22-ц/775/1513/2014(м)
Головуючий у 1-й інстанції Турченко О.В.
Суддя-доповідач Мироненко І.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Осипчук О.В., Супрун М.Ю.

при секретарі Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 січня 2012 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

В грудні 2012 року позивач ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 17 листопада 2006 року між банком та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 201/2006/980/10-КА/603, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 46 500 грн. строком до 16 листопада 2011 року зі сплатою 16 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 17 листопада 2006 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Надра» було укладено договори поруки № 603/1 та № 603/2.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 28 вересня 2011 року складає 36 253 грн. 38 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 січня 2012 року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 36 253 грн. 38 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 362 грн. 53 коп., а всього 36 615 грн. 91 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 просить рішення суду в частині солідарного стягнення суми заборгованості за кредитним договором з поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та судового збору скасувати і в задоволені позову в цій частині відмовити.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що висновок суду про визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог ПАТ КБ «Надра» не відповідає обставинам справи. В матеріалах справи є заява ОСОБА_2 зі змісту якої вбачається, що він підтримує свої позовні вимоги до банку про стягнення заборгованості, а не позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до нього.

Вважає, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи. Так, не встановивши строк дії договорів поруки, відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України не з'ясував чи не припинена дія цих договорів, дійшов передчасного висновку про солідарну відповідальність поручителів та боржника. Строк виконання основного зобов'язання настав у вересні 2008 року, коли згідно розрахунку ОСОБА_5 припинила виконувати умови кредитного договору. Оскільки протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання позивач не пред'явив вимог до поручителів, в березні 2009 року договори поруки припинилися. Звернення позивача у листопаді 2011 року до поручителів про погашення заборгованості мало місце вже після припинення договорів поруки.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу за відсутності представника позивача ПАТ КБ «Надра», відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представника адвоката ОСОБА_4, які про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення телефонограм, що зареєстровано в журналі телефонограм від 28 листопада 2014 року за №№ 3065, 3066.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідачів ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_5, його розміру сторонами не оскаржується.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими; недоведеність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено, що 17 листопада 2006 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 201/2006/980/10-КА/603, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 46 500 грн. строком до 16 листопада 2011 року зі сплатою 16 % річних.

Згідно п.п. 3.4.2, 3.4.3 кредитного договору відповідач ОСОБА_5 зобов'язана повернути кредит та сплатити відсотки банку шляхом внесення мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 1259 грн. 89 коп. щомісяця до 15 числа поточного місяця.

Відповідно до п.п. 4.2.4 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий мінімально необхідний платіж у термін, визначений кредитним договором.

Для забезпечення виконання кредитного договору 17 листопада 2006 року ПАТ КБ «Надра» уклало з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 договори поруки № 603/1 та № 603/2 від 17 листопада 2006 року.

Згідно п.п. 1.1, 1.2 договорів поруки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язувалися солідарно відповідати перед ПАТ КБ «Надра» за виконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором № 201/2006/980/10-КА/603 у повному обсязі, як і позичальник.

07 листопада 2011 року у зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 своїх зобов'язань за кредитним договором і наявністю заборгованості ПАТ КБ «Надра» надіслало відповідачам письмову вимогу про дострокове, на підставі п. 4.2.4 кредитного договору, виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплаті нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій в розмірі 36 253 грн. 38 коп., без встановлення граничного строку виконання цього зобов'язання.

12 грудня 2011 року банк звернувся до суду з позовом до боржника та поручителів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, що утворилася станом на 28 вересня 2011 року в розмірі 36 253 грн. 38 коп. і складається: із заборгованості за кредитом - 18 078 грн.90 коп., заборгованості за нарахованими відсотками - 10 700 грн. 85 коп., пені за прострочену сплату кредиту - 1170 грн. 45 коп., пені за прострочену сплату нарахованих відсотків - 1408 грн. 72 коп., індексації за прострочену сплату кредиту - 296 грн. 91 коп., індексації за прострочену сплату нарахованих відсотків - 1462 грн. 51 коп., щомісячної плати за управління кредитом - 3135 грн. 04 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, що призвело до виникнення заборгованості за цим договором, у зв'язку із чим на підставі ст.ст. 526,530,553, 554,1054 ЦК України боржник і поручитель несуть солідарну відповідальність за неналежне виконання зобов'язання.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може виходячи з наступного.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч.1 ст.553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою,боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія,яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч.4 ст.559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Під виконанням сторонами зобов'язань слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, «основне зобов'язання» - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Як встановлено судом, боржник ОСОБА_5, а відтак і поручителі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, первинно взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 16 листопада 2011 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Заборгованість, з приводу якої заявлений позов у справі, згідно наданого розрахунку виникла в боржника з 24 березня 2008 року по 28 вересня 2011 року у зв'язку з несплатою боржником поточних щомісячних платежів із погашення кредиту та процентів за користування ним.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч.4 ст.559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною ч.4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 15 числа кожного місяця, то з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим, правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів.

Зазначені вимоги закону судом не враховані, а тому висновки про солідарне стягнення з боржника та поручителів заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, без застосування положень ч.4 ст. 559 ЦК України, не ґрунтуються на законі.

Виходячи з положень ч.4 ст. 559 ЦК України, судова колегія доходить висновку, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами).

Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 17 вересня 2014 року у справі 6-53цс14.

За умовами кредитного договору боржниця взяла на себе обов'язок повернення кредиту та процентів за його користування частками, шляхом щомісячних платежів 15 числа кожного місяця, в строк до 16 листопада 2011 року, заборгованість за кредитним договором виникла з 24 березня 2008 року, а до суду позивач звернувся лише 12 грудня 2011 року.

Враховуючи, що визначений ч.4 ст.559 ЦК України строк є преклюзивним строком, сплив якого припиняє існування права вимоги кредитора внаслідок нездійснення кредитором свого права, і поновленню такий строк не підлягає, заборгованість за кредитним договором за період з 24 березня 2008 року по 12 червня 2011 року підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5, а за період з 12 червня 2011 року по 28 вересня 2011 року з відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку.

Так, виходячи з наданих позивачем розрахунків заборгованості, які сторонами не оспорюються, заборгованість за кредитом за період з 24 березня 2008 року по 12 червня 2011 року складає 14 253 грн. 64 коп., а за період з 12 червня 2011 року по 28 вересня 2011 року - 3825 грн.26 коп.; заборгованість за процентами за період з 24 березня 2008 року 9712 грн. 48 коп., а за період з 12 червня 2011 року по 28 вересня 2011 року - 988 грн. 37 коп.

Пеня за прострочену сплату кредиту за період з 28 вересня 2010 року по 12 червня 2011 року складає 1109 грн. 16 коп., а за період з 12 червня 2011 року по 28 вересня 2011 року - 61 грн. 29 коп. ((453,57х0,04х30:100)+(453,57х0,04х31:100)+(453,57х0,04х34:100)+(1105,76х0,04х31:100)(1105,76х0,04:100)+(1124,93х0,04х34:100)).

Пеня за прострочену сплату нарахованих процентів з 28 вересня 2010 року по 12 червня 2011 року складає 1385 грн. 34, а за період з 12 червня 2011 року по 28 вересня 2011 року - 23 грн. 38 коп. ((249,10х0,04х30:100)+(249,10х0,04х31:100)+(249,10х0,04х31:100)+(249,10х0,04х13:100)+(241,06х0,04х31:100)+(241.06х0,04х31:100)+(241,06х0,04х13:100)+(249.10х0,04х31:100)+(249,10х0,04х13:100)+(249,11х0,04х13:100)).

Розрахунок індексації прострочення оплати кредиту та нарахованих процентів за період з 12 червня 2011 року по 28 вересня 2011 року не проводиться, оскільки індекс споживчих цін наростаючим підсумком за цей період не перевищив поріг індексації 101% (червень - 100,4%, липень 98.7%, серпень 99,6%.).

За домовленістю сторін, згідно п.1.3.2 кредитного договору,щомісячна плата за управління кредитом складає 0,4% від суми кредиту, зазначеного в п.1.1 кредитного договору. За період з 24 березня 2008 року по 12 червня 2011 року заборгованість за управління кредитом складає 3060 грн. 64 коп., а за період з 12 червня 2011року по 28 вересня 2011 року - 74 грн. 40 коп.

З огляду на наведене, на підставі ст. 88 ЦПК України в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору на користь позивача ПАТ КБ «Надра» підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5 362 грн. 53 коп., відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кожного по 24 грн. 86 коп.

З урахуванням наведеного, на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, рішення суду в частині солідарного стягнення заборгованості підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, у зв'язку з чим апеляційна скарга представника відповідачів ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 січня 2012 року про солідарне стягнення заборгованості скасувати, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в цій частині задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором від 17 листопада 2006 року за період з 24 березня 2008 року по 12 червня 2011 року в сумі 31 280 грн. 68 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 14 253 грн. 64 коп., заборгованості зі сплати процентів - 9712 грн.48 коп., пені за прострочення сплати кредиту - 1109 грн. 16 коп., пені за прострочення сплати нарахованих процентів - 1385 грн. 34 коп., індексації простроченої сплати кредиту - 296 грн. 91 коп., індексації простроченої сплати нарахованих процентів - 1462 грн. 51 коп., щомісячної плати за управління кредитом - 3060 грн. 64 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором від 17 листопада 2006 року за період з 12 червня 2011 року по 28 вересня 2011 року в сумі 4972 грн. 70 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 3825 грн. 26 коп., заборгованості зі сплати процентів - 988 грн. 37 коп., пені за прострочення сплати кредиту - 61 грн. 29 коп., пені за прострочення сплати нарахованих процентів - 23 грн. 38 коп., щомісячної плати за управління кредитом - 74 грн. 40 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором від 17 листопада 2006 року за період з 12 червня 2011 року по 28 вересня 2011 року в сумі 4972 грн. 70 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 3825 грн. 26 коп., заборгованості зі сплати процентів - 988 грн. 37 коп., пені за прострочення сплати кредиту - 61 грн. 29 коп., пені за прострочення сплати нарахованих процентів - 23 грн. 38 коп., щомісячної плати за управління кредитом - 74 грн. 40 коп.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» судові витрати з ОСОБА_5 в розмірі 362 грн. 53 коп., ОСОБА_2, ОСОБА_3, з кожного по 24 грн. 86 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: