Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №274/5481/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області

в складі: головуючої судді
Косигіної Л.М.

суддів: Талько
О.Б., Григорусь Н.Й.

при секретарі
Трохимчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства "ДельтаБанк" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 27 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л
а :

У вересні 2013 року ПАТ "ДельтаБанк"
звернулося до суду з позовом, в якому
просило стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 262427
грн. 53 коп. заборгованості за кредитним
договором № 63/ФКВ-07, укладеним 11.05.2007
року між ТОВ "Український промисловий
банк" та ОСОБА_1, яка утворилась станом
на 14.08.2013 року.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 27 травня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь ПАТ "ДельтаБанк"
заборгованість за кредитним договором
в сумі 262427 грн. 53 коп. та 2624 грн. 27 коп.
судового збору. У решті вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та їх
неповне з'ясування, порушення норм
матеріального права, просить рішення
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову. Апелянт
зазначив, що судом не враховано, що
останній платіж за кредитним договором
було здійснено 16.06.2010 року, тому
починаючи з 10.07.2010 року Банк мав право
вимагати повернути всю суму
заборгованості. Проте, з позовом ПАТ
"ДельтаБанк" звернулося тільки у
вересні 2013 року, тобто поза межами
строку позовної давності. За таких
обставин вважає, що суд повинен був
відмовити у задоволенні позову щодо
нього за пропуском строку звернення до
суду.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Статтею 526 ЦК
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні боржники
у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи
сплату основного боргу, процентів,
неустойки, відшкодування збитків, якщо
інше не встановлено договором поруки
(ст. 554 ЦК України).

Судом встановлено, що 11.05.2007 року між
ТОВ "Український промисловий банк" та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ 63/ФКВ-07, згідно з яким відповідач
отримав у кредит 27000 доларів США, зі
сплатою 14,2 %, строком до 10.05.2012 року. Між
сторонами погоджено та підписано
Графік повернення коштів за вказаним
договором (щомісячними платежами).

В цей же день між ТОВ "Український
промисловий банк" та ОСОБА_2 укладено
договір поруки № 63/Zфпор-07, відповідно
до якого відповідачка зобов'язувалася
відповідати перед Кредитором у тому ж
обсязі, що і Боржник, у разі невиконання
ОСОБА_1 вимог кредитного договору.

30.06.2010 року між ТОВ "Український
промисловий банк", АТ "Дельта Банк" (на
даний час ПАТ "Дельта Банк") та
Національним банком України було
укладено Договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
"Український промисловий банк" на
користь АТ "Дельта Банку", згідно якого
АТ "Дельта Банк" набув права вимоги,
зокрема, по кредитному договору від
11.05.2007 року № 63/ФКВ-07.

З додатку № 2 до вказаного договору
вбачається, що ТОВ "Український
промисловий банк" передано АТ "Дельта
Банк" заборгованість за кредитним
договором № 63/ФКВ-07 на загальну суму
23549,58 доларів США, що у гривневому
еквіваленті станом на 01.06.2010 року
становить 186632 грн. 76 коп. У даному
додатку не вказано період за який
нараховані відсотки, та чи є борг за
тілом поточним чи простроченим.

З позовної заяви вбачається, що
заборгованість за кредитним договором
становить 262427 грн. 53 коп. та складається
із боргу по тілу кредиту в сумі 165366 грн.
14 коп. та боргу за відсотками в сумі 97061
грн. 40 коп. (а.с. 3). Період, за який
нараховані відсотки у позові не
вказано.

До позовної заяви Банком надана
довідка про суму заборгованості,
згідно якої борг по кредиту станом на
14.08.2013 року складає 262427 грн. 53 коп., з
яких тіло кредиту - 20688, 87 доларів США, що
в еквіваленті становить 165366 грн. 14 коп.,
відсотки - 12143, 30 доларів США, що в
еквіваленті становить 97061 грн. 40 коп. З
них прострочена заборгованість станом
на 14.08.2013 року: тіло кредиту - 20688, 87
доларів США, а відсотки - 12038,68 доларів
США (еквівалент 96225 грн. 09 коп.). Період,
за який нараховані відсотки у довідці
не зазначено.

Згідно розрахунку (а.с. 105), наданого
Банком до суду першої інстанції станом
на 30.06.2010 року розмір заборгованості
відповідачів перед Банком складав за
тілом кредиту - 20688, 87 доларів США (без
визначення який борг є поточним, а який
простроченим), за відсотками - 2975,81
доларів США (без визначення періоду, за
який вони нараховані). Загальний розмір
боргу за відсотками станом на 14.08.2013
року - 12280,13 доларів США (еквівалент 113418
грн. 05 коп.).

Зі справи вбачається, що останній
платіж ОСОБА_1 вчинено 16.06.2010 року. Після
передачі активів та кредитних
зобов'язань відповідачем платежі на
погашення кредиту не здійснювалися.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

Враховуючи вищевикладене, різні
розрахунки, які були надані Банком до
суду першої інстанції, під час
апеляційного розгляду позивачу було
запропоновано подати детальний
розрахунок заборгованості по
кредитному договору із врахуванням
правової позиції Верховного Суду
Україні по цивільній справі №6-116цс13.

З розрахунку Банку вбачається, що сума
поточної заборгованості ОСОБА_1 станом
на 31.07.2010 року по тілу кредиту становить
20688,87 доларів США, а по відсотках - 2975,81
долар США, при цьому зазначається, що
простроченої заборгованості по
відсотках немає (а.с. 203).

У іншому розрахунку (а.с. 221) позивач
зазначив, що станом на 31.07.2010 року сума
поточної заборгованості по тілу
кредиту становить 7805,08 доларів США,
нараховані відсотки на поточну суму
заборгованості станом на 01.07.2010 року -
12883,79 доларів США, прострочена сума
заборгованості станом на 31.07.2010 року -
12883,79 доларів США.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
Банком пропущено строк позовної
давності до вимог, що стосуються суми
заборгованості по тілу кредиту та по
відсотках, яка утворилась станом на
04.09.2010 року ( в тому числі і станом на
день передачі активів та кредитних
зобов'язань ТОВ "Український
промисловий банк") в межах трирічного
строку, а тому вказані вимоги
задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд позбавлений можливості
стягнути поточну заборгованість в
межах строку позовної давності,
оскільки Банком не надано розрахунку
боргу з врахуванням вимог ст. 261, ч. 2 ст.
1050, ст. 1048 ЦК України та правової
позиції ВС України по справі №6-116цс13.
Клопотання про призначення судової
експертизи позивачем не заявлялося.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні позову про стягнення боргу
з ОСОБА_2 фактично відповідачем не
оскаржується, Банк погодився з
рішенням в цій частині, оскільки
кредитором пропущено строк звернення
до поручителя.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню в
частині стягнення з ОСОБА_1 262427 грн. 53
коп. заборгованості за кредитним
договором та 2624 грн. 27 коп. судового
збору, з ухваленням нового рішення про
відмову у задоволенні вказаних вимог.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 27 травня
2014 року скасувати в частині стягнення з
ОСОБА_1 262427 грн. 53 коп. заборгованості за
кредитним договором та 2624 грн. 27 коп.
судового збору, ухваливши нове рішення
про відмову у задоволенні вказаних
вимог.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча
Судді