АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22/790/6382/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа№ 643/5987/14-ц
Доповідач - Кружиліна О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

01 жовтня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Кружиліної О.А.,

суддів колегії - Кіпенка І.С.,
Макарова Г.О.,

при секретарі - Прийміч А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства « Комерційний
банк « Надра»

на рішення Московського районного суду
м. Харкова від 11 червня 2014 року

за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк « Надра» про визнання договору
застави недійсним ,

в с т а н о в и л а:

25 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк « Надра» ( далі - ПАТ КБ « Надра») де
просила визнати недійсним договір
застави № 6/5/2007/980-З/229 від 23 лютого 2007
року, укладений між ВАТ КБ « Надра» та
ОСОБА_3.

В обґрунтування позову посилалася на
те, що 23 лютого 2007 року між нею та ВАТ КБ
« Надра» укладено договір застави №
6/52007/980-З/229 для забезпечення виконання в
повному обсязі зобов'язань ОСОБА_4 за
кредитним договором №6/5/2007/980-К/228 від 23
лютого 2007 року. Позивачка вважає, що
зазначений договір порушує її цивільні
права, суперечить нормам
законодавства, та повинен бути
визнаний недійсним, зважаючи на те, у
п.п.1.1 договору застави ВАТ КБ « Надра»
зазначив неправильний номер
кредитного договору № 6/5/2007/980-К/228, що є
предметом забезпечення договору
застави. Насправді ж між ОСОБА_4 та ВАТ
КБ « Надра» 23 лютого 2007року був
укладений кредитний договір №
6/5/2007/840-К/228.

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 11 червня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Суд визнав недійсним договір
застави № 6/5/2007/980-З/229 від 23 лютого 2007
року, укладений між ВАТ КБ « Надра» та
ОСОБА_3.

Нпогодившись ззазначеним рішенням, ПАТ
КБ « Надра» подало апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у позові
відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилалося на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, а також порушення
і неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права.

Судова колегія , заслухавши
суддю-доповідача , пояснення осіб, що
з'явилися відповідно до статті 303 ЦПК
України перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги , вважає що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до частини 1 і 2 статті 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами статті 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини
, якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані ( порушення строку позовної
давності тощо ), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судова колегія вважає, що
зазначеним вимогам закону рішення суду
першої інстанції не відповідає .

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з
положень статті 24 Закону України « Про
заставу», частини 1 статті 215, частини 5
статті 203, статей 572, частини1 статті
589,частини 4 статті 591 ЦК України ,
Інструкцією НБУ № 23015/11 від 08.10.1993 року «
Про Методичні рекомендації по
застосуванню банками Закону України «
Про заставу», статтями 10, 11, 60 ЦПК
України та дійшов висновку, що зміст
договору застави № 6/5/2007/980-З/229 від 23
лютого 2007 року, укладений між ВАТ КБ «
Надра» та ОСОБА_3 суперечить вимогам
чинного законодавства .

Судова колегія не погоджується з
висновком суду першої інстанції і
вважає, що рішення суду підлягає
скасуванню , оскільки висновок
зроблено з неправильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, що є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення про відмову
ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог у
повному обсязі.

Судовим розглядом встановлено,
що 23 лютого 2007 року ОСОБА_3 та ВАТ КБ «
Надра» укладено договір застави №
6/52007/980-З/229 для забезпечення виконання в
повному обсязі зобов'язань ОСОБА_4 за
кредитним договором №6/5/2007/980-К/228 від 23
лютого 2007 року ( а.с. 4,5).

23 лютого 2007 року між ОСОБА_4 та ВАТ КБ
« Надра» був укладений кредитний
договір № 6/5/2007/840-К/228.

Отже, в пункті 1.1 договору застави
приватним нотаріусом допущена описка
у написанні номеру кредитного договору
, а саме № 6/5/2007/980-К/228, тоді як між ОСОБА_4
та ВАТ КБ « Надра» був укладений
кредитний договір № 6/5/2007/840-К/228 від 23
лютого 2007 року, яка в подальшому була
виправлена, що підтверджується
примірником договору, наданим суду
апеляційної інстанції, представником
ПАТ КБ « Надра» .

Виходячи із аналізу статті 215 ЦК
України, Закону України « Про заставу»,
та враховуючи роз'яснення , які
містяться у постанові Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06
листопада 2009 року « Про судову практику
розгляду цивільних справ про
визначення правочинів недійсними», суд
апеляційної інстанції вважає, що ті
обставини на які посилається
позивачка, як на підставу своїх
позовних вимог, не є підставами для
визнання недійсним договору застави №
6/5/2007/980-З/229 від 23 лютого 2007 року,
укладений між ВАТ КБ « Надра» та ОСОБА_3,
оскільки допущена описка у договорі не
впливала на суть правовідносин, які
виникли між сторонами та їх
волевиявлення при укладанні договору.

За наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції ,апеляційний суд
відповідно до вимог пункту 2 частини 1
статті 307 ЦПК України, на підставі
пункту 4 частини 1 статті 309 ЦПК України,
скасовує рішення суду першої
інстанції і ухвалює нове рішення по
суті позовних вимог про відмову ОСОБА_3
у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 УПК України,
ст. 215 ЦК України, Закону України « Про
заставу», постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06
листопада 2009 року « Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» , судова
колегія судової палати, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства « Комерційний
банк « Надра» - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 11 червня 2014 року - скасувати
і ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволені позовних
вимог.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення.

Касаційна скарга на рішення
апеляційного суду може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя-
Судді колегії-