АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/7306/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції: Панченко О.М.
Доповідач: Чобіток А.О.
Рішення

Іменем України

12 червня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 08 квітня 2014
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а
н о в и л а:

В жовтні 2013 року Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «ПриватБанк» пред»явило позов до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, який був
укладений 05.10.2007 року між банком та
відповідачем.

В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначав,що за вказаним
кредитним договором відповідач
отримав у кредит 13 372,12 доларів США з
кінцевим терміном повернення 04.10.2012
року зі сплатою відсотків за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку встановлених
кредитним договором.

Посилаючись на те, що відповідач
свої зобов»язання, взяті за вказаним
договором належним чином не виконує,
внаслідок чого утворилася
заборгованість перед банком, яка
станом на 27.08.2013 року складає 13 491,03
доларів США, що за курсом НБУ складає 107
793 грн.33 коп.,позивач просив стрягнути
вказану заборгованість з відповідача.

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 08 квітня 2014
року позов задоволено частково.
Вирішено стягнути з відповідача на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3142,69
доларів США - заборгованість по тілу
кредиту, 868,91 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом , 2727,82 доларів
США - заборгованість по комісії за
користування кредитом, що разом за
курсом НБУ складає 53847,96 грн. станом на
27.08.2013 року, а також 538 грн.47 коп. витрат
по оплаті судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову ,
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість. Апелянт вважає, що
судом не враховано всіх обставин, які
були встановлені при розгляді справи.
Так , судом не враховано те, що 18.06.2009
року ним особисто передано
співробітнику Печерської філії ЗАТ КБ
«ПриватБанк» ОСОБА_5 предмет застави за
кредитним договором - автомобіль
BMW,модель 523,1995 року випуску
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належав йому на праві власності, та
доручено банку передати автомобіль на
реалізацію за ринковою ціною і
направити виручені кошти на погашення
заборгованості. Оскільки банком не
надано документів на підтвердження
реалізації автомобіля та отриманої від
реалізації суми коштів, яка направлена
на погашення заборгованості, вважає, що
банком безпідставно нарахована
заборгованість по тілу кредиту,
процентам та комісії. Його не було
повідомлено після реалізації
автомобіля про залишок заборгованості
по кредитному договору і лише 16.03.2011
року йому було направлено лист з
нарахованою заборгованістю, а позов
пред»явлено в жовтні 2013 року.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення представника
ОСОБА_1,обговоривши доводи апеляційної
скарги, обставини справи, колегія
суддів приходить до наступного.

Встановлено, що між сторонами у
справі 05.10.2007 року був укладений
кредитний договір б/н , відповідно до
умов якого ОСОБА_1 отримав від позивача
кошти у сумі 13 372,13 доларів США на
купівлю автомобіля ( споживчі цілі)
строком по 04.10.2012 року зі сплатою
відсотків за користування кредитними
коштами в строки та в порядку
встановлених кредитним договором.

Пунктом 7.3 даного договору визначено,
що забезпеченням виконання
позичальником зобов»язань за даним
договором виступає BMW 523, НОМЕР_2.

Відповідно до акту від 18.06.2009 року
ОСОБА_1 передав працівнику ПриватБанку
заставний автомобіль BMW 523, державний
номер НОМЕР_1 НОМЕР_2, технічний паспорт
на вказаний автомобіль та доручив
Приватбанку передати його на
реалізацію за ринковою вартістю з
направленням коштів на погашення
заборгованості (а.с. 45).

Згідно зі Звітом (Акт) № 379.2009 про оцінку
ринкової вартості колісного
транспортного засобу, складеного
незалежним оцінювачем ОСОБА_4 03.12.2009
року за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк»,
ринкову вартість легкового BMW 523, седан
2495 куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_1,
ідентифікаційний № ( VIN ) НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_1 на дату оцінки
встановлено у розмірі 70 866 грн. 00 коп..

Відповідно до меморіального ордеру від
10.12.2009 року 9 068 доларів США 22 цента
внесено в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_1 та розбита на
сім платежів у розмірі 71,68 доларів США,
261,36 доларів США, 290,04 доларів США, 398,87
доларів США, 632,06 доларів США, 1782,29
доларів США та 5 626,92 доларів США ( а.с.
78-84).

Повідомленням за № 30.1.0.0/2-39 від 16.03.2011
року ПАТ «ПриватБанк» повідомив
ОСОБА_1, що у зв»язку з порушенням
останнім зобов»язань за кредитним
договором , укладеним між сторонами
05.10.2007 року, його прострочена
заборгованість складає 2 183,43 доларів
США, у тому числі : відсотки - 447,13
доларів США; пеня - 532,85 доларів США;
комісія - 1203,45 доларів США.

07.10.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з вимогою про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
вищевказаним кредитним договором .

Відповідно до Витягу про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна (реєстрація вилучення запису), з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна запис про договір застави
автотранспорту від 05.10.2007 року, боржник
ОСОБА_1, обтяжувач ПАТ КБ «ПриватБанк»
вилучено 24.02.2014 року ( а.с. 97).

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 27 липня 2011 року за
клопотанням позивача залишено без
розгляду позовну заяву ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет застави в рахунок
погашення боргу за кредитним договором
від 05.10.2007 року.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольнивши позовні вимоги
ПАТ КБ «ПриватБанк» частково , суд
виходив з того, що відповідач не
виконав зобов»язання за кредитним
договором, укладеним між ним та
позивачем , в зв»язку з чим утворилася
заборгованість, яка станом на 27.08.2013
року складає 3 142,69 доларів США по тілу
кредиту , заборгованість по процентам
за користування кредитом в сумі 868,91
доларів США, заборгованість по комісії
за користування кредитом в розмірі 2
727,82 доларів США, що за курсом НБУ
складає 53 847,96 грн., застосувавши при
цьому до вимоги про стягнення
неустойки ( штрафу, пені) позовну
давність в один рік..

Колегія суддів не може
погодитися з таким висновком суду ,
оскільки він не відповідає обставинам
встановленим в ході розгляду
справи,яким суд не надав належної
оцінки і вдався до припущень при
вирішенні даного спору .

Так, заперечуючи проти позову,
відповідач зазначав, що він 18.06.2009 року
передав банку автомобіль BMW 523,
державний номер НОМЕР_1 НОМЕР_2 ,
придбаний за рахунок споживчого
кредиту для його подальшої реалізації
і повного погашення кредиту,що
підтверджується актом
приймання-передачі в заклад Приват
Банку автомобіля заємщика ОСОБА_1 від
18.06.2009 року .

В акті зазначено, що «автомобіль
боржник передав і доручив
«ПриватБанку» передати його на
реалізацію за риночкою вартістю та
направити виручені кошти на погашення
заборгованості ».

Вважаючи розмір суми заборгованості
ОСОБА_1 перед позивачем доведеним, суд
першої інстанції не звернув увагу на
те, що оцінка заставного автомобіля
переданого відповідачем позивачу, була
проведена останнім лише 03.12.2009 року,
тобто майже через шість місяців після
його передачі банку.

При цьому сам звіт , складений
незалежним оцінювачем ОСОБА_4 03.12.2009
року, міститься в матеріалах справи в
ксерокопії та належним чином позивачем
не завірений, як не засвідчений і судом
першої інстанції як це передбачено ст.
138 ЦПК України.

За поясненнями позивача сума 9 068
доларів США 22 цента була внесена
останнім в рахунок заборгованості
ОСОБА_1 перед банком , отримана від
реалізації заставного автомобіля ,
який відповідач передав банку.

Проте будь-яких доказів про те, коли,
кому , ким та за яку саме ціну був
реалізований заставний автомобіль,
позивач не надав та на наявність таких
не вказав

Суд, розглядаючи даний спір, не звернув
уваги на вказані обставини , не
зважаючи на те, що вони мають суттєве
значення для правильного вирішення
даного спору, не перевірив їх, не
з»ясував обставин та дати продажу
автомобіля позивачем ; не встановив
суму коштів, які були отримані від його
реалізації, враховуючи, що його оцінка
проведена у гривнях, а позивачем в
рахунок заборгованості відповідача
внесено 9 068 доларів США 22 центи ; якщо
автомобіль продано в гривнях, того за
яким курсом проведено його
перерахування у долари США; не
встановив причину неповідомлення
банком ОСОБА_1 про реалізацію
заставного автомобіля та зарахування
вказаних коштів на погашення
заборгованості, як і причину
повідомлення про існуючу
заборгованість за кредитом тільки
через два роки після реалізації
автомобіля .

Враховує колегія суддів і ту
обставину, що в 2011 році ПАТ КБ
«ПриватБанк» звертався до
Деснянського районного суду м. Києва з
позовом до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет застави в рахунок
погашення боргу за кредитним договором
від 05.10.2007 року , який 27.07.2011 року
залишено без розгляду за клопотанням
позивача, а відповідно до Витягу про
реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна ( реєстрація
вилучення запису), з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна запис про
заставу автомобіля переданого
відповідачем позивачу вилучено лише
24.02.2014 року.

Вказані обставини спростовують
пояснення позивача про реалізацію
заставного автомобіля у 2009 році.

Крім того, слід звернути увагу і на той
факт, що сума внесена позивачем 10.12.2009
року у рахунок заборгованості ОСОБА_1 в
розмірі 9 068,22 доларів США, була ПАТ КБ
«ПриватБанк» розбита на декілька
платежів - 71,68 доларів США, 261,36 доларів
США, 290,04 доларів США, 398,87 доларів США,
632,06 доларів США, 1782,29 доларів США та 5
626,92 доларів США, що підтверджується
меморіальними ордерами ( а.с.78-84).

Однак, з вказаних ордерів не вбачається
на погашення чого саме зарахована
кожна вище перелічена сума, враховуючи
і ту обставину, що заборгованість має
чотири складових - тіло кредиту,
проценти за користування ним, комісія ,
пеня, проте сума 9 068,22 доларів США
поділена позивачем на сім платежів .

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог
ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об»єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,а
також достатність і взаємний зв"язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про
недоведеність ПАТ КБ «ПриватБанк»
позовних вимог до ОСОБА_1, оскільки за
вказаних обставин встановити розмір
заборгованості відповідача за
вказаним кредитним договором
неможливо.

На підставі викладеного рішення
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову у задоволенні
позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

в и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
.

Рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 08 квітня 2014 року скасувати
та ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором .

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -