягом п'яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя: О.В.Парій