печерський районний суд міста києва
справа № 757/8988/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 вересня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва:

головуючого: судді Кирилюк І.В.,при
секретарі:Середницькому Є.В.,за участю:
позивача:ОСОБА_2,представника
відповідача-1:не з'явився,
відповідача-2:не з'явився,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Страхова
компанія «НАСТА», ОСОБА_3 про стягнення
матеріальних збитків, заподіяних в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.)
звернувся до суду з зазначеним позовом
до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Наста» (далі - відповідач-1, ТДВ «СК
«Наста»), ОСОБА_3 (далі - відповідач-2,
ОСОБА_3.), в якому просить стягнути з
відповідача-1 на користь позивача суму
страхового відшкодування в розмірі 33
118,87 грн., вартість проведеного
експертного авто товарознавчого
дослідження в розмірі 808,00 грн., пеню з
розрахунку подвійної облікової ставки
НБУ на початок заборгованості в
розмірі 60,42 грн., три проценти річних в
розмірі 13,94 грн.; стягнути з
відповідача-2 на користь позивача
матеріальні збитки в розмірі 500,00 грн.;
стягнути з відповідачів на користь
позивача судові витрати пропорційно
заявленим вимогам.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що 26.07.2013 року сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Shkoda Octavia Tour», державний
номерний знак НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_3, та автомобіля «Opel Vivaro»,
державний номерний знак НОМЕР_2, що
належить на праві власності
позивачеві. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль «Opel Vivaro» одержав механічні
пошкодження. Винним у вчинені
дорожньо-транспортної пригоди визнано
ОСОБА_3, цивільно-правова
відповідальність якого була
застрахована у ТДВ «СК «Наста». 26.11.2013
року на виконання вимог закону ОСОБА_2
звернувся до ТДВ «СК «Наста» із заявою
про настання страхового випадку та
надав передбачені чинним
законодавством документи. 07.11.2013 року
було проведено експертне
автотоварознавче дослідження про
оцінку автомобіля «Opel Vivaro», державний
номерний знак НОМЕР_2, та згідно звіту,
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля
внаслідок пошкодження, становить 36 371,31
грн. 14.11.2013 року позивач звернувся до
ремонтного підприємства щодо
проведення відновлювального ремонту
автомобіля. Згідно калькуляції
ремонтно-відновлювальних робіт
вартість ремонту становить 33 618,00 грн.
Відповідачем-1 було погоджено вартість
відновлювального ремонту та прийнято
рішення про виплату страхового
відшкодування в розмірі 33 925,87 грн. та
складено страховий акт. Франшиза
склала 500,00 грн. Витрати позивача щодо
проведення оцінки склали 808,00 грн. 06.12.2013
року позивач звернувся до відповідача
з заявою про перерахування страхового
відшкодування, однак, відповідач-1
виплату до цього часу не здійснив. При
цьому, позивач також у зв'язку із
простроченням виплати страхового
відшкодування нараховує пеню в розмірі
60,42 грн. та три проценти річних в
розмірі 13,94 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 29.04.2014 року відкрито
провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Страхова
компанія «НАСТА», ОСОБА_3 про стягнення
матеріальних збитків, заподіяних в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди та справу призначено до
судового розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги з викладених у позовній
заяві підстав та просив їх
задовольнити, щодо заочного розгляду
справи не заперечував.

Представник відповідача-1 та
відповідач-2 в судове засідання не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76
ЦПК України, повідомлені належним
чином, причини неявки суду невідомі.

За таких обставин, враховуючи згоду
позивача на заочний розгляд справи,
суд, згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав
можливим провести заочний розгляд
справи у відсутність представника
відповідача-1 та відповідача-2, які
повідомлені належним чином про день,
час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 26.07.2013 року
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля «Opel Vivaro»,
державний номерний знак НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_2, та автомобіля «Shkoda Octavia
Tour», державний номерний знак НОМЕР_1,
яким керував ОСОБА_3

Внаслідок зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль «Opel Vivaro», державний
номерний знак НОМЕР_2, одержав
механічні пошкодження, що
підтверджується довідкою ДАІ (а. с. 13).

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3,
автомобіль «Opel Vivaro», державний
номерний знак НОМЕР_2, зареєстровано на
праві власності за ОСОБА_2 (а. с. 12).

Постановою Ірпінського міського суду
Київської області від 16.08.2013 року
винним у вчиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди визнано
ОСОБА_3 (а. с. 14).

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_3 у вчинені
дорожньо-транспортної пригоди є
встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, шкода, завдана позивачеві
з вини ОСОБА_3 підлягає відшкодуванню
за рахунок останнього.

Разом з тим, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 у період, коли
сталась дорожньо-транспортна пригода,
була застрахована у ТДВ «СК «Наста», що
підтверджується полісом № АЕ/0039381
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (а. с. 6).

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Як визначено у ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

26.07.2013 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «СК
«Наста» із повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 7).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана,
зокрема, з пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу.

Як визначено у ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно п. 9.1, п. 9.2 ст. 9 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхова сума - це грошова
сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування. Розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, становить 50 тисяч
гривень на одного потерпілого. У разі
якщо загальний розмір шкоди за одним
страховим випадком перевищує
п'ятикратну страхову суму,
відшкодування кожному потерпілому
пропорційно зменшується.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Згідно полісу № АЕ/0039381 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, страхова сума за
шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00
грн., франшиза - 500,00 грн.

Таким чином, ТДВ «СК «Наста» відповідає
перед позивачем за заподіяну ОСОБА_3
шкоду в межах 50 000,00 грн. за вирахуванням
франшизи 500,00 грн.

Як визначено у ст.. 29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

З аналізу викладеного слідує, що
відповідач-1 не відшкодовує всі
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу в
повному обсязі, а лише передбачені
законодавством.

Згідно Звіту № 385 про оцінку автомобіля
«Opel Vivaro», державний номерний знак
НОМЕР_2, від 07.11.2013 року, зробленого за
рахунок ОСОБА_2, вартість матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
«Opel Vivaro», державний номерний знак
НОМЕР_2, в результаті його пошкодження
при ДТП складає 36 371,31 грн. з урахуванням
ПДВ.

Вартість проведеного дослідження
склала 808,00 грн. та була сплачена
позивачем.

Згідно п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», якщо представник страховика
(у випадках, передбачених статтею 41
цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у
визначений строк, потерпілий має право
самостійно обрати аварійного комісара
або експерта для визначення розміру
шкоди. У такому разі страховик (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) зобов'язаний
відшкодувати потерпілому витрати на
проведення експертизи (дослідження).

Отже, ТДВ «СК «Наста» зобов'язано також
компенсувати витрати експерта для
визначення розміру шкоди в розмірі 808,00
грн.

Крім того, ОСОБА_2 для визначення
вартості відновлювального ремонту
автомобіля «Opel Vivaro», державний
номерний знак НОМЕР_2, звернувся до ТОВ
«ВВ Автогруп». Так, згідно калькуляції
ремонтно-відновлювальних робіт № М-539
від 14.11.2013 року, вартість
відновлювального ремонту складає 33 618,00
грн. з ПДВ (а. с. 30).

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

06.12.2013 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «СК
«Наста» із заявою про перерахування
страхового відшкодування (а. с. 32).

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати).

ТДВ «СК «Наста» прийняло рішення про
виплату ОСОБА_2 страхового
відшкодування в розмірі 33 925,87 грн., що
підтверджується страховим актом №
2013-07-26/013, затвердженим Генеральним
директором 27.12.2013 року (а. с. 33).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Таким чином, відповідач зобов'язаний
був виплатити суму страхового
відшкодування протягом 15 днів з дня
затвердження страхового акту, але не
пізніше 06.03.2014 року, проте, ТДВ «СК
«Наста» виплату страхового
відшкодування не здійснило.

У листі від 07.03.2014 року ТДВ «СК «Наста»
зазначає, що зобов'язання щодо виплати
страхового відшкодування в розмірі 33
925,87 грн. буде обов'язково виконано (а. с.
52).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на
підтвердження виплати страхового
відшкодування позивачеві відповідач-1
не надав.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_2 щодо стягнення з ТДВ «СК «Наста»
суми страхового відшкодування в
розмірі 33 118,87 грн. та 808,00 грн. у
відшкодування витрат на проведення
експертного дослідження є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Отже, оскільки ТДВ «СК «Наста»
прострочило виплату страхового
відшкодування, то вимоги про стягнення
пені є обґрунтованими.

Так, перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені, суд з ним погоджується
та вважає, що позовні вимоги щодо
стягнення пені за прострочення виплати
страхового відшкодування в розмірі 60,42
грн. підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Оскільки ТДВ «СК «Наста» прострочило
виконання грошового зобов'язання щодо
виплати страхового відшкодування, то
останнє зобов'язане сплатити три
проценти річних від простроченої суми
за весь час прострочення.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок трьох процентів річних, суд
з ним погоджується та вважає, що
позовні вимоги в частині стягнення з
ТДВ «СК «Наста» на користь ОСОБА_2 трьох
процентів річних в розмірі 13,94 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 була
застрахована на час
дорожньо-транспортної пригоди у ТДВ
«СК «Наста», а останнє відповідає перед
позивачем за заподіяну ОСОБА_3 шкоду в
межах 50 000,00 грн. за вирахуванням
франшизи 500,00 грн., то сума франшизи
стягується на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3,
отже, позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Як визначено у ст.. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом.

Оскільки суд задовольняє позов в
повному обсязі, то з відповідача-1 на
користь позивача підлягають стягненню
340,01 грн. у відшкодування судових
витрат, а з відповідача-2 на користь
позивача підлягають стягненню 5,00 грн. у
відшкодування судових витрат,
пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
6, 9, 12, 22, 28, 29, 34, 35, 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 979, 1166, 1187, 1188, 1194
Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8,
10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 212-215, 223-228 Цивільного
процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Страхова компанія
«НАСТА», ОСОБА_3 про стягнення
матеріальних збитків, заподіяних в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Наста» на користь ОСОБА_2 суму
страхового відшкодування в розмірі 33 118
грн. 87 коп., вартість проведеного
експертного автотоварознавчого
дослідження у розмірі 808 грн. 00 коп.,
пеню в розмірі 60 грн. 42 коп., три
проценти річних в розмірі 13 грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду в розмірі 500 грн. 00
коп.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Наста» на користь ОСОБА_2 340 грн. 01 коп.
у відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 05
грн. 00 коп. у відшкодування судових
витрат.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії до
Печерського районного суду міста
Києва.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
І.В.Кирилюк