Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/1554/14 Головуючий у 1
інстанції: Боровікова А.І.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» червня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Коваленко А.І.,

при секретарі: Мосіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
заочне рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 11 липня
2012 року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк», правонаступником якого є
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
Ініціативи», до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2010 року ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» звернулось до суду з позовною
заявою, яку протягом розгляду справи
уточнювало, до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

В обґрунтування позовних вимог
зазначило, що 06.10.2006 року банк та ОСОБА_4
уклали кредитний договір № 201/КФ-06,
відповідно до умов якого банк надав
відповідачу кредит у сумі 25650,00 дол. США
на придбання автомобіля MERCEDES-BENZ.

Виконання зобов'язань ОСОБА_4 за
договором забезпечене порукою та
заставою.

06.10.2006 року між банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_3
укладено договір поруки № 236/пФ-06,
відповідно до умов якого останній
поручився перед банком за виконання
ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним
договором, а саме кредиту в розмірі 25650
дол. США, нарахованих за користування
кредитом процентів на момент погашення
вказаної в п.п. 1 п. 2.1 договору поруки
суми кредиту, неустойки (штрафу, пені),
збитків, завданих кредитору. Згідно п.2.2
договору, у випадку невиконання або
прострочення виконання позичальником
зобов'язань, що випливають із
кредитного договору, поручитель
відповідає перед кредитором як
солідарний боржник в тому ж обсязі, що й
позичальник.

В порушення вимог договору та ст. 1054 ЦК
України, відповідач ОСОБА_4 не повертає
кредит та не сплачує проценти за
договором.

Станом на 27.04.2012 р. загальна сума
заборгованості ОСОБА_4 перед банком
становить 189372,50 грн. (що еквівалентно
загальній сумі заборгованості в
розмірі 23730,01 дол. США відповідно до
офіційного курсу НБУ станом на 27.04.2012),
яка складається з: 108 248,78 грн. (що
еквівалентно 13565,01 дол. США) -
заборгованість за тілом кредиту; 61706,07
грн. (що еквівалентно 7732,59 дол. США) -
відсотки за користування кредитом;
19417,65 грн. (що еквівалентно 2433,29 дол. США)
- пеня за несвоєчасну сплату кредиту та
відсотків за період з 28.04.2011 по 27.04.2012
року.

Просило стягнути солідарно з
відповідачів на його користь
заборгованість за кредитним договором
№ 201/КФ-06 від 06.10.2006 р. у розмірі 189372,50
грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 11 липня
2012 року позов задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь
ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
заборгованість у сумі 189 372,50 грн.,
судові витрати у сумі 1820 грн., а всього
стягнуто 191192,50 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 28 січня 2014 року заяву
відповідача ОСОБА_3 про перегляд
заочного рішення залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним
рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати заочне рішення в
частині солідарного стягнення
заборгованості за кредитним договором
№201/КФ-06 від 06.10.2006 року та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_3

Ухвалою колегії суддів апеляційного
суду Запорізької області від 10 червня
201 року первісний позивач - Публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» замінений правонаступником -
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
Ініціативи».

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно з п. п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

За змістом ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Статтями 1048,1050,1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів від суми позики
згідно з умовами договору.

Відповідно до пункту 1 статті 626 ЦК
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Статтею 627
вказаного Кодексу встановлено, що,
відповідно до статті 6 цього Кодексу,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що
06.10.2006 року між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк», правонаступником якого є
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
Ініціативи». та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № 201/КФ-06, відповідно
до умов якого банк надав позичальнику
кредит у сумі 25 650,00 доларів США на
придбання автомобіля MERCEDES-BENZ з оплатою
по процентній ставці 12,00% річних (т.1,
а.с.17-20).

ОСОБА_4 зобов'язався прийняти, належним
чином використати та повернути кредит
у зазначеній сумі не пізніше 03.10.2011
року, а також сплатити відповідну
платню за користування кредитом в
порядку, на умовах та в строки,
визначених кредитним договором.

Договір про внесення змін №1 до
кредитного договору змінив відсоткову
ставку на 14,00% річних з 01.07.2008 року) (т.1,
а.с.10).

В забезпечення виконання кредитного
договору з ОСОБА_4 банк уклав договір
поруки з ОСОБА_3 ( т.1, а.с.16-17).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2. договору поруки,
ОСОБА_3 відповідає як солідарний
боржник і банк може звернутися з
вимогою про виконання боргових
зобов'язань як до боржника, так і до
поручителя, чи до всіх одночасно та
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, у т.ч. по основному боргу,
сплаті щомісячних процентів і
підвищених процентів, сплаті
комісійної винагороди, сплаті
неустойки по основному боргу та
процентам, а також по відшкодуванню
всіх збитків.

Судом також встановлено та
підтверджується розрахунком банку та
випискою Банку по особовому рахунку, що
ОСОБА_4 станом на 27.04.2012 р. має
заборгованість за кредитом у сумі 189372,50
грн. (що еквівалентно загальній сумі
заборгованості в розмірі 23730,01 дол. США
відповідно до офіційного курсу НБУ
станом на 27.04.2012), (що еквівалентно 13565,01
дол. США) - заборгованість за тілом
кредиту; 61 706,07 грн. (що еквівалентно 7732,59
дол. США) - відсотки за користування
кредитом; 19417,65 грн. (що еквівалентно
2433,29 дол. США) - пеня за несвоєчасну
сплату кредиту та відсотків за період з
28.04.2011 по 27.04.2012 року (т.1, а.с.29-30,125-144).

Вимога про сплату заборгованості
надсилалась ОСОБА_4 (т.1,а.с.109 -112).

За таких обставин висновок суду про
стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за
кредитом в сумі 189 372,50 грн. є
обґрунтованим, а позовні вимоги в цій
частині - такими, що підлягають
задоволенню.

Ухвалюючи оскаржене рішення, суд
першої інстанції, посилаючись на ст.554
ЦК України, зробив висновок про те, що
поручитель ОСОБА_3 несе солідарну
відповідальність за невиконання
ОСОБА_4 умов кредитного договору №
201/КФ-06 від 06.10.2006 року, а саме своєчасне
і повне повернення ним кредиту та
сплату відсотків за користування
коштами та пені.

Відповідно до ч.1. ст.559 ЦК України,
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Згідно з п.5.2 Договору поруки,
збільшення обсягу відповідальності
Поручителя за кредитним договором та
переведення боргу за кредитним
договором відбувається виключно за
взаємною згодою сторін договору.

За положеннями пункту 5.4 Договору
поруки, будь-які зміни і доповнення до
цього Договору укладаються в простій
письмовій формі шляхом укладання
договору про внесення змін та
доповнень, які є невід'ємною частиною
Договору (т.1, а.с.16 зворот.).

Суд не прийняв до уваги положення
ч.1.ст.559 ЦК України, а саме, що відбулось
збільшення відповідальності
поручителя ОСОБА_3 без його
повідомлення, а також зміна
зобов'язання без згоди поручителя.

Суд залишив поза увагою, що договором
про внесення змін №1 до кредитного
договору були збільшені відсотки за
користування кредитом (з 12 % річних
до14,00% річних), а зі змісту договору про
внесення змін №1 та договору поруки не
вбачається інформованість поручителя
про збільшення його розміру
відповідальності в контексті договору
про внесення змін.

Враховуючи викладене, висновок суду в
частині задоволення вимог ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та договором
поруки є необгрунтованим, рішення суду
в цій частині - ухваленим з порушенням
норм матеріального права, а тому
рішення суду в цій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні вимог банку
до ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

У зв'язку з тим, що позовні вимоги ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та договором
поруки не підлягають задоволенню,
відсутні підстави для стягнення з
нього судових витрат.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 11 липня
2012 року 19 квітня 2011 року скасувати в
частині задоволення вимог Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
Ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та договором поруки та стягнення
судових витрат та ухвалити в цій
частині нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте воно
може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: