Справа №1412/7071/12 06.10.2014 06.10.2014 06.10.2014
Провадження № 22ц- 784/2622/14
інстанції Павлова Ж.П.
апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем
України

06 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,
Серебрякової Т.В.,

при секретарі Кудри В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні без участі сторін цивільну
справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Заводського районного суду
м. Миколаєва від 17 січня 2014 року,
постановлену у справі за заявою ОСОБА_2
про ухвалення додаткового рішення,

в с т а н о
в и л а:

Ухвалою Заводського районного суду м.
Миколаєва від 27 липня 2012 року
задоволено подання головного
державного виконавця Заводського
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про примусове проникнення до
житла.

Постановлено надати дозвіл головному
державному виконавцю Заводського
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції на примусове проникнення до
квартири АДРЕСА_1 де проживає боржник
ОСОБА_2

27 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
суд із заявою про ухвалення
додаткового рішення у справі, яким
зняти арешт з належного їй майна,
накладений державним виконавцем 25
квітня 2013 року та заборонити
державному виконавцю здійснювати
заходи щодо примусового стягнення
заборгованості.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Миколаєва від 17 січня 2014 року в
задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу суду, посилаючись на
її незаконність та постановити нову
ухвалу, якою справу повернути до суду
першої інстанції для розгляду по суті.

Перевіривши наведені в апеляційній
скарзі доводи та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Додаткове рішення ухвалюється в
порядку передбаченому ст. 220 ЦПК
України, яка визначає підстави і
порядок ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд,
який ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо: стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу якої сторони
подавали докази і давали пояснення, не
ухвалено рішення; суд, вирішив питання
про право, не зазначив точної суми
грошових коштів, які підлягають
стягненню, майно, яке підлягає
передачі, або які дії треба виконати;
суд не допустив негайного виконання
рішення у випадках, встановлених
статтею 367 цього Кодексу; судом не
вирішено питання про судові витрати.

Питання про примусове проникнення до
житла боржника винесено в порядку
розділу VI ЦПК України. З цього приводу
судом першої інстанції постановлена
ухвала, якою вирішено процесуальне
питання, пов'язане з виконанням рішення
про стягнення боргу. Тому можливість
ухвалення додаткового рішення при
вирішенні процесуального питання
пов'язаного з виконанням судових
рішень цивільних справах та рішень
інших органів (посадових осіб) нормами
ЦПК не передбачено.

З огляду на наведене, суд обґрунтовано
відмовив в задоволені заяви ОСОБА_2 про
ухвалення додаткового рішення.

Оскільки оскаржувана ухвала
постановлена з дотриманням норм
матеріального та процесуального прав,
то підстав для її скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
а ухвалу Заводського районного суду м.
Миколаєва від 17 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий

Судді