Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0603/2110/12
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І.,
Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання
Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК», треті особи: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про визнання недійсним
договору іпотеки, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від 19 червня 2014
року, -

в с т а н о в
и л а :

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з даним позовом.

Просила визнати недійсним договір
іпотеки від 13.12.2005 року про надання в
іпотеку квартири АДРЕСА_1, що належить
їй на праві власності.

Позов обґрунтовувала тим, що вона не
надавала нікому згоди на передачу
свого майна в заставу, договір іпотеки
від 13.12.2005 року нею не укладався та не
підписувався. Тому позивачка вважає, що
даний договір є недійсним через
невідповідність його вимогам закону.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 19 червня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу. Посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
рішення суду скасувати.

Зокрема зазначає, що суд безпідставно
відмовив у зупиненні розгляду справи
до вирішення кримінальної справи, що
розслідується за фактом підроблення її
підпису на оскаржуваному договорі
іпотеки. Також зазначає, що суд
ухвалюючи рішення про відмову у її
позові не вірно застосував строки
позовної давності, оскільки про
договір іпотеки, що оскаржується, вона
дізналася після винесення рішення
Бердичівським міськрайонним судом
Житомирської області від 30.09.2009 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Також вказує, що
проведеними судовими експертизами не
підтверджено факту підписання нею
оскаржуваного договору іпотеки.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Як встановив суд першої інстанції та
вбачається з матеріалів справи, згідно
договору іпотеки від 13 грудня 2005 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які виступили
майновими поручителями за
позичальника ОСОБА_4, надали в іпотеку
ЗАТ КБ „ПРИВАТБАНК" (правонаступником
якого є ПАТ КБ „ ПРИВАТБАНК") належне
їм на праві власності нерухоме майно, а
саме: квартиру АДРЕСА_1. (а.с.272 - 276).

Оскаржуючи вказаний договір та
обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилалася
на те, що вона не надавала нікому згоди
на передачу свого майна в заставу,
договір іпотеки від 13.12.2005 року нею не
укладався та не підписувався.

Проте, як правильно визнав
міськрайонний суд, ОСОБА_1 жодного
доказу на підтвердження того, що вона
не знала і не підписувала оспорюваний
договір суду не надала.

Не підтверджено таких обставин і
проведеними за клопотанням ОСОБА_1
судово-почеркознавчими експертизами.

Зокрема, згідно висновку № 1/30
судово-почеркознавчої експертизи від
07.03.2013 року, проведеної Житомирським
відділенням Науково - дослідного
експертно-криміналістичного центру
УМВС України в Житомирській області
встановлено, що вирішити питання
ОСОБА_1 чи іншою особою, виконаний
підпис від її імені в оригіналі
договору іпотеки від 13.12.2005 року, який
укладений між ЗАТ КБ „ ПРИВАТБАНК" та
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не представлялося
можливим (а.с.121-127)

За висновком № 392/1325
судово-почеркознавчої експертизи від
06.11.2013 року, проведеної Житомирським
відділенням Київського науково -
дослідного інституту судових
експертиз встановлено, що підпис від
імені ОСОБА_1 у рядку „ОСОБА_1" графи
„Іпотекодавці" договору іпотеки від 13
грудня 2005 року, виконаний імовірно -
ОСОБА_1 (а.с.181-194).

Аналогічний висновок зроблений
експертом у висновку № 59/14-25 додаткової
судово-почеркознавчої експертизи від
03.04.2014 року, проведеної Житомирським
відділенням Київського науково -
дослідного інституту судових
експертиз, яким встановлено, що підпис
від імені ОСОБА_1 у рядку „ОСОБА_1" графи
„Іпотекодавці" договору іпотеки від 13
грудня 2005 року виконаний імовірно
ОСОБА_1 (а.с.236-243).

Водночас, допитаний в судовому
засіданні в якості свідка ОСОБА_5
пояснив, що він як нотаріус посвідчив
договір іпотеки від 13 грудня 2005 року,
який був укладений між представником
ЗАТ КБ „ ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 і ОСОБА_2
В його присутності ОСОБА_1 особисто,
добровільно підписала оскаржуваний
договір іпотеки.

Відтак, суд першої
інстанції обґрунтовано вважав, що
волевиявлення позивачки ОСОБА_1, як
учасника правочину щодо розпорядження
своїм майном як предметом іпотеки, було
вільним і відповідало її волі, оскільки
вона її висловила, підписавши договір
іпотеки, що відповідає вимогам ч.3 ст. 203
ЦК України. Тому підстави для визнання
договору іпотеки недійсним з підстав
на які посилалася позивачка відсутні.

Проте ухвалюючи рішення,
міськрайонний суд враховуючи
встановлені обставини справи визнав,
що позивачка звернулася з даним
позовом до суду з пропуском
передбаченого 3-х річного терміну.
Тобто з пропуском строку позовної
давності. А тому вважав, що в зв'язку з
спливом строків позовної давності в
позові ОСОБА_1 до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
про визнання недійсним договору
іпотеки від 13.12.2005 року слід відмовити.

Затим, ураховуючи роз'яснення п. 11
постанови Пленуму Верховного суду
України від 18.12.2009 року № 14 „ Про
судове рішення у цивільній справі"
судом зроблено висновок про відмову у
задоволенні позову за безпідставністю.

Тобто судом зроблено два різні за
змістом висновки про підстави для
відмови у задоволенні позову.

В резолютивній частині рішення суд
відмовив у задоволенні позову без
зазначення будь - яких підстав такої
відмови, що не узгоджується з вимогами
п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України та роз'ясненнями,
що викладені в пунктах 8, 13 постанови
Пленуму Верховного суду України від
18.12.2009 року № 14 „Про судове рішення у
цивільній справі".

Враховуючи, що позивачкою
не доведено вимоги, на які вона
посилається на обґрунтування позову,
то у задоволенні її позову про визнання
недійсним договору іпотеки необхідно
було відмовити за безпідставністю.

Тому, рішення суду відповідно до ст.309
ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення, відмовивши
ОСОБА_1 у задоволенні позову про
визнання недійсним договору іпотеки за
безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів
апеляційного суду, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 19 червня
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову
до публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК», треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору іпотеки за
безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: