Ухвала

іменем україни

24 вересня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого документу до виконання у
справі за заявою публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про видачу
судового наказу за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» на ухвалу
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 18 червня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 3 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Брокбізнесбанк» (далі -ПАТ
«Брокбізнесбанк») звернулось до суду з
указаною заявою, в якій просило визнати
поважною причину пропуску строку для
пред'явлення виконавчого документу до
виконання та поновити строк для
пред'явлення до виконання судового
наказу Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 24 лютого 2010
року про стягнення з ОСОБА_1 на користь
банку заборгованості за кредитним
договором.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що
судовий наказ Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 лютого 2010 року було отримано
Дніпропетровською філією АТ
«Брокбізнесбанк» 9 серпня 2012 року.
Зазначав, що вказаний судовий наказ
набрав законної сили 22 липня 2011 року,
тобто банк отримав наказ вже з
пропуском строку для пред'явлення його
до виконання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 18 червня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 3 грудня 2013 року, у
задоволенні заяви про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого документу до виконання
відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ
«Брокбізнесбанк», посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати оскаржувані ухвали та
постановити нову, якою задовольнити
заяву.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, постановляючи
ухвалу про відмову у поновленні строку
для пред'явлення виконавчого документу
до виконання, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що стягував у встановлений
законом строк не пред'явив до виконання
виконавчий документ без поважних
причин.

Проте, такого висновку суди дійшли з
порушенням норм процесуального права.

Судами установлено, що 24 лютого 2010 року
Бабушкінським районним судом м.
Дніпропетровська було видано судовий
наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ПАТ «Брокбізнесбанк» 8 899 грн 67 коп.,
який набрав чинності 22 липня 2011 року.

Згідно ч. 3 ст. 100 ЦПК України судовий
наказ підлягає виконанню за правилами,
встановленими для виконання судових
рішень у порядку, встановленому
законом.

23 серпня 2012 року ПАТ «Брокбізнесбанк»
звернулось до суду з заявою про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документу до виконання.

Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавчі документи можуть бути
пред'явлені до виконання протягом року
з наступного дня після набрання
рішенням законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання.

Частиною 1 ст. 371 ЦПК України
передбачено, що стягувачам, які
пропустили строк для пред'явлення
виконавчого документа до виконання з
причин, визнаних судом поважними,
пропущений строк може бути поновлено.

З матеріалів справи убачається ПАТ
«Брокбізнесбанк», скориставшись
правом, наданим йому чинним
законодавством України, звернувся до
суду із заявою про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
пославшись на те, що отримав судовий
наказ 10 серпня 2012 року, тобто вже після
спливу строку пред'явлення його до
виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України
після видачі судового наказу суд не
пізніше наступного дня надсилає його
копію боржникові рекомендованим
листом із повідомленням.

Згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України у разі
ненадходження від боржника заяви про
скасування судового наказу протягом
трьох днів після закінчення строку на
її подання судовий наказ набирає
законної сили і суд видає його
стягувачеві для пред'явлення до
виконання.

Як убачається з матеріалів справи,
копію судового наказу ОСОБА_1 не
отримав, що підтверджується зворотнім
повідомленням про невручення за
закінченням терміну зберігання від 11
липня 2011 року.

Суд першої інстанції, у порушення вимог
ст.ст. 212-214 ЦПК України, не встановив, чи
було виконано вимоги закону про
направлення боржнику копії судового
наказу та повідомлення стягувача про
набрання судовим наказом законної
сили, не врахував всі фактичні
обставини справи, які мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору.

Апеляційний суд, переглядаючи справу й
залишаючи ухвалу суду без змін, на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права уваги не звернув.

За таких обставин ухвали судів першої
та апеляційної інстанції підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції як
такі, що постановлені з порушенням норм
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» задовольнити
частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 18 червня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 3 грудня
2013 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко