справа № 462/7104/14-ц
УХВАЛА

31 жовтня 2014 року суддя Залізничного
районного суду м. Львова Бориславський
Ю.Л., вивчивши в порядку підготовки до
розгляду матеріали цивільної справи за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи –
приватний нотаріус ОСОБА_3, відділення
№5 Відкритого акціонерного товариства
«Електронбанк», про визнання
іпотечного договору недійсним, –

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом
про визнання, що сторонами в іпотечному
договорі від 21.02.2014 року є ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, визнання іпотечного договору
від 21.02.2008 року фіктивним, недійсним з
21.02.2008 року та припиненим, а також
зобов’язання приватного нотаріуса
ОСОБА_4 зняти заборону на відчуження
земельної ділянки площею 0,12 га,
розташованої в с. Оброшино
Пустомитівського району Львівської
області.

Разом з тим, відповідно до ст.109 ЦПК
України, позови до фізичної особи
пред’являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред’являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Як вбачається із роз’яснень, даних в
п.42 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» № 3 від
01.03.2013 року виключну підсудність
встановлено для позовів, що виникають
із приводу нерухомого майна (частина
перша статті 114 ЦПК). Згідно з
положеннями статті 181 ЦК до нерухомого
майна належать: земельні ділянки, а
також об'єкти, розташовані на них,
переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.
Зокрема, це позови про визнання
правочину з нерухомістю недійсним; про
звернення стягнення на нерухоме майно -
предмет іпотеки чи застави.

Аналогічну правову позицію викладено у
п.2 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав» № 5 від 07.02.2014 року згідно
якої спори, пов'язані із захистом права
власності та інших речових прав,
розглядаються судами відповідно до
визначеної процесуальним законом
юрисдикції. До позовів, що виникають з
приводу нерухомого майна, належать,
зокрема, позови про визнання правочину
недійсним (незалежно від заявлення
вимоги про застосування наслідків
недійсності правочину) тощо.
Недотримання правил підсудності тягне
за собою повернення заяви позивачеві,
про що постановляється ухвала.
Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до належного суду (пункт 4
частини 3, частини 5 статті 121 ЦПК).

Згідно вимог ст.115 ЦПК України, якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що виноситься
ухвала.

У відповідності до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК
України позовна заява повертається у
випадку, коли справа не підсудна цьому
суду.

Як вбачається з оспорюваного
іпотечного договору від 21.02.2008 року,
предметом іпотеки є земельна ділянка,
площею 0,12 га, розташована в с. Оброшино
Пустомитівського району Львівської
області.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
на даний спір поширюються правила
виключної

підсудності, а земельна ділянка, яка є
предметом іпотеки розташована в
с.Оброшино Пустомитівського району
Львівської області, що не є територією
Залізничного району м. Львова, тому
дана справа не підсудна Залізничному
районному суду м. Львова та підлягає
поверненню позивачу для подання до
належного суду.

Керуючись ст.ст. 109, 115, 121 ч.3 п.4 ЦПК
України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи – приватний нотаріус ОСОБА_3,
відділення №5 Відкритого акціонерного
товариства «Електронбанк», про
визнання іпотечного договору
недійсним – повернути позивачу для
подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м.Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
п’ятиденний строк з дня винесення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:

/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:

Бориславськи
й Ю. Л.