Справа № 477/2194/14-ц
Провадження № 2/477/1118/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської
області в складі:

головуючого - судді
Козаченка Р.В.,

при секретарі - Бітюковій С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у
відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань Жовтневого районного
суду Миколаївської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування
за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із
зазначеним позовом, в якому просила
визнати за нею в порядку спадкування за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_4 право власності на житловий
будинок з господарськими спорудами
по АДРЕСА_1, та на земельні ділянки:
одна - площею 0,10 га, виділена для за цією
ж адресою для будівництва та
обслуговування індивідуального
житлового будинку, інша - площею 5,47 га,
виділена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва в
межах Зеленогайської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області.

В обґрунтування своїх вимог вказувала,
що після смерті ОСОБА_4 залишилося в
спадок зазначене нерухоме майно, яке
вона як спадкоємець за законом не
взмозі оформити в нотаріальному
порядку, оскільки за роз'ясненням
нотаріуса не представила належні
правовстановлючі документи на будинок,
а також через те, що є інші спадкоємці.

Посилаючись на те, що вона є
спадкоємицею за законом, а інші
спадкоємці відмовляютсья від спадщини
на її користь, тому просила винести
рішення про визнання за нею права
власності на дане спадкове майно.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про його час та місце були
повідомлені належним чином, від
позивачки на адресу суду надійшла
заява з проханням справу розглядати
без її участі, а позов задовольнити.

Відповідачі в своїх заявах на адресу
суду також просили позов розглянути
без їх участі, проти його задоволення
не заперечували, вказавши в заявах, що
не претендують на спадщину.

Суд, вважаючи за можливе здійснити
розгляд справи за відсутності сторін,
дослідивши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі наданих доказів, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Зелений Гай
Жовтневого району Миколаївської
області помер громадянин ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилася спадщина,
в тому числі на нерухоме майно, а саме:

- будинок з господарськими спорудами за
адресою: АДРЕСА_1,

- земельну ділянку, площею 0,10 га,
виділену за цією ж адресою для
будівництва та обслуговування
індивідуального житлового будинку,

- а також на земельну ділянку, площею 5,47
га, виділену в межах території
Зеленогайської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

На підтвердження належності ОСОБА_4
земельних ділянок йому були оформлені
Державні акти:

- серії IV-МК № 022092, виданий 25 грудня 1996
року Зеленогайською сільською радою
Жовтневого району Миколаївської
області (на ділянку площею 0,10 га);

- серії МК № 087017, виданий 25 червня 2004
року Жовтневою районною державною
адміністрацією Миколаївської області
(на ділянку площею 5,47 га).

Положення ч.ч. 1-4 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст.
1270 ЦК України вказують на те, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину шляхом
подання відповідної заяви до
нотаріальної контори за місцем її
відкриття або шляхом проживання разом
із спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини.

Спадкоємицями першої черги після
смерті ОСОБА_4 були його дружина -
ОСОБА_1, тобто позивачка в справі, а
також його дочки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, -
відповідачі у справі, які проживали зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
(час смерті).

Позивачка забажала оформити спадщина
на себе, оскільки інші спадкоємці
відмовилися це зробити, однак отримала
роз'яснення від нотаріуса про
неможливість вчинення таких
нотаріальних дій, так як існують інші
спадкоємці, які прийняли спадщину, а
також вона не представила належні
документи про право власності на
спадковий будинок.

Як було встановлено судом, на час
смерті спадкодавця з ним проживали
позивачка та її дочки - ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Останні подали до нотаріальної контори
заяви про відмову від спадщини, втім
перша це вчинила в період
шестимісячного строку, передбаченого
ст. 1273 ЦК України, а інша - із
запізненням на декілька днів.

Закон не передбачає поновлення строку
для подання заяв щодо відмови від
спадщини.

Проте вона не бажає оформити спадщину,
що в подальшому порушуватиме право
позивачки при володінні спадковим
майном, оскільки не буде визначена доля
однієї з його частин.

Однак враховуючи, що ОСОБА_2 дійсно
подала заяву про відмову від спадщини і
це вона також підтвердила своєю заявою
на адресу суду, тому суд вважає, що вони
дійсно відмовляються від спадщини і
єдиною спадкоємицею після смерті
ОСОБА_4 є позивачка в справі.

Що ж стосується будинку, то справді, за
свого життя померлий не встиг
зареєструвати право власності на
нього. Проте довідкою сільської ради
від 13 грудня 2013 року, технічним
паспортом на будинок та копією
погосподарської книги
підтверджується, що ОСОБА_4 був
власником житлового будинку,
розташованого в с. Зелений Гай
Жовтневого району Миколаївської
області по вул. Ювілейній 21.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України
вказують, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені.

Дослідженими під час розгляду справи
доказами підтверджено, що будинок та
земельні ділянки належали ОСОБА_4 і це
майно входить до складу спадщини після
його смерті, а тому в порядку
спадкування повинно відійти
спадкоємцям, тобто позивачці у справі
як спадкоємиці за законом, за умови, що
інші спадкоємці відмовляються від
спадщини.

Враховуючи, що іншим способом, окрім
судового порядку, вона не може
захистити своє спадкове майнове право,
тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно
підлягає захисту шляхом визнання за
нею права власності на нерухомість в
порядку спадкування за законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
10, 11, 130, 209, 212-216 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування
за законом, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року, на наступне майно:

- житловий будинок з
господарськими спорудами за адресою:
АДРЕСА_1;

- земельну ділянку, площею 0,10 га,
виділену для будівництва та
обслуговування індивідуального
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
згідно Державного акту серії IV-МК №022092,
виданого 25 грудня 1996 року
Зеленогайською сільською радою
Жовтневого району Миколаївської
області;

- земельну ділянку, площею 5,47 га,
виділену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва в
межах Зеленогайської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області згідно Державного акту серії
МК № 087017, виданого 25 червня 2004 року
Жовтневою районною державною
адміністрацією Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя
Р.В.
Козаченко