Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2014 року Лисичанський міський суд
Луганської області

у складі: головуючого судді
Чернобривко Л.Б.

при секретарі судових засідань
Дьоміновій О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на
виїзд дитини за межі України без
згоди батька , третя особа орган опіки
та піклування Лисичанської міської
ради,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до відповідача з
уточненим позовом про надання дозволу
на виїзд дитини за межі України та
виготовлення проїзного документу
дитині для виїзду за кордон,
посилаючись на те, що вона перебувала у
шлюбі з відповідачем з 11.06.2005 року, який
було розірвано за рішенням
Лисичанського міського суду 25.12.2012
року. Від шлюбу в них народилась донька
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька мешкає
разом з нею. Відповідач працює в іншому
місті, не спілкується з ними. У зв»язку
з нестабільною ситуацією в країні, вона
має необхідність виїзду за межі
України. В Росії у неї мешкають рідні,
до яких вона має намір виїхати. Згоду на
виїзд дитини відповідач не надає.

Тому просила суд надати дозвіл на виїзд
її неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі державного
кордону України без згоди на такий
виїзд відповідача та дозволу на
виготовлення проїзного документу для
виїзду дитини за кордон.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, просила справу розглянути в
її відсутність, позовні вимоги
підтримала, про що надала до суду
письмову заяву.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, подав заяву про розгляд
справи без його участі, з позовом
згодний.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Лисичанської міської
ради у судове засідання не з`явились,
про причину неявки суд не повідомив .

У судовому засіданні були дослідженні
наступні докази: копія свідоцтва про
народження дитини; копія рішення суду
від 25.12.2012 року про розірвання шлюбу;
довідка з місця проживання дитини,
заява відповідача.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, вважає, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі, який було розірвано
25.12.2012 року, за рішенням Лисичанського
міського суду від 25.12.2012 року (а.с.9).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої в
свідоцтві про народження вказаний
відповідач (а.с.3).

Неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає разом з матір»ю ОСОБА_2, за
адресою АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно із ст. 10 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Постановою Верховної
Ради України від 27.02.1991 року № 789-Х11 і
набула чинності для України 27.09.1991
року), держави-учасниці зобов'язалися
поважати право дитини та її батьків
залишати будь-яку країну, включаючи
власну, і повертатися в свою країну.
Щодо права залишати будь-яку країну
діють лише такі обмеження, які
встановлені Законом і необхідні для
охорони державної безпеки,
громадського порядку (order public), здоров'я
чи моралі населення або прав і свобод
інших осіб і сумісні з визнаними в цій
Конвенції іншими правами.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про
права дитини при вирішенні будь-яких
питань щодо дітей суд повинен
керуватися в першу чергу максимальним
забезпеченням інтересів дітей.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом. У
відповідності до ч.7 ст.7 СК України
дитина має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Відповідно до ст. 4 ч.2 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників. За відсутності
згоди одного з батьків виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволено на
підставі рішення суду.

Для перетинання державного кордону
України неповнолітньої дитини
відповідно до Постанови КМУ від 27.01.1995
року № 57 "Про затвердження перетинання
державного кордону громадянами
України" необхідно отримати
нотаріально завірену згоду одного з
батьків на виїзд за кордон.

Враховуючи вищенаведене, та оскільки
судом встановлено, що виїзд ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон відповідає
інтересам дитини, сприятиме її
фізичному, духовному та моральному
розвитку, отримати дозвіл на
виготовлення проїзного документа
дитини для виїзду за кордон та дозвіл
на виїзд за межі України в позасудовому
порядку у позивача немає можливості,
тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
ст.ст. 3, 10 Конвенції про права дитини
від 20.11.1989 року, ст.ст.7, 159 СК України, ст.
4 Закону України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", Постановою Кабінету
Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року
"Про затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України", ст.ст.10,11, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання
дозволу на виїзд дитини за межі
України без згоди батька , третя
особа орган опіки та піклування
Лисичанської міської ради
задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасові виїзди та
повернення до України неповнолітньої
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, під
зобов'язання її зворотного повернення,
у супроводі матері ОСОБА_2 без згоди її
батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до
досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16-ти
річного віку.

Надати дозвіл на виготовлення
проїзного документу для
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
під зобов'язання її зворотного
повернення на тимчасові виїзди та
повернення до України у супроводі
матері ОСОБА_2 без згоди її батька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення
дитиною 16-ти річного віку.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Лисичанський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а для осіб, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні - протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Л.Б.
Чернобривко