Справа № 750/7083/14
Провадження № 2/750/2269/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

31 липня 2014 року
м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого - судді Рахманкулової І.П.,

при секретарі - Разумейко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

14 липня 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом до відповідача про
стягнення заборгованості за договором
позики в сумі 3826 грн.

Позивач у судове засідання подала
заяву про розгляд справи без її участі,
вказавши, що позовні вимоги підтримує у
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання подала
заяву про розгляд справи без її участі,
зазначивши, що позовні вимоги визнає.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд
знаходить підстави для задоволення
позову, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідно до оригіналу боргової
розписки від 05 грудня 2013 року ОСОБА_1
надала ОСОБА_2 3826 грн. на строк до 15
травня 2014 року.

Відповідач у встановлений строк борг
не повернула.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання повинно
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та закону.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
таку ж суму грошових коштів (суму
позики) або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 Цивільного
кодексу України, на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

За таких підстав, позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 526, 1046, 1049 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість в сумі 3826 грн. (три
тисячі вісімсот двадцять шість
гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
грн. 60 коп. у відшкодування витрат по
сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
І.П. Рахманкулова