Справа № 502/2234/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року
м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого - судді Балана
М.В.,

при секретарі - Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Дмитрівської сільської ради

про

встановлення факту належності та

визнання права власності на спадкове
майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
про визнання належним житлового
будинку АДРЕСА_1, за померлими ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в рівних частках та
визнання за позивачем права власності
вказаний житловий будинку, за
спадщиною.

З позовної заяви вбачається, що
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
збудований у 1962 році та до 15.04.1991 року
належав до колгоспного двору, головою
якого був батько позивача ОСОБА_2,
членами колгоспного двору були мати
позивача ОСОБА_3 та ббрат позивача,
ОСОБА_4. Правовстановлюючих документів
на житловий будинок оформлено не було.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача
ОСОБА_3. Спадщину, яка відкрилась після
її смерті, прийняв брат позивача
ОСОБА_4, шляхом подання заяви до
нотаріальної контори.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача
ОСОБА_2. Спадщину після нього прийняв
ОСОБА_4, оскільки проживав на день його
смерті разом з ним.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер брат позивача
ОСОБА_4. Спадщину після нього прийняв
позивач, шляхом подання відповідної
заяви до Кілійської районної державної
нотаріальної контори.

В 2013 році позивач звернувся до КП
«Районне бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості» де зробив технічний
паспорт на житловий будинок.

Однак оформити спадщину він не може,
оскільки відсутні правовстановлюючі
документи на житловий будинок, тому
вимушений звернутися до суду про
визнання права власності.

Позивач у судове засідання не з'явився,
однак надав заяву про те, що позов
підтримує, просить справу розглянути
за його відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, однак надав
заяву про те, що з позовними вимогами
згодні в повному обсязі та просять
розглянути справу за їх відсутності.

На підставі письмових заяв позивача та
відповідача суд ухвалює рішення за
відсутності сторін, на підставі
наявних в матеріалах справи письмових
доказів, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, в порядку, передбаченому
ст.ст.169, 197 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено
право особи на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Одним із способів
захисту права, встановлених цивільним
законодавством, є, зокрема, його
визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог, судом достовірно
встановлено такі факти та відповідні
їм правовідносини:

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, актовий
запис №17, відповідно до свідоцтва про
смерть НОМЕР_3, виданого виконкомом
Дмитрівської сільської ради
Кілійського району Одеської області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2, актовий
запис №29, відповідно до свідоцтва про
смерть НОМЕР_2, виданого виконкомом
Дмитрівської сільської ради
Кілійського району Одеської області.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були подружжям, про що
свідчить копія актового запису про
одруження №16, складена виконавчим
комітетом Дмитрівської сільської ради
Кілійського району 13.10.1968 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4, актовий
запис №398, відповідно до свідоцтва про
смерть НОМЕР_1, виданого відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Кілійського районного
управління юстиції.

ОСОБА_4 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що
свідчить свідоцтво про народження
серії НОМЕР_4, видане районним відділом
ЗАГС м. Кілії 29.10.1975 року, актовий запис
№355.

Позивач є братом ОСОБА_4, оскільки його
батьками також є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про
що свідчить свідоцтво про народження
серії НОМЕР_5, видане Дмитрівським
сільЗАГС Кілійського району 03.07.1969
року, актовий запис №30.

Відповідно до довідок про реєстрацію
місця проживання, виданих Кілійським
РС ГУДМС України в Одеській області
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зняти з
реєстрації з дня смерті з адреси:
АДРЕСА_1

Згідно повідомлення Кілійської
районної державної нотаріальної
контори Одеської області за №541/01-16 від
17.06.2014 року, після смерті: ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкова справа
№554/2000 була заведена 12.07.2000 року за
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину від імені ОСОБА_4. 12.07.2000
року подані заяви про відмову від
прийняття спадщини від імені ОСОБА_1,
сина спадкодавця, та ОСОБА_2, чоловіка
спадкодавця. Інших заяв не
надходило.12.07.2000 року ОСОБА_4 видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом; після смерті ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкова справа не
заводилась, в передбачений законом
термін до Кілійської районної
державної нотаріальної контори ніхто
не звертався; після смерті ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_4, спадкова справа
№69/2013 була заведена 20.02.2013 року за
заявою про прийняття спадщини за
законом від імені ОСОБА_1, брата
спадкодавця.

Таким чином судом встановлено, що після
смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спадщину
прийняв їх син ОСОБА_4, а після смерті
ОСОБА_4 спадщину прийняв позивач, його
брат - ОСОБА_1

Спадщина, яка залишилась після смерті
ОСОБА_4, складається з житлового
будинку, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1

Відповідно до довідки, виданої
виконкомом Дмитрівської сільської
ради Кілійського району за №328 від
20.02.2013 року, двір за адресою: АДРЕСА_1,
станом на 16.04.1991 року відносився до
категорії колгоспних дворів, членами
якого були ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Відповідно до технічного паспорту,
складеного Кілійським РБТІ та РОН
20.06.2013 року, житловий будинок АДРЕСА_1,
побудований у 1962 році та складається з:
житлового будинку літ. «А», навісів літ.
«а, б1, в, г, Д, е», літня кухні літ. «Б»,
погріб під будівлею, сарай літ. «В, Г, Ж»,
літня кухня літ. «Е»,убиральня літ. «З»,
надвірні споруди 1-5, І.

29.08.2013 року за №1024/01-16-69/2013 Кілійською
районною державною нотаріальною
конторою позивачу наданий
інформаційний лист, щодо неможливості
оформлення спадщини після померлого
ОСОБА_4, у зв?язку із відсутністю
правовстановлюючих документів на
житловий будинок та запропоновано
звернутися до суду для вирішення
даного питання.

Листом від 18.08.2014 року №475Кілійське
РБТІ та РОН повідомило, що станом на
31.12.2012 року право власності на житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1, не
зареєстровано.

Згідно статті 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися i розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.

Згідно ст.1216, 1217 ЦК України -
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших ocіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом ycієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 1261, 1268 ЦК України
у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті після життя спадкодавця
та народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1262 ЦК України передбачено, у
другу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця.

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Відповідно до ст.120 ЦК УРСР ( в ред. 1963
року, що діяла до 15.04.1991 року) майно
колгоспного двору належить його членам
на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 1-2 ст.123 ЦК УРСР доля
члена колгоспного двору в майні двору
визначається при виході його зі складу
двору без утворення нового двору
(виділ). Розмір частки члена двору
визначається виходячи з рівності
часток всіх членів двору включаючи
неповнолітніх та непрацездатних.

На підставі роз'яснення Міністерства
Юстиції України від 21.02.2005 року за
№19-32/319 у разі смерті власника
нерухомого майна, реєстрація права
власності на яке не була проведена і
правовстановлюючий документ на це
майно відсутній, питання визначення
належності цього майна померлим та
наступного власника, якими є позивачі,
повинно вирішуватися у судовому
порядку України.

Згідно п.5 ч.2 ст.234, ст.256 ЦПК України,
встановлення фактів, що мають юридичне
значення віднесено до компетенції
суду.

Стосовно порядку спадкування Пленум
Верховного Суду України у Постанові №4
від 24.06.1983 року роз'яснив, що в разі
смерті члена колгоспного двору після
30.06.1990 року спадщина на відповідну
частку майна колгоспного двору
відкривається після смерті кожного з
його колишніх членів.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_4 мав право на майно
колишнього колгоспного двору.

Судом достовірно встановлено, що
ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 1262, 1269 ЦК
України є спадкоємцем за законом після
смерті - ОСОБА_4, який відповідно до
ст.ст. 1261, 1268 ЦК України є спадкоємцем
померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд вважає, що право позивача на
спадщину підлягає захисту відповідно
до ст. 16 ЦК України, а позов задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 1261, 1269 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності житлового
будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, в тому числі 1/3 частину як
члена колгоспного двору та 2/3 частини в
порядку спадкування після ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Кілійський
районний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду М.
В. Балан