Справа № 163/2515/14-ц
Провадження № 2/163/344/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
Любомльський районний суд Волинської
області у складі: головуючої - судді
Гайдук А.Л.,

при секретарі - Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Любомль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який
зареєстрований Полапівською сільською
радою Любомльського району Волинської
області 19.02.2013 року, про що зроблено
актовий запис за №1. Від шлюбу у сторін
народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування заявлених вимог
позивач вказує, що основною причиною
розлучення з відповідачем є те, що
кожен із них має різні погляди на
сімейне життя та ведення спільного
господарства, між ними не досягнуто
взаєморозуміння, а їх характери є
несумісними. Відповідач не піклується
про створення нормальних сімейних
стосунків, про взаємовідносини один до
одного, а також матеріальне становище
сім'ї, тому таке його ставлення до сім'ї
та дитини призвело до розладу і
фактичного припинення шлюбних
відносин між ними та з червня 2014 року
вони проживають окремо. Вважає, що
подальше спільне життя і збереження
шлюбу з відповідачем суперечитиме її
інтересам та інтересам дитини, що також
унеможливлює примирення з
відповідачем, тому, укладений з
останнім, шлюб просила розірвати.

В судове засідання сторони не
з'явились, однак в канцелярію суду
подали заяви про розгляд справи у їх
відсутності. При цьому, у своїх заявах,
кожен зокрема, вказав, що позовні
вимоги підтримує та просить шлюб
розірвати.

За викладених обставин розгляд справи
здійснювався за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197
ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
дослідивши матеріали цивільної справи,
вважає, що позов підставний і підлягає
задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1,
виданого 19 лютого 2013 року виконавчим
комітетом Полапівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області, встановлено, що сторони уклали
шлюб 19 лютого 2013 року, про що в книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за №1 (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого
27.08.2013 року виконавчим комітетом
Полапівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області (а.с.6).

Частиною 1 статті 110 СК України
передбачено, що позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до вимог ст. 55 СК
України, дружина та чоловік зобов'язані
спільно піклуватися про побудову
сімейних відносин між собою та іншими
членами сім'ї на почуттях взаємної
любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України,
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
припинення шлюбних відносин,
примушування до їх збереження, в тому
числі примушування до статевого
зв'язку за допомогою фізичного або
психічного насильства, є порушенням
права дружини, чоловіка на свободу та
особисту недоторканість і може мати
наслідки, встановлені законом.

З огляду на викладені правові норми та
позицію позивача щодо неможливості
збереження сімейних стосунків, з чим
також погодився відповідач, суд вважає,
що викладені позивачем доводи
відповідають фактичним обставинам
справи при яких в даному випадку
збереження сім'ї буде нічим іншим, як
примушуванням сторін до збереження
шлюбних відносин.

Таким чином, суд повно, всесторонньо та
об'єктивно дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, прийшов до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам позивача та неповнолітньої
дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Позивач у своїй заяві не висловила
думку щодо прізвища, а тому питання
щодо подальшого іменування її за
прізвищем судом не вирішується.

Згідно із ст.88 ЦПК України судові
витрати по справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, ч.4 ст.174,
ст.ст.209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на
підставі ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112
Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженцем с.Полапи Любомльського
району Волинської області, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою с.Полапи
Любомльського району Волинської
області, зареєстрований 19 лютого 2013
року виконавчим комітетом
Полапівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області, актовий запис № 1, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Любомльський районний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які беруть участь у справі, але не були
присутні під час проголошення рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуюча: суддя

А.Л.Гайдук