Справа № 589/4404/14-ц р.
Провадження № 2/589/988/14
Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області у складі
головуючого судді Сидорчука О.М.,
секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Шостка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
У серпні 2014 р. до Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
надійшла вищевказана позовна заява.
Вказуючи на укладення між сторонами
розписки (договору позики) та порушення
зобов'язань позичальником
(відповідачем у справі) з повернення
частини суми позики у визначену дату,
позивач просить стягнути на його
користь з відповідача борг за
та судові витрати.
У судове засідання сторони не
з'явились. Представник позивача через
канцелярію суду подала заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала повністю, не
заперечувала проти заочного розгляду
справи. Відповідач належним чином,
відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України,
повідомлявся про час та місце розгляду
справи, судові повістки направлялися
за зареєстрованим місцем проживання,
повернулись до суду не врученими,
вказана причина повернення - "за
закінченням терміну зберігання". Про
поважність причин своєї неявки
відповідач не повідомив. Таким чином,
суд виконав всі необхідні дії для
сповіщення відповідача про час та
місце розгляду справи. В силу вимог ч. 1
ст. 6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожен при
вирішенні судом питання щодо його
цивільних прав та обов'язків має право
на судовий розгляд упродовж розумного
строку. Обов'язок швидкого здійснення
правосуддя покладається, в першу чергу,
на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового
провадження оцінюється в залежності
від обставин справи та з огляду на
складність справи, поведінки сторін,
предмету спору. Нездатність суду
ефективно протидіяти недобросовісно
створюваним учасниками справи
перепонам для руху справи є порушенням
ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення
Європейського суду з прав людини від
08.11.2005р. у справі «Смірнова проти
Враховуючи вищевикладене, а також
висловлену письмово згоду
представника позивача, суд вважає за
можливе провести заочний судовий
Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню враховуючи
Судом встановлено, що 17.05.2013 р.
між позивачем та відповідачем виникли
зобов'язальні правовідносини позики,
які регулюються нормами ЦК України,
зокрема, ст.ст. 1046, 1047, 1049, 1050 даного
Кодексу. Так, відповідно до розписки,
складеної відповідачем
(позичальником), 17.05.2013 р. він отримав
повернення боргу в строк до 17.11.2013 р. Зі
змісту росписки вбачається, що був
встановлений еквівалент даної суми у
доларах США за погодженим позикодавцем
та позичальником курсом - 8 грн. 15 коп. за
1 дол. США, тобто еквівалент суми боргу
становив 7362 дол. США. Зі змісту позовної
заяви вбачається, що позивач просить
повернути суму боргу у гривнях з
урахуванням курсу гривні до доллара
США встановленого НБУ на 06.08.2014 р. (день
подання позовної заяви), а саме, з
розрахунку 1218,00 грн. за 100 дол. США, тобто
До суду позивач подав
оригінал розписки, а тому знаходження
документа, що підтверджує відносини
позики у позикодавця після настання
строку виконання зобов'язання, судом
розцінюється як доказ несплати суми
боргу позичальником.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК
України якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст.
625 цього Кодексу. Згідно статті 625 ЦК
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до статті 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а також
кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства, а,
згідно статті 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Одним
із визначених ч. 2 статті 16 ЦК України
способів захисту цивільних прав є
примусове виконання обов'язку в натурі.
Частина 1 ст. 10 ЦПК України
визначає, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Стаття 60 ЦПК України
закріплює, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
З урахуванням вищенаведених норм
суд приходить до висновку, що позивач
(позикодавець) довів факт передачі
відповідачу (позичальнику) грошей у
позику, а останній не довів, що сума
позики була повернута позикодавцю
вчасно та в повному обсязі.
Таким чином, вимога про
16 коп. знайшла своє підтвердження в
процесі судового розгляду та підлягає
Враховуючи, що судом
задовольняються позовні вимоги, на
користь позивача з відповідача
підлягають стягненню судові витрати із
сплати судового збору за подання
позовної заяви, а також заявлені до
відшкодування судові витрати позивача
на правову допомогу в розмірі 600 грн.,
які підтверджені документально.
Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦК
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН.:НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 заборгованість за
договором позики від 17.05.2013 р. в розмірі
шістдесят дев'ять) грн.16 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН.:НОМЕР_1
на користь ОСОБА_1 судові витрати на
правову допомогу в розмірі 600 (шістсот)
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН.:НОМЕР_1
на користь ОСОБА_1 судові витрати зі
сплати судового збору за подання
позовної заяви в сумі 897 (вісімсот
дев'яносто сім) гривень 00 коп.
Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути
оскаржено позивачем в апеляційному
порядку протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Сумської області через
Шостинський міськрайонний суд
Заочне рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги заочне
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
О.М. Сидорчук