Справа № 576/2026/14-ц
Провадження № 2/576/545/14
У Х В А Л А

іменем України

02 жовтня 2014 року Глухівський
міськрайонний суд Сумської області

в складі головуючого судді Кривцової
Г.В.,

при секретарі Тищенко Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Глухів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини,

В С Т А Н О В И В :

20 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із вказаним позовом, мотивуючи
його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її
батько ОСОБА_5 З батьком фактично
проживала тільки дружина - мати
позивачки ОСОБА_6, а зареєстрованою за
даною адресою також була відповідачка
ОСОБА_3, яка фактично там не проживала.
Позивачка вважала, що єдиним
спадкоємцем буде мати. При цьому
позивачка вказує, що не встигла
своєчасно подати заяву про прийняття
спадщини після смерті батька, так як
проживала в той період в м. Суми, а з 17
серпня 2011 року по 24 серпня 2011 року
хворіла і знаходилась на лікуванні в
Комунальній установі «Сумська міська
клінічна лікарні № 1». Після 24 серпня 2011
року позивачка майже одразу приїхала
до м. Глухів і усно звернулась до
Глухівської нотаріальної контори з
проханням оформити спадщину після
смерті батька, однак їй повідомили що
вона пропустила строк і рекомендували
звернутись до суду. Але на той час
позивачка повинна була їхати до м. Суми
у справах і не мала грошей на той час
для подачі позову до суду, тому вона не
зверталась до суду до даного часу.
Тепер позивачка просить поновити їй
пропущений строк для подання заяви про
прийняття спадщини.

Справа розглядалась в судових
засіданнях 10 вересня 2014 року та 02
жовтня 2014 року.

В судових засіданнях позивачка та її
представник підтримували позов, а
відповідачка та її представник -
заперечували проти позову в повному
обсязі.

В судовому засіданні 02 жовтня 2014 року,
після оголошення судом відповіді з
Комунальної установи «Сумська міська
клінічна лікарні № 1», до закінчення
розгляду справи, позивачка ОСОБА_1
подала письмову заяву про залишення її
позову без розгляду, дану заяву
підтримав представник позивача ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_4 не заперечували проти залишення
позову без розгляду, однак просили суд
вирішити питання про стягнення з
позивачки на користь відповідачки
понесених відповідачкою витрат на
правову допомогу розмірі 1000 грн., про
що надали відповідну заяву та
підтвердження оплати витрат, вважаючи
позов необґрунтованим (а.с.74, 75).

Представник позивача ОСОБА_2
заперечував проти стягнення з
позивачки витрат у вказаному розмірі,
посилаючись на те, що витрати на
правову допомогу можна стягнути лише в
граничному розмірі, виходячи з
тривалості часу участі представника у
судових засіданнях.

Розглянувши заяву позивачки про
залишення її позову без розгляду,
заслухавши пояснення сторін та їх
представників, суд приходить до
наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України,
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо позивач подав
заяву про залишення позову без
розгляду.

Оскільки подання заяви про залишення
позову без розгляду є процесуальним
правом позивача, то у відповідності до
п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України даний позов
підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України, в
інших випадках закриття провадження у
справі, а також у разі залишення заяви
без розгляду відповідач має право
заявити вимоги про компенсацію
здійснених ним витрат, пов'язаних з
розглядом справи, внаслідок
необґрунтованих дій позивача.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачкою ОСОБА_3 було укладено
договір про надання правової допомоги
з адвокатом ОСОБА_4 (а.с.22, 23, 24).

Представник відповідачки
ознайомлювалась з матеріалами справи
09.09.2014 року (а.с.25), представником були
складені та надані до суду письмові
заперечення проти позову (а.с.33-35),
представник відповідачки приймала
участь у двох судових засіданнях 10
вересня 2014 року з 11-28 години до 11-58
години (а.с.55-56) та 02 жовтня 2014 року з 09-09
години до 09-38 години (а.с.76-77).

З квитанції вбачається, що відповідач
сплатила адвокату ОСОБА_4 за правову
допомогу кошти в сумі 1000 грн. (а.с.75), з
яких 500 грн. за підготовку письмових
заперечень на позов, а 500 грн. за участь
у справі (а.с.74).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20.12.2011
року, розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Судом встановлено, що відповідачкою
було сплачено представнику кошти за
надання правової допомоги у сумі 1000
грн., з яких 500 грн. - за складення
письмових заперечень на позовну заяву,
а 500 грн. - за участь у справі (а.с.74,75).

Вбачаться, що кожне судове засідання у
даній справі тривало по 30 хвилин, а
всього було 2 судових засідання, тобто
загальна тривалість часу участі
представника в судовому засіданні - 1
година.

Враховуючи, що розмір компенсації
витрат на правову допомогу за одну
годину участі у судовому засіданні,
згідно закону, не може перевищувати 487
грн. (40% від 1218 грн.), а також враховуючи,
крім участі у судових засіданнях,
представник відповідача також
ознайомлювався з матеріалами справи в
суді та склав письмові заперечення,
підготовка яких оцінена ним у 500 грн.
суд вважає, що загальна сума витрат на
правову допомогу 900 грн. (500 грн. за
складення письмових заперечень на
позов + 400 грн. за участь у двох судових
засіданнях тривалістю по 30 хвилин
кожне) не перевищуватиме граничного
розміру компенсації витрат на правову
допомогу.

За вказаних обставин, суд приходить до
висновку про необхідність стягнення з
позивачки ОСОБА_1 на користь
відповідачки ОСОБА_3 витрат на правову
допомогу у сумі 900 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», ст.ст. 79, 84, 88, 89, 207, 209 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщин -
залишити без розгляду в зв'язку з
поданням позивачем заяви про залишення
позову без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
понесені відповідачкою та
документально підтверджені витрати,
пов'язані з розглядом справи (витрати
на правову допомогу) у розмірі 900
(дев'ятсот) грн.

На ухвалу суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Сумської області через Глухівський
міськрайонний суд протягом п'яти днів з
дня проголошення ухвали.

СУДДЯ