АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2491/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 39 Годік Л. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
Подорога В. М. УХВАЛА
13 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПодороги В.
М.суддівДемченка В. А. , Василенко Л. І.
при секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 06 серпня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Промінь-Умань», Уманської міської
ради про визнання частки та визнання
права власності на спадкове майно, -
в с т а н о в и л а :
У березні 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_7
звернулися до суду з позовом до
ОСББ «Промінь-Умань»,Уманської міської
ради про визнання права на спадкове
Свої позовні вимоги мотивували тим, що
згідно свідоцтва про право власності
на житло, виданого Уманським
райагробудом 22 липня 1993 року за №1692,
зареєстрованому в Уманському відділку
Черкаського ЧОБТІ під №7201 їхній батько
ОСОБА_8 був власником квартири АДРЕСА_1
та співвласником земельної ділянки по
АДРЕСА_4, площею 0,2054 га, відповідно до
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЧР № 002198,
виданого товариству співвласників
«Промінь» 5 травня 2003 року.
19 червня 2002 року ОСОБА_8 склав заповіт,
яким заповідав все належне йому майно
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в рівних долях
15 червня 2004 року ОСОБА_8 подарував
належну йому квартиру АДРЕСА_1
позивачам, і з того часу вони стали
власниками вищевказаної квартири в
рівних частках. А щодо частини
земельної ділянки співвласником якої
був ОСОБА_8 питання при укладені
договору дарування квартири вирішено
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер, після
позивачі, як спадкоємці за заповітом
звернулись до нотаріальної контори за
свідоцтв про право на спадщину за
законом, яке належало покійному
На деяке спадкове майно вони отримали
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, а на частину земельної
ділянки співвласником якої був
АДРЕСА_1 та на яку він мав право
свідоцтво про право на спадщину вони
позбавлені можливості в зв'язку з тим,
відсутній правовстановлюючий документ
на дану земельну ділянку, а саме
на право приватної власності на
земельну ділянку. Звичайно отримати
такий документ вони позбавлені
можливості, оскільки такий документ є
лише в відповідача по справі, а
отримати дублікат такого документу теж
не мають можливості через те, що з
року видача державних актів на право
приватної власності на землю
припинена, а функції видачі
правовстановлюючих документів
виконує реєстраційна служба
Уманського міськрайонного управління
При зверненні до реєстраційної служби
Уманського міськрайонного управління
юстиції за отриманням дубліката
державного акту, отримали відмову з
посиланням на те, що реєстраційна
служба таких документів не видає.
14 квітня 2014 року позивачі подали на
адресу суду заяву про збільшення
розміру позовних вимог та остаточно
просили суд визначити, що частка
земельної ділянки, площею 0,2054 га по вул.
Республіканській, 9 м. Умань Черкаської
області, що належить покійному ОСОБА_8,
як співвласнику земельної ділянки ОСББ
«Промінь», нині ОСББ «Промінь - Умань»
відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку ЧР № 002198
становить в розмірі 1/8 частини;
визнати за ОСОБА_7, спадкоємцем за
заповітом право власності на спадкове
майно - 1/16 частину земельної ділянки
площею 0,2054 га по АДРЕСА_4 Черкаської
області належну на праві власності
товариству співвласників «Промінь»,
нині ОСББ «Промінь-Умань»
співвласником якого є ОСОБА_8;
визнати за ОСОБА_6, спадкоємцем за
заповітом право власності на спадкове
майно - 1/16 частину земельної ділянки
площею 0,2054 га по АДРЕСА_4 Черкаської
області належну на праві власності
товариству співвласників «Промінь»,
нині ОСББ «Промінь-Умань»
співвласником якого є ОСОБА_8
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 06 серпня
2014 року в задоволенні позову ОСОБА_6,
ОСОБА_7 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_7 подали
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення вимог ст. 309 ЦПК України,
порушення норм матеріального та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просили скасувати
рішення та ухвалити нове, яким
задовольнити їхні вимоги в повному
обсязі.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, в межах апеляційної скарги
та вимог заявлених в суді першої
інстанції, приходить до висновку про
те, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 214 ЦПК під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають зі встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачами не надано доказів, що
спадкодавець володів частиною
земельної ділянки в ТС «Промінь»,
оскільки спадкодавець ОСОБА_8 являвся
засновником та членом товариства
співвласників «Промінь» до 10 вересня
2009 року, тобто до дня смерті та мав
право користування вказаної земельної
ділянки. Згідно статуту ОСББ
«Промінь-Умань» членами якого
являються власники 7 квартир
восьмиквартирного будинку №9 по вул.
Республіканській м. Умань.

З такими висновками погоджується і
судова колегія виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що згідно
свідоцтва про смерть № 656, виданого 10
вересня 2009 року відділом реєстрації
актів цивільного стану по м. Умані
Уманського міськрайонного управління
юстиції Черкаської області, 09 вересня
2009 року, помер батько позивачів ОСОБА_8
(а.с. 7).

За життя 19 червня 2002 року склав заповіт,
яким заповів все належне йому майно, де
б воно не було та з чого б воно не
складалося, і взагалі все те, що йому
буде належати на день смерті і на що він
за законом матиме право в тому числі
належну йому квартиру № 6, що
знаходиться в м. Умань по вул..
Республіканській. 9 позивачам по справі
ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в рівних долях
кожному(а.с. 15).

15 червня 2004 року ОСОБА_8 подарував
належну йому квартиру АДРЕСА_1
позивачам, які в подальшому стали
співвласниками квартири в рівних
частках (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_8 позивачі, як
спадкоємці за заповітом, звернулися до
до нотаріальної контори за отриманням
свідоцтв про право на спадщину.

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 31 жовтня 2013 року
позивачам відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на частину земельної ділянки
площею 0,2054 га по АДРЕСА_4 Черкаської
області, співвласником якої був ОСОБА_8
(а.с. 13). Де зазначено, що підставою
відмови є відсутність документу, який
підтверджує право власності на
спадкове майно, а саме відсутній
Державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку.

Рішенням Уманської міської ради №211
від 12 квітня 2001 року вищевказану
земельну ділянку було надано в
постійне користування ТС «Промінь» для
обслуговування житлового будинку (а.с.
91).

Рішенням Уманської міської ради №
2.10-34/23 від 27 березня 2002 року земельну
ділянку площею 0,2054 га по вул.
Республіканській, 9 було передано в
приватну власність «Промінь» для
обслуговування житлового будинку (а.с.
71).

Відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю серії ЧР
№ 002198 від 05 травня 2003 pоку, виданого
Уманським міським відділом земельних
ресурсів, ТС «Промінь»,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 3. Згідно державного акту
співвласниками даної земельної
ділянки являється вісім осіб
(засновники ТС «Промінь»), зокрема і
ОСОБА_8.(батько позивачів) без виділення
часток (а.с. 10).

Згідно з витягом з державного
земельного кадастру НВ-014 від 12
лютого 2014 року з 2002 року власником
даної земельної ділянки являється ТС
«Промінь» (а.с.44-45), правонаступником
якого є ОСББ «Промінь-Умань». Даних про
перехід права власності на зазначену
земельну ділянку до ОСББ
«Промінь-Умань» матеріали справи не
містять.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку», об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку - юридична
особа, створена власниками для
сприяння використання їхнього
власного на та управління, утримання і
використання неподільного та
загального майна.

Прибудинкова територія ОСББ -
територія навколо багатоквартирного
будинку, визначена актом на право
власності чи користування земельною
ділянкою і призначена для
обслуговування багатоквартирного
будинку.

Відповідно до ст. 42 ЗК України, у разі
приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватися у користування
об'єднанню власників.

Згідно ч. 1,2 ст.86 ЗК України, земельна
ділянка може знаходитись у спільній
власності з визначенням частки кожного
з учасників спільної власності
(спільна часткова власність) або без
визначення часток учасників спільної
власності (спільна сумісна власність).
Суб'єктами права спільної власності на
земельну ділянку можуть бути громадяни
та юридичні особи, а також держава,
територіальні громади.

Відповідно до пп. е п 18 Постанови
Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», у випадках,
передбачених статтями 86 - 89 ЗК,
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою, яка
перебуває в спільній частковій
власності, здійснюються за згодою всіх
співвласників згідно з договором, у
разі недосягнення згоди - за рішенням
суду, а при перебуванні ділянки в
спільній сумісній власності (у
подружжя, членів фермерського
господарства, якщо інше не
передбачалось угодою між ними,
співвласників жилого будинку) - за
договором або законом. Учасник
спільної часткової власності має право
вимагати виділення належної йому
частки зі складу земельної ділянки (у
тому числі й разом з іншими учасниками,
які цього вимагають) або виплати рештою
учасників грошової компенсації за цю
частку при неможливості її виділення
та отримання в його володіння,
користування частини спільної
земельної ділянки, що відповідає
розміру його частки. Учаснику спільної
сумісної власності зазначене право
належить за умови попереднього
визначення розміру рівних земельних
часток, якщо інше не передбачено
законом або не встановлено судом.
Набута юридичною особою земельна
ділянка не є спільною власністю її
засновників, учасників або членів і не
може розподілятися між ними як
співвласниками.

П.21 зазначеної постанови встановлено,
що порядок користування спільною
земельною ділянкою, у тому числі тією,
на якій розташовані належні
співвласникам жилий будинок,
господарські будівлі та споруди,
визначається насамперед їхньою угодою
залежно від розміру їхніх часток у
спільній власності на будинок, суд
відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги
цю угоду при вирішенні спорів як між
ними самими, так і за участю осіб, котрі
пізніше придбали відповідну частку в
спільній власності на землю або на
жилий будинок і для яких зазначена
угода також є обов'язковою. Це правило
стосується тих випадків, коли жилий
будинок було поділено в натурі.

Якщо до вирішення судом спору між
співвласниками жилого будинку розмір
часток у спільній власності на
земельну ділянку, на якій розташовані
будинок, господарські будівлі та
споруди, не визначався або вона
перебувала у користуванні
співвласників і ними не було досягнуто
угоди про порядок користування нею,
суду при визначенні частини спільної
ділянки, право на користування якою має
позивач (позивачі), слід виходити з
розміру його (їх) частки у вартості
будинку, господарських будівель та
споруд на час перетворення спільної
сумісної власності на спільну часткову
чи на час виникнення останньої.

Таким чином, частку земельної ділянки,
яка передається у власність
співвласникам будинку, повинні
визначати самі співвласники. Якщо
частки не визначено, то співвласники
повинні визначити, за яким принципом
землевпорядна організація має
розраховувати ці частки: відповідно до
площі, яку займає кожна частина
будинку, чи відповідно до її вартості;
відповідно до фактичного користування,
яке склалося, чи за іншим принципом.

З матеріалів справи вбачається, що
рішення зборів співвласників про
розподіл земельної ділянки відсутнє.

Оскільки ОСББ «Промінь-Умань» не
зареєструвало на себе право власності
на земельну ділянку, у якості
співвідповідачів потрібно було
залучати всіх співвласників
багатоквартирного будинку, тому що
визначення часток позивачів у спільній
сумісній власності рішенням суду, без
вияснення думки інших співвласників,
беззаперечно ущемляє законні права
співвласників, частки яких також не
визначені, суперечить
архітектурно-будівельним, санітарним
чи протипожежним правилам.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що висновки суду першої
інстанції відповідають обставинам
справи та доказам, які містяться в
матеріалах справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Викладені в апеляційних скаргах доводи
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи зазначені обставини,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, є обґрунтованим і не може бути
скасовано з підстав, викладених в
апеляційних скаргах.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317,
319 ЦПК України судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 -
відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 06 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7
до об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Промінь-Умань», Уманської міської
ради про визнання частки та визнання
права власності на спадкове майно
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий :

Судді :