Справа № 199/4134/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2013 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді
Якименко Л.Г.

при секретарі Носулі
А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім'єю та визнання
права на спадкування за законом разом
зі спадкоємцем першої черги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до відповідача про встановлення факту
проживання однією сім'єю та визнання
права на спадкування за законом разом
зі спадкоємцем першої черги після
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що у середині 90-х років
вона познайомилась зі ОСОБА_3. У 1999 році
вона переїхала у будинок ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_2.

Позивачка зазначає, що ОСОБА_3 хворів
різними хронічними захворюваннями, а у
1994 році переніс інфаркт та періодично
лікувався в кардіологічному
відділенні міської лікарні №9. У грудні
2007 року у ОСОБА_3 була видалена хребтова
грижа, після операції він практично не
пересувався та йому була присвоєна
третя група інвалідності, у зв'язку з
чим позивачка доглядала за ним,
забезпечувала всім необхідним,
купувала ліки та харчі, вела спільне
господарство.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, після його
смерті відкрилась спадщина на належне
йому майно. У встановлений строк
позивачка звернулась із заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори, оскільки вважає, що має право
на спадкування за законом нарівні зі
спадкоємцями першої черги, оскільки
проживала разом зі спадкодавцем однією
сім'ю без реєстрації шлюбу з 1999 року по
день його смерті та доглядала його.

З цих підстав позивачка просила суд
встановити факт проживання однією
сім'єю із ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, більше п'яти років до часу
відкриття спадщини, визнати її
спадкоємцем четвертої черги, а також
визнати за нею право на спадкування
разом зі спадкоємцями першої черги
після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні позивачка та
її представник підтримали позовні
вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував,
просив у позві відмовити у повному
обсязі та суду пояснив, що позивачка
була знайома із ОСОБА_3, однак однією
сім'ю з ним ніколи не проживала. Окрім
цього, ОСОБА_3 самостійно себе
обслуговував, ніколи не знаходився у
безпорадному стані та не потребував
сторонньої допомоги, а хвороби та
самопочуття, на які він скаржився,
притаманні багатьом людям у похилому
віці.

Представник відповідача проти позову
заперечував, просив у позові відмовити
у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, показання свідків,
дослідивши матеріали цивільної справи,
суд вважає позовні вимоги такими, що не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4 з 16.05.1966 року, та є
зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1.

Також судом встановлено та не
спростовується сторонами, що ОСОБА_1
була знайома з ОСОБА_3, інколи
відвідувала та спілкувалася з ним.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
доказуванню не підлягають.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, після його
смерті відкрилась спадщина на належне
йому майно. Спадкоємцями за правом
представництва є його онук - відповідач
по справі ОСОБА_2, оскільки його мати -
донька спадкодавця померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

До нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3
звернулися позивачка ОСОБА_1, яка
вважає себе спадкоємцем четвертої
черги, та відповідач ОСОБА_2, який є
спадкоємцем першої черги за законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 1261, 1264 ЦК
України, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки; у четверту чергу
право на спадкування за законом мають
особи, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.п.4 п.21 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», проживання
однією сім'єю жінки та чоловіка без
шлюбу не є підставою для виникнення в
них права на спадкування за законом у
першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК
України.

Як вбачається з вимог ч.2 ст.1259 ЦК
України, фізична особа, яка є
спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право
на спадкування разом із спадкоємцями
тієї черги, яка має право на
спадкування, за умови, що вона протягом
тривалого часу опікувалася,
матеріально забезпечувала, надавала
іншу допомогу спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

У судовому засіданні не знайшов свого
підтвердження факт проживання
позивачки однією сім'єю з ОСОБА_3, та
визнання у зв'язку з цим її спадкоємцем
четвертої черги, тому підстави для
зміни черговості одержання права на
спадкування між спадкоємцями після
смерті ОСОБА_3, також відсутні.

Окрім цього, ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, до дня своєї смерті
матеріально себе забезпечував,
отримував пенсію, за станом здоров'я не
був інвалідом першої або другої групи,
не знаходився на обліку у лікаря через
тяжку хворобу та не потребував
постійного догляду через похилий вік.

Надання позивачкою ОСОБА_3 будь-якої
допомоги не може бути підставою для
встановлення факту її проживання разом
зі спадкодавцем однією сім'єю та не
доводить його безпорадного стану та не
є підставою для зміни черговості у
спадкуванні.

Факт достатнього матеріального
забезпечення ОСОБА_3 та перебування
його у фізичному стані, який не може
розцінюватися як безпорадний,
підтверджується також матеріалами
справи, поясненнями самих сторін та
показаннями свідків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю та визнання права на спадкування
за законом разом зі спадкоємцем першої
черги, - відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 256 ЦПК
України, ст.ст. 1233, 1234, 1245, 1258, 1259, 1261, 1264 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю та визнання права на спадкування
за законом разом зі спадкоємцем першої
черги, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: