Справа №478/907/14-ц пров. № 2/478/303/2014
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

02.10.2014 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі ТВБВ №10014/0101 філії Миколаївського обласного управління АТ Ощадбанк до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

В с т а н о в и в:

26.05.2014 року ПАТ Державний ощадний банк України в особі ТВБВ №10014/0101 філії Миколаївського обласного управління АТ Ощадбанк звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, в якій посилаючись на невиконання відповідачем ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором №171, укладеного з ним 28.05.2008 року та посилаючись на невиконання відповідачкою ОСОБА_2 своїх зобовязань за договором поруки №228, укладеного з нею 28.05.2008 року, просило ухвалити судове рішення про стягнення з ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_2 в солідарному порядку кредитної заборгованості в сумі 20816 грн. 33 коп. та судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила ухвалити судове рішення про стягнення з ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_2 в солідарному порядку кредитної заборгованості в сумі 20731 грн. 63 коп., яка складається із заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі - 6683 грн. 37 коп., заборгованості по комісії у розмірі - 199 грн. 96 коп., заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобовязання у розмірі - 13848 грн. 30 коп.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що Казанківським районним судом Миколаївської області був винесений судовий наказ №2-н-67/2009 про стягнення в солідарному порядку з неї та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в розмірі 16855 грн. 75 коп., яка відповідно виконавчого листа починаючи з січня 2010 року по квітень 2014 року вираховувалася з її заробітної плати на користь позивача і була погашена в повному обсязі. Окрім того, просила відмовити у задоволені позову застосувавши строки позовної давності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволені позову застосувавши строки позовної давності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Дійсно між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією Казанківським відділенням ОСОБА_4 і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №171 від 28 травня 2008 року відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 18 000 гривень строком на 36 місяців, зі сплатою за користування кредитом 30% річних та комісійних винагород, строком до 27 травня 2011 року.

Відповідно до п.1.5 умов кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно до 15 числа місяця наступного за звітним, проводити погашення Кредиту рівними частинами в сумі 500 грн. та сплачувати відсотки нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку починаючи з червня 2008 року. Останній платіж в рахунок погашення Кредиту та сплати нарахованих Банком відсотків здійснюється не пізніше 27 травня 2011 року.

Згідно п.1.6.1 умов кредитного договору, відсотки нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано Кредит.

За надання банківських послуг Позичальник сплачує Банку комісійну винагороду за обслуговування Кредиту в розмірі 0,05% від залишку фактичної заборгованості, але не менше 5 грн. Сплата здійснюється протягом всього терміну виплати кредиту, що відповідає вимогам п.1.14 умов кредитного договору.

Відповідно до п.4.3.2 умов кредитного договору, Позичальник зобовязався повернути Кредит в сумі 18 000 грн., своєчасно сплатити відсотки за користування Кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором. У разі порушення умов цього Договору та договору поруки достроково повернути Кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовилися, що розмір збитків визначається Банком самостійно, на що Позичальник надає згоду, що відповідає вимогам п.4.3.3 умов кредитного договору.

Згідно договору поруки №228 укладеного 28 травня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією Казанківським відділенням ОСОБА_4 та громадянкою ОСОБА_2, поручитель ОСОБА_2 зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_3 зобовязання за Кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (п.1.1 Договору поруки).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Тобто, суб'єкти цивільного права можуть укладати договори і визначати їх зміст на свій розсуд.

Згідно вимог ст.ст.1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судовим наказом виданим Казанківським районним судом Миколаївської області від 23 березня 2009 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стягнуто солідарно на користь ВАТ Державний Ощадний банк України в особі філії Казанківське відділення №3307 заборгованість за кредитним договором в розмірі 16855 грн. 75 коп.

Згідно уточненого розрахунку заборгованості за кредитним договором №171 від 28.05.2008 року з урахуванням судового наказу №2-н-67/2009 станом на 12.09.2014 року сума заборгованості складає 20731 грн. 63 коп. у тому числі: прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 6683 грн. 37 коп., заборгованість з пені за несвоєчасність виконання зобовязання у розмірі 13848 грн. 30 коп., прострочена заборгованість за комісією у розмірі 199 грн. 96 коп.

Із розрахунку заборгованості також вбачається, що всього відповідачами сплачено за період з 19 жовтня 2009 року по 03 липня 2014 року включно на погашення заборгованості 25289 грн. 07 коп. У тому числі сплачено позичальником добровільно по 500 грн. через касу Банку 10 листопада, 17 листопада, 24 листопада 2009 року. На виконання судового наказу від 29.03.2009 року за період з 25 травня 2010 року по 03 липня 2014 року відділом ДВС перераховано заборгованість.

П.17 (абзац 2) постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526, 599 ЦК України.

Тому, посилання відповідачки на наявність судового наказу про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором станом на 23.03.2009 року, не є підставою для відмови у задоволенні предявлених позовних вимог Банку про стягнення заборгованості, яка утворилася станом на 12.09.2014 року.

Доводи відповідачки щодо пропуску позивачем трирічного строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України, є необґрунтованими. Оскільки здійснення відповідачами платежів на погашення заборгованості протягом 2009-2014 року свідчить про переривання перебігу позовної давності. Відповідно до частини 1, 3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідачі в порушення умов кредитного договору не виконали зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 20731 грн. 63 коп., так відповідачі порушили вимоги ст.ст.526, 530 ЦК України відповідно до яких зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений договором строк.

Разом з тим, при вирішенні питання про стягнення неустойки слід також врахувати наступне.

За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Конституційний Суд України у рішенні від 7 липня 2013 р. по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22 липня 1996 р. дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Крім того, вимога про нарахування та сплати неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.33, ч.3 ст.509 та ч.ч.1, 2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача а джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора.

Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 9 квітня 1985 р. № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Тому Конституційний Суд України зазначив, що захист цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч.3 ст.551 ЦК України.

Враховуючи, що розмір нарахованої Банком на підставі умов кредитного договору неустойки (пені) є надмірно великий порівняно з розміром заборгованості за відсотками і комісією та, враховуючи положення ч.3 ст.551 ЦК України, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 7000 грн.

За таких обставин, суд приходе висновку про те, що з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 слід стягнути в солідарному порядку на користь ПАТ Державний ощадний банк України в особі ТВБВ №10014/0101 філії Миколаївського обласного управління АТ Ощадбанк заборгованість за кредитним договором у розмірі 13883 грн. 33 коп., яка складається із заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі - 6683 грн. 37 коп., заборгованості по комісії у розмірі - 199 грн. 96 коп., заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобовязання у розмірі - 7000 грн.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стягує на користь позивача судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі ТВБВ №10014/0101 філії Миколаївського обласного управління АТ Ощадбанк до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі ТВБВ №10014/0101 філії Миколаївського обласного управління АТ Ощадбанк (56002, смт. Казанка Миколаївської області, вул. Миру, буд.191, рах. №05, МФО 326461, ) в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором 13883 (тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 33 коп., яка складається із заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі - 6683 грн. 37 коп., заборгованості по комісії у розмірі - 199 грн. 96 коп., заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобовязання у розмірі - 7000 грн.

В останній частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі ТВБВ №10014/0101 філії Миколаївського обласного управління АТ Ощадбанк (56002, смт. Казанка Миколаївської області, вул. Миру, буд.191, рах. №05, МФО 326461, ) судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідач, який не був присутнім у судовому засіданні може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя