МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2014 р. Справа № 1016/3094/12

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарі Левківському С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області цивільну справу за первісним позовом міжрайонного природоохоронного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Київській області, Макарівської районної державної адміністрації Київської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок до державної власності та зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Макарівської районної державної адміністрації Київської області про визнання розпорядження незаконним та його скасування,-

в с т а н о в и в:

Міжрайонний природоохоронний прокурор Київської області (далі-позивач), в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Київській області, Макарівської районної державної адміністрації Київської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якому з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог та заяви про уточнення позовних вимог просив: визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані

- ОСОБА_1 державний акт серії ЯГ № 167280 на земельну ділянку площею 4,5128 га виданий 27.06.2006 року;

- ОСОБА_2 державний акт серії ЯГ № 167279 на земельну ділянку площею 3,5010 га виданий 27.06.2006 року;

- ОСОБА_2 державний акт серії ЯГ № 167278 на земельну ділянку площею 1,5661 га виданий 27.06.2006 року;

- ОСОБА_3 державний акт серії ЯГ № 167276 на земельну ділянку площею 4,4000 га виданий 27.06.2006 року;

- ОСОБА_3 державний акт серії ЯГ № 167275 на земельну ділянку площею 1,5500 га виданий 27.06.2006 року;

- ОСОБА_4 державний акт серії ЯГ № 167277 на земельну ділянку площею 3,9935 га виданий 27.06.2006 року;

Зобов'язати відповідачів повернути до земель державної власності Макарівської районної державної адміністрації Київської області земельні ділянки на території Королівської сільської ради Макарівського району Київської області, а саме:

- ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 4,5128 га вартістю 17901,40 грн., кадастровий номер :04:013:0012;

- ОСОБА_2 повернути земельну ділянку площею 3,5010 га кадастровий номер :04:013:0010 та повернути земельну ділянку площею 1,5661 га, кадастровий номер :04:013:0008, загальною вартістю 18432,23 грн.;

- ОСОБА_3 повернути земельну ділянку площею 4,4000 га, кадастровий номер :04:013:0014, та повернути земельну ділянку площею 1,5500 га кадастровий номер :04:013:0007, загальною вартістю21538,22 грн.;

- ОСОБА_4 повернути земельну ділянку площею 3,9935 га кадастровий номер :04:013:0015 вартістю 15841 грн.;

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що Міжрайонною природоохоронною прокуратурою Київської області проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства на території Макарівського району Київської області при отриманні у власність членами фермерських господарств земельних ділянок та встановлено що в порушення вимог ст. ст. 3, 13 Закону України "Про фермерське господарство", за відсутності родинних зв'язків голови фермерського господарства "Лісове плесо" ОСОБА_5 з ОСОБА_2. ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації № 99 від 22.02.06 "Про приватизацію земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) членами фермерського господарства "Лісове плесо" в межах Королівської сільської ради Макарівського району земельні ділянки з користування фермерського господарства передано у власність ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 у розмірі земельної частки (паю) - 3,4296 га, 5,0671 га, 4,5128 га, 3,9935 га, 5,9500 га. загальною площею 22,953 га.

На зазначене розпорядження Макарівської РДА міжрайонною природоохоронною прокуратурою Київської області принесено протест, за результатами розгляду якого незаконне розпорядження скасовано розпорядженням №161 від 23.01.2009 року.

Разом з цим, на підставі незаконного розпорядження Макарівської РДА № 99 від 22.02.06 на ім'я відповідачів 27.02.06 видано державні акти на право власності на земельні ділянки в межах Королівської сільської ради Макарівського району Київської області, а саме:

- ОСОБА_1 державний акт серії ЯГ № 167280 на земельну ділянку площею 4,5128 га виданий 27.06.2006 року;

- ОСОБА_2 державний акт серії ЯГ № 167279 на земельну ділянку площею 3,5010 га виданий 27.06.2006 року;

- ОСОБА_2 державний акт серії ЯГ № 167278 на земельну ділянку площею 1,5661 га виданий 27.06.2006 року;

- ОСОБА_3 державний акт серії ЯГ № 167276 на земельну ділянку площею 4,4000 га виданий 27.06.2006 року;

- ОСОБА_3 державний акт серії ЯГ № 167275 на земельну ділянку площею 1,5500 га виданий 27.06.2006 року;

- ОСОБА_4 державний акт серії ЯГ № 167277 на земельну ділянку площею 3,9935 га виданий 27.06.2006 року;

Позивач також зазначав, що для відновлення становища, яке існувало до порушення підлягають скасуванню вказані вище державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, а земельні ділянки підлягають поверненню до земель державної власності Макарівської районної державної адміністрації Київської області.

Згідно зустрічного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Макарівської РДА Київської області просили визнати незаконним та скасувати розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 23.01.2009р. №161, як незаконне та прийняте з порушенням норм Конституції та Закону України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, а в задоволені зустрічного позову відмовити..

Представник відповідачів за основним позовом в судове засідання позовні вимоги первісного позову не визнав та просив відмовити в задоволенні даного позову та просив задовольнити вимоги зустрічного позову.

Заслухавши представника позивача та представника відповідача дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

22 лютого 2006 року розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації Київської області №99 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на землю членам фермерського господарства "Лісове плесо" в розмірі середньої частки ( паю ) для ведення фермерського господарства в межах Королівської сільської ради Макарівського району Київської області та передано безоплатно у власність, зокрема, ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4,5128 га, ОСОБА_2 земельну ділянку площею 3,5010 га та земельну ділянку площею 1,5661 га , ОСОБА_3 земельну ділянку площею 4,4000 га та земельну ділянку площею 1,5500 га, ОСОБА_4 земельну ділянку площею 3,9935 га .

На підставі вказаного розпорядження 27 лютого 2006 року на їх ім'я видані державні акти на право власності на земельні ділянки: ОСОБА_1 державний акт серії ЯГ № 167280 виданий 27.06.2006 року, ОСОБА_2 державний акт серії ЯГ № 167279 виданий 27.06.2006 року та державний акт серії ЯГ № 167278 виданий 27.06.2006 року, ОСОБА_3 державний акт серії ЯГ № 167276 та державний акт серії ЯГ № 167275 видані 27.06.2006 року, ОСОБА_4 державний акт серії ЯГ № 167277 виданий 27.06.2006 року.

Розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації Київської області №161 від 23.01.2009 року на виконання протесту прокурора міжрайонного природоохоронної прокуратури Київської області від 11.12.2008 року № 2796 скасовано розпорядження голови Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 22.02.2006 року №99 "Про приватизацію земельних ділянок у розмірі земельної частки (пай) членам фермерського господарства "Лісове плесо" в межах Королівської сільської ради Макарівського району", як незаконне.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 02.09.2011 року, якою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 у здійсненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України закрито, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності.

Суд вирішуючи вимоги первісного позову, керується наступним.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про фермерське господарство" визначено, що членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14- річного віку, інші члени сім'ї, родичі, які об'єднались для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень статуту фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом).

Як передбачено ч. 1 ст. 13 Закону України „Про фермерське господарство" члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельнх ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Частиною 2 вказаної статті визначено, що членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність, із раніше наданих їм у користування, земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ст. 122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів.

Відповідно до ст. 154 органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження.

Відповідно до ст.155 У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Правовим документом для включення зазначених відповідачів по справі до членів фермерського господарства "Лісове плесо" є статут цього господарського об'єднання в редакції від 05 березня 2005 року згідно положень ст. З Закону України "Про фермерське господарство" та послідуюча його реєстрація.

Зазначений статутний документ ні повністю, ні в частині внесених змін, згідно матеріалів справи, не визнаний недійсним, незаконним та не скасовувався в установленому законом порядку, як і його державна реєстрація.

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 Земельного кодексу України.

При цьому, в процесі розгляду справи представник позивача посилався на те, що обставина, яка підлягала доказуванню в даній справі, а саме: факт родинних відносин відповідачів з головою фермерського господарства, встановлені постановою Бородянського районного суду Київської області від 02.09.2011 року, якою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 у здійсненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України закрито, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності. Згідно даної постанови, голова фермерського господарства ОСОБА_5 неналежним чином виконуючи свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, не перевіривши нової редакції статуту фермерського господарства вимогам ЗУ "Про фермерське господарство" надав для реєстрації державному реєстратору Макарівської РДА редакцію статуту господарства включивши до складу його членів відповідачів по даній справі, які не були його родичами, як наслідок, враховуючи вимоги ЦПК України, дана обставина доказування не підлягала, та посилаючись на копії поясненнь ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які були долучені в судовому засіданні, датовані 26.11.2008 р. та 24.11.2008 р відповідно.

Суд не погоджується з позицією позивача, оскільки відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В той же час, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно -правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, тобто постанова не є преюдиціальною.

Що до посилання представника позивача на копію пояснення ОСОБА_5 ОСОБА_3 то суд не бере до уваги, так як дане пояснення належним чином не завірене, відповідно до Ст.64. ЦПК Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них,

що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Тобто, враховуючи, що обставина, яка підлягала доказуванню в даному випадку, а саме обставина відсутності родинних зв"язків між відповідачами за основним позовом, встановлена постановою а не вироком суду, то вказана обставина підлягала доказуванню на загальних підставах саме позивачем, що останнім зроблено не було, також позивачем не було доказано що відповідачі незаконно отримали державні акти на земельні ділянки.

Зважаючи на вищевикладене первісний позов Міжрайонного природоохоронного прокурора Київської області задоволенню не підлягає.

Вирішуючи вимоги зустрічного позову, суд керується наступним.

Перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначений статтею 140 Земельного кодексу України. Так, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже, такої підстави припинення права власності на земельну ділянку як скасування рішення органу виконавчої влади, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, ЗК України не передбачено.

Подібну позицію висловив Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 8 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (у редакції постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), згідно з яким при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до п. 5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Окрім того органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи згідно зі статтею 19 Конституції України зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону "Про місцеві державні адміністрації" №586-ХІ// (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Право скасовувати розпорядження голів районних державних адміністрацій, що суперечать Конституції України та законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України, Кабінету Міністрів України, голів обласних державних адміністрацій, а також міністерств, інших центральних органів виконавчої влади надано головам обласних державних адміністрацій (стаття 33 зазначеного Закону).

Таким чином, виходячи з вищенаведених положень норм Конституції України та інших законодавчих актів, Макарівська РДА не наділена правом скасовувати свої розпорядження, відповідно до яких виникають нові, змінюються або припиняються існуючі правовідносини.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 статті 43 Закону "Про місцеві державні адміністрації" №586-ХІ// (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Відповідно до глави 22 Земельного кодексу України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку що розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області №99 від 22 лютого 2006 року є законним та скасування його розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації Київської області №161 від 23.01.2009 року є незаконним та підлягає скасуванню, а зустрічний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 14, 16, 19, 121 Конституції України, ст.ст.16, 373, 393 ЦК України, ст. 36-1 ЗУ "Про прокуратуру", ст.ст. 2,5,6,9 ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель", ст.ст. 17,188 Земельного кодексу України, ст.ст.3,13 ЗУ "Про фермерське господарство", Закону України "Про місцеві державні адміністрації", Постановою Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (у редакції постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп, ст. ст. 3, 10,18, 60, 119, 120, 213-215,224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволені первісного позову міжрайонного природоохоронного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Київській області, Макарівської районної державної адміністрації Київської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок до державної власності - відмовити.

Зустрічний позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Макарівської районної державної адміністрації Київської області про визнання розпорядження незаконним та його скасування - задовольнити

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 23.01.2009 року за № 161.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.В.Косенко