Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/17/14-ц
Провадження № 2/280/124/14
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2014 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді: Пасічного Т.З.,

при секретарі: Сьомак Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коростишева цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну місця проживання дитини, третя особа - орган опіки та піклування Коростишівсьої РДА, про зміну місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про зміну місця проживання дитини. В обгрунтування позову вказав, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від даного шлюбу народилося двоє дітей, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно рішення суду при розірванні шлюбу діти були залишені на вихованні матері. Протягом декількох місяців син ОСОБА_3 проживає разом з батьком. Позивач вважає, що в інтересах сина проживати разом з ним, оскільки він може забезпечити йому належні умови виховання та проживання, іншим чином піклуватися про нього. Вважає, що відповідач не може створити нормальні умови для виховання сина, також вказав, що аліменти, які він сплачує на утримання дітей, відповідач використуває не за призначенням.

В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Зазначив, що син ОСОБА_3 самостійно вирішив, що буде проживати разом з батьком.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, подала до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що син ОСОБА_3 на час розгляду справи досяг чотирнадцятирічного віку та має право сам визначити своє місце проживання. В ході розгляду справи відповідач позов визнала та не заперечила проти його задоволення.

Представник третьої особи позов підтримав, не заперечив щодо його задоволення.

Неповнолітній ОСОБА_3 вказав, що хоче проживати разом із своїм батьком.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, ОСОБА_3, дослідивши надані докази на умовах змагальності, в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Коростишівського районного суду від 08.08.2008 року шлюб розірваний, неповнолітні діти залишені на вихованні матері. Рішенням Коростишівського районного суду відповідача зобов'язано сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі 1000 грн. щомісяця.

Згідно копії паспорта позивач зареєстрований в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7). Відповідно до акта депутата від 27.02.2014р. № 137 неповнолітній ОСОБА_3 також зареєстрований та постійно проживає за вказаною адресою (а.с.74) та являється співвласником даного будинку, що підтверджуєтсья копією договору дарування від 03.10.2001р. (а.с.11).

Відповідно до наданих копій товарних чеків позивач купував одяг, взуття, інші речі для сина (а.с.70-73).

У відповідності з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання (ст. 171 СК України).

Відповідно до ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самостійно.

Згідно роз'яснень Пленум Верховного Суду України в п. 18 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та зясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. При цьому суду слід враховувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою.

Тому суд, враховуючи вільно висловлене бажання дитини, яка досягла чотирнадцятирічного віку, проживати з батьком, приходить до висновку про задоволення позову. Суд вважає, що роздільне проживання не вплине негативно на подальші стосунки між матір'ю та сином, оскільки у ОСОБА_3 з матір'ю добрі стосунки, він безперешкодно спілкується з сестрою, навідує їх. Під час розгляду справи, судом не було встановлено будь-яких вагомих підстав для прийняття рішення всупереч думці дитини.

Керуючись ст.ст. 19,141,160,161 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визначене рішенням Коростишівського районного суду від 08.08.2008 року з матір'ю та визначити йому місце проживання з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.З.Пасічний