Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року

м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в
складі суду:

головуючої судді -
Блажко І.О.

при секретарі -
Іщенко С.С.

за участю позивача/відповідача -
ОСОБА_1

представника позивача/відповідача
ОСОБА_2

відповідача/позивача -
ОСОБА_3

представника відповідача/позивача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного
комерційно-виробничого підприємства
«Фірма Аріадна» про стягнення
заборгованості за договором позики та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про визнання договору позики недійсним
, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 у листопаді 2009 року
звернувся в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики. В
якому прохав: стягнути з відповідача на
його користь за договором позики борг у
сумі 85 500 гривень, суму інфляційних
втрат у розмірі 37 349 грн. 25 коп., 3% річних
від простроченої суми - 5 589 грн. 42 коп.
Всього 128 438 грн. 67 коп. Покласти на
відповідача судові витрати у вигляді
державного мита в сумі 1 284 грн. 39 коп. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 250
грн. В обґрунтування позову вказав, що 17
травня 2005 року ОСОБА_3 отримала позику
від нього - ОСОБА_1 у сумі 85 500 грн., які
зобов'язувалась повернути через 18
місяців рівними частинами щомісячно
протягом 6 місяців. Однак, своїх
зобов»язань не виконала та на вимогу
позивача в усній формі відмовилася
сплатити заборгованість. Виходячи з
розрахунку сума інфляційних втрат за
період з січня 2007 року по квітень 2009
року становить 37 349 грн. 25 коп., а також
сума 3% річних з 18 грудня 2006 року по 28
травня 2009 року складає - 5 589 грн. 42 коп.,
тому він і звертається до суду з даним
позовом.

У березні 2010 року ОСОБА_3 подала в
суд позовну заяву до ОСОБА_1 про
визнання договору позики недійсним. В
якій прохала: визнати недійсним
договір повторної безвідсоткової
позички від 16 травня 2005 року, укладений
між ПКВП «Фірма Аріадна» в особі
директора ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та розписку
від 17 травня 2005 року, укладену між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 судові витрати в
розмірі 844 грн., які складаються з
сплати судового збору - 17 грн., витрати
на ІТЗ - 37 грн.; витрати на правову
допомогу - 800 грн. Зазначила, що 16 травня
2005 року між ПКВП «Фірма Аріадна» в
особі директора ОСОБА_3 та ОСОБА_1
укладено договір поворотної
безвідсоткової позички на суму 85 500 грн.
17 травня 2005 року вона написала
відповідну розписку. Даний договір не
був спрямований на реальне настання
правових наслідків, оскільки позивач,
як головний лікар
санаторію-профілакторію Полтавської
аграрної академії вимагав від неї, як
директора ПКВП «Фірма Аріадна», певну
суму коштів за право постачання
продукції до санаторію, внаслідок чого
було укладеного договір поворотної
безвідсоткової позики та видана
розписка. ОСОБА_1 ніяких коштів за
договором повторної безвітсоткової
позички від 16 травня 2005 та розписки до
нього від 17 травня 2005 від ОСОБА_3 не
отримувала, що свідчить про
фіктивність правочину. В зв»язку з
викладеним ОСОБА_3 звернулась до суду
із вищевказаним позовом.

05 лютого 2014 року ухвалою суду залучено
до участі у справі за в якості
співвідповідача ПКВП «Фірма Аріадна».

ОСОБА_1 та представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в
судовому засіданні первісний позов
підтримали, прохали задовольнити в
повному обсязі. У задоволенні
зустрічного позову прохали відмовити.

ОСОБА_3 та представник ОСОБА_3 - в
судовому засіданні первісний позов не
визнали, прохали відмовити в його
задоволенні. Зустрічну позовну заяву
підтримали, прохали її задовольнити.

Представник відповідача ПКВП «Фірма
Аріадна» - ОСОБА_3 в судовому засіданні
первісний позов не визнала, прохала
відмовити в його задоволенні.
Зустрічну позовну заяву підтримала,
прохала її задовольнити.

Суд, заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи приходить
до висновку про відмову в задоволенні
первісного позову та про задоволення
зустрічної позовної заяви.

Судом встановлено, що 16 травня 2005 року
між ПКВП «Фірма Аріадна» в особі
директора ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було
укладено договір поворотної
безвідсоткової позики, відповідно до
якого ОСОБА_3, отримала у позику від
ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 85 500 грн.,
які зобов'язалася повернути через 18
місяців рівними частинами щомісячно
протягом 6 місяців.

На підтвердження отримання грошових
коштів ОСОБА_3 власноручно написала
ОСОБА_1 розписку 17 травня 2005 року.

До вимог ст.1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов»язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1051 ЦК України,
передбачає право позичальника
оспорити договір позики на тій
підставі, що грошові кошти або речі
насправді не були одержані ним від
позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж встановлено договором.
Обов'язок довести зазначений факт
покладений на позичальника.

Як пояснила в судовому засіданні
ОСОБА_3, ніяких коштів за договором
повторної безвідсоткової позички від 16
травня 2005 року та розписки до нього від
17 травня 2005 року від ОСОБА_1 вона не
отримувала.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України,
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги х них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Вказані факти підтверджуються копією
: постанови заступника прокурора
Октябрського району м.Полтави
молодшого радника юстиції Остапенко C.B.
від 18 серпня 2008 року про відмову в
порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_3 на підставі ст.6 п.2 КПК
України, у зв»язку з відсутністю в її
діях складу злочинів, передбачених
ст.ст.190, 192 КК України; постанови про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 17 листопада 2008 року ст.о/у
ВКМСН Октябрського РВ ПМУ Ціленко О.О.;
пояснення ОСОБА_1 прокурору
Октябрського району м.Полтава від 18
серпня 2008 року; листа Октябрського РВ
ПМУ ГУМВС України в Полтавській
області за №4/5767 від 04 березня 2010 року.

Відповідно до ст.215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст.203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільству, його моральним
засадам. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Згідно ст.234 ЦК України, фіктивним є
правочин, який вчинено без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлювалися цим правочином.
Фіктивний правочин визнається судом
недійсним.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року №9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними», для
визначення правочину фіктивним
необхідно встановити наявність умислу
всіх сторін правочину. Судом необхідно
враховувати, що саме по собі
невиконання правочину сторонами не
означає, що укладено фіктивний
правочин. Якщо сторонами не вчинено
будь-яких дій на виконання такого
правочину, суд ухвалює рішення про
визнання правочину недійсним без
застосування будь-яких наслідків.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_3 ніяких коштів за
договором повторної безвідсоткової
позички від 16 травня 2005 року та
розписки до нього від 17 травня 2005 року
від ОСОБА_1 не отримувала, що свідчить
про фіктивність правочину.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про задоволення
зустрічного позову. Визнати недійсним
договір повторної безвідсоткової
позички від 16 травня 2005 року, укладений
між ПКВП «Фірма Аріадна» в особі
директора ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та розписку
від 17 травня 2005 року, написану ОСОБА_3
про отримання нею в борг 85 500 грн.,
оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_3
кошти не отримувала взагалі. Та в
зв'язку з цим про відмову у задоволенні
первісного позову.

Керуючись ст.ст.10, 60, 64, 88, 209, 212, 213,
215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати недійсним договір
повторної безвідсоткової позики від 16
травня 2005 року, укладений між приватним
комерційно-виробничим підприємством
«Фірма Аріадна» в особі директора
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та розписку від 17
травня 2005 року, написану ОСОБА_3 про
отримання нею в борг 85 500 (вісімдесят
п»ять тисяч п»ятсот) грн.

Стягнути з громадянина України
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
с.Приютне, Гуляйпольського району,
Запорізької області, зареєстрований
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
на користь громадянки України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка м.Полтави,
зареєстрована АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 витрати
за інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу - 37 (тридцять сім) грн.,
державне мито - 17 (сімнадцять) грн., за
надання правової допомоги - 4 000 (чотири
тисячі) грн., всього 4 054 (чотири тисячі
п»ятдесят чотири) грн.

Складання повного тексту рішення
відкладено на 5 (п»ять робочих) днів 07
жовтня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення набирає законної сили
після спливу строку на подачу
апеляційної скарги якщо така заява не
буде подана.

СуддяІ. О. Блажко