441/1038/14-ц 2/441/476/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М ' Я М У К Р А Ї Н И

01.08.2014 року Городоцький районний суд
Львівської обл. в складі:

головуючого - судді
Українець П.Ф.

з участю секретаря
Боднар Ю.М.

представника
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Городок справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу, суд -

в с т а н о в и в :

20.06.2014р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення боргу, вимоги
мотивував тим, що зимою 2013р. відповідач
запропонував йому реєстрацію у своєму
будинку на АДРЕСА_1, з умовою оплати 15 000
грн. 26.01.2013р. відповідач взяв у нього
означену суму і видав розписку, але
процес реєстрації затягнувся, як
наслідок він й надалі залишався без
реєстрації. З літа 2013р. він проживає в с.
Керниця за іншою адресою, потреби у
реєстрації до відповідача не мав і
просив того повернути гроші, але
відповідач відмовив йому в цьому.
Просив стягнути з відповідача 15 000 грн.
боргу і 243 грн. 60 коп. судового збору.

В суді ОСОБА_2 позов підтримав,
покликаючись на мотиви такого, також
пояснив, що передавав відповідачу 15 000
грн. за земельну ділянку і за свою
реєстрацію до його будинку на АДРЕСА_1.
Про те, що відповідач земельної ділянки
не мав, власником житлового будинку, до
якого мав його зареєструвати не був,
він не знав. Просить стягнути із
відповідача 15 000 грн. та судові витрати.

На підтримання позову висловився також
представник позивача.

Відповідач позов заперечив, пояснив, що
в січні 2013р. вони із ОСОБА_2 дійшли згоди
про купівлю-продаж земельної ділянки в
с. Керниця, для цього останній, як
іноземець, мав тимчасово
зареєструватись до нього і передав
йому 15 000 грн., однак зареєструватись не
зміг, тому згодом зажадав повернення
грошей. Він виконував умови
домовленості, гроші отримані від
ОСОБА_2 витратив, реєстрації того за
своїм місцем проживання на АДРЕСА_1 не
перешкоджав, дав інші пояснення, в т.ч.,
що ОСОБА_2 дав йому 15 000 грн., як
завдаток, просить відмовити в позові.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд задоволює позов.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є
грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом. Ознакою завдатку
є те, що він одночасно виступає і
способом платежу, і способом
забезпечення виконання зобов'язання.

Правила ст. 571 ЦК України про залишення
завдатку особі, яка його одержала, або
стягнення з неї подвійної суми
завдатку застосовується в таких
випадках, коли між сторонами укладено
договір, проте він не виконується з
вини якоїсь із сторін.

Як убачається із пояснень сторін, вони
у січні 2013р. дійшли згоди про
купівлю-продаж земельної ділянки в с.
Керниця Городоцького р-ну Львівської
обл., для цього ОСОБА_2, як іноземець, мав
тимчасово зареєструється в селі,
ОСОБА_3 згодився на реєстрацію того за
своїм місцем проживання на АДРЕСА_1, під
ці домовленості ОСОБА_2 із власної
ініціативи передав останньому 15 000 грн.,
а той видав про це розписку. Оскільки
зареєструватись в селі ОСОБА_2 не зміг і
не може купляти землю, тому вимагає
повернення переданих відповідачу по
розписці грошей.

Факт передачі 26.01.2013р. ОСОБА_2 ОСОБА_3 15 000
грн. сторони визнають, це також
підтверджено розпискою відповідача
від 26.01.2013р. (а.с.4).

Із пояснень сторін та зібраних у
справі матеріалів (а.с.15-17) також
убачається:

що договору купівлі-продажу земельної
ділянки в с. Керниця ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у
2013р. не укладали;

що відповідач на праві власності
земельної ділянки, яку брався продати,
або ж будинку, в якому пропонував
реєстрацію позивачу в с. Керниця
Городоцького р-ну Львівської обл., не
мав і не має.

Оскільки договору купівлі-продажу
земельної ділянки в с. Керниця сторони
у 2013р. не укладали, за договором грошова
сума або рухоме майно, як завдаток, ними
прямо не визначались, тому передані
ОСОБА_2 26.01.2013р. ОСОБА_3 15 000 грн., є
авансом і підлягають поверненню.

Відповідач вимоги ОСОБА_2 від 29.05.2014р.
(а.с.5-6) про добровільне повернення
переданих грошей не виконав.

Покликання відповідача про те, що він
виконав свої зобов'язання за майбутнім
договором, укладення якого не
відбулось з вини ОСОБА_2, а тому 15 000 грн.
є завдатком і поверненню не підлягає,
суд, з огляду на вищенаведене, оцінює
критично.

Відмовляючи в позові суд також
ураховує, що відмінність авансу від
завдатку полягає в тому, що на аванс не
покладено функцію забезпечувати взяте
сторонами на себе зобов'язання
незалежно від того, яка сторона
відповідальна за невиконання
зобов'язання, той, хто отримав аванс
повинен його повернути.

Угода про завдаток має бути укладена в
письмовій формі. В такій угоді повинно
бути чітко визначено, що сума, яка
передається в рахунок належних за
договором платежів, є саме завдатком. В
разі, якщо це не буде встановлено,
передана сума вважається авансом,
тобто звичайною сумою попередньої
оплати за договором, яка не виконує
забезпечувальної функції, властивої
завдатку.

У тих випадках, коли сторони домовились
укласти договір, але відповідно його не
оформили, сплачені в рахунок виконання
договору платежі визнаються
авансовими і повертаються в тому
розмірі, в якому вони надавалися.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
стягує з відповідача в користь
позивача понесені ним судові витрати в
сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 159, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 570, 571, 1212 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1.,
зареєстр. по АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в користь ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово проживаючого
на АДРЕСА_2) 15 000 грн. авансу та 243 грн. 60
коп. судових витрат, а всього 15 243 грн. 60
коп.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів.

С у д д я :