Справа № 1304/8778/12
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/253/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

Головуючого судді -
Струс Л.Б.

суддів: Кабаля І.І.,
Шумської Н.Л.

при секретарі:
Бадівській О.О.

за участю:
представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне
рішення Галицького районного суду м.
Львова від 25 березня 2013 року у справі за
позовом ПАТ «Оксі Банк» до ОСОБА_3,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АБВ Техніка» про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Оксі Банк» звернулося з позовом до
ОСОБА_3, ТзОВ «АБВ Техніка» про
солідарне стягнення заборгованості за
кредитним договором з відкриття не
відновлюваної кредитної лінії
№32/11-НВКЛ від 01.08.2011 року у розмірі
5931845,59 грн. та сплаченого судового збору
в розмірі 3219,00 грн. В обґрунтування
позову покликається на те, що 01.08.2011
року між ТзОВ «АБВ Техніка» та ПАТ
«Оксі Банк» було укладено кредитний
договір з відкриттям не відновлюваної
кредитної лінії №32/11-НВЛК згідно умов
якого ТзОВ «АБВ Техніка» отримало
грошові кошти у розмірі 7200 000,00 грн., які
необхідно було б повернути до 31.07.2014
року із сплатою 20% річних та комісії,
відповідно до умов вказаного
кредитного договору. Згідно умов
кредитного договору погашення
заборгованості повинно здійснюватися
згідно графіку повернення кредиту,
яких є невід'ємною частиною кредитного
договору. Окрім сплати заборгованості
за кредитом позичальник - ТзОВ «АБВ
Техніка» зобов'язувалось сплачувати
проценти за користування кредитом та
комісійну винагороду щомісячно, не
пізніше п'ятого календарного дня
місяця. Однак, боржник ТзОВ «АБВ
Техніка» зобов'язання за договором
кредиту щодо повернення отриманого
кредиту та відсотків за користування
ним не сплачує. Крім того, з метою
забезпечення належного виконання умов
договору, між ПАТ «Оксі Банк» та ОСОБА_3
було укладено договір поруки №3/32/11-П,
згідно умов якого остання поручилася
перед кредитодавцем за виконання ТзОВ
«АБВ Техніка» умов кредитного
договору. Зважаючи на вказане, просить
суд стягнути солідарно із ТзОВ «АБВ
Техніка» та ОСОБА_3 суму заборгованості
в розмірі 5 931 845,59 грн. та
сплачений при подачі позовної заяви
судовий збір в розмірі 3219,00 грн.

Заочним рішенням Галицького районного
м. Львова від 25 березня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто солідарно із
ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою
відповідальністю «АБВ Техніка» на
користь Публічного акціонерного
товариства «Оксі Банк» заборгованість
за кредитним договором з відкриттям не
відновлюваної кредитної лінії
№32/11-НВКЛ від 01.08.2011 року у розмірі 5 931
845,59 грн. Стягнуто солідарно із ОСОБА_3
та Товариства з обмеженою
відповідальністю «АБВ Техніка» на
користь Публічного акціонерного
товариства «Оксі Банк» 3219,00 грн.
сплаченого при подачі позовної заяви
судового збору.

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 25 червня 2013 року заяву про
перегляд заочного рішення залишено без
задоволення

Дане рішення оскаржив
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подавши
апеляційну скаргу, у якій зазначає, що
районним судом при розгляді справи не
з'ясовано обставини, що мають істотне
значення, а саме, щодо суми
заборгованості, відсутні належні та
допустимі докази, які б свідчили про те,
коли боржник перестав виконувати свої
зобов'язання, не з'ясовано коли банк
надав поручителю документи про
заборгованість боржника, оскільки
останній таких не отримував. Окрім того
вказує, що в матеріалах справи відсутні
належні докази надання ТОВ «АБВ
Техніка» грошових коштів в розмірі 7 200
000, 00 грн. Також, звертає увагу суду на
те, що в матеріалах справи відсутній
будь-який документ чи інший доказ на
підтвердження порушення пункту 4.2.4 за
невиконання якого нараховано 351 888, 50
грн. неустойки.

Просить скасувати рішення
Галицького районного суду м. Львова від
25 березня 2013 року та ухвалити нове
рішення, яким в позові ПАТ «Оксі Банк»
відмовити повністю.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав
клопотання про відкладення розгляду
справи. Відповідно до вимог ст. 6
Конвенції про захист прав людини та
основних свобод справи про цивільні
права та обов'язки осіб мають бути
розглянуті у суді впродовж розумного
строку та згідно вимоги ст. 157, ч.1 ст. 303-1
ЦПК України, колегія суддів вважає, що
дане клопотання задоволенню не
підлягає.

ТзОВ «АБВ Техніка» явку свого
представника в судове засідання не
забезпечила, хоча про розгляд справи
повідомлялись належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення (а.с.
148), про причини неявки суд не
повідомлено та з клопотанням про
відкладення розгляду справи не
зверталось, тому розгляд справи
відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України
здійснюється колегією суддів за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника ОСОБА_2, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає що рішення суду
першої інстанції відповідає
зазначеним вимогам.

Районним судом встановлено, що 01.08.2011
року між позивачем та відповідачем
ТзОВ «АБВ Техніка» в особі
генерального директора Світлика І.М.
було укладено кредитний договір
№32/11-НВЛК з відкриттям
невідновлювальної кредитної лінії,
згідно п.п.1.1 якого позивач надав
відповідачу ТзОВ «АБВ Техніка» грошові
кошти в розмірі 7 200 000,00 грн., а
відповідач ТзОВ «АБВ Техніка»
зобов'язалося повернути кредит,
відповідно до п.п.4.2.1. до 16.00 год. 31.07.2014
року та сплатити 20% річних, а також
комісії на умовах, передбачених
зазначеним договором (а.с.5-8).

Згідно п. 2.4 вказаного кредитного
договору, повернення кредиту
здійснюється згідно з графіком
повернення кредиту, зазначеному в
додатку 1, який є невід'ємною частиною
Договору (а.с.8).

Окрім того, відповідно до згідно п.п.5.2.
кредитного договору сплата
позичальником процентів за
користування кредитом здійснюється
щомісячно, не пізніше п'ятого
календарного дня місяця, наступного за
звітним, а також в день повернення
кредиту.

У відповідності до п.п.4.2.3. кредитного
договору відповідач ТзОВ «АБВ Техніка»
зобов'язане своєчасно здійснювати
сплату позивачеві нарахованих
процентів за користування кредитом та
комісійної винагороди в умовах та
порядку визначеному кредитним
договором.

Як вбачається із матеріалів справи, а
саме довідки про рух коштів по рахунку
НОМЕР_1 за період з 01.08.2011 року до 26.09.2012
року (а.с.14) відповідач ТзОВ «АБВ
Техніка» свої зобов'язання за умовами
зазначеного кредитного договору не
виконує неналежним чином та порушив
такі.

З метою забезпечення виконання
відповідачем ТзОВ «АБВ Техніка»
зобов'язань за кредитним договором
№32/11-НВЛК з відкриттям не
відновлювальної кредитної лінії від
01.08.2011 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3 було укладено
договір поруки №3/32/11-П від 01.08.2011 року,
згідно умов якого ОСОБА_3 поручається
перед позивачем за виконання ТзОВ «АБВ
Техніка» в повному обсязі усіх його
обов'язків, що виникли з кредитного
договору №32/11-НВЛК з відкриттям не
відновлювальної кредитної лінії від
01.08.2011 року (а.с.11).

Даний договір укладався за дорученням
ОСОБА_3 - ОСОБА_8 згідно довіреності від
29 липня 2011 року (а.с. 12). Дане доручення
оскаржувалось і відповідно до рішення
Апеляційного суду Львівської області
від 19 грудня 2012 року встановлено, що
оскаржуване доручення укладалось
відповідно до вимог закону.

Таким чином довіреність від 29 липня 2011
року посвідчена приватним нотаріусом
Ялтинського МНО Автономної Республіки
Крим - ОСОБА_9 на представлення
інтересів ОСОБА_3 - ОСОБА_8 була чинною
на день укладення договору поруки
№3/32/11-П від 01.08.2011 року та відповідала
вимогам закону.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин
за кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави
(договір позики), якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Згідно ч.1 ст.536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що
розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 543 ЦК України
передбачено, що у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників), кредитор має право
вимагати виконання обов'язку частково
або в повному обсязі як від усіх
боржників разом, так і від будь-кого з
них окремо.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ч.1,2 ст.554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ПАТ «Оксі Банк», суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що у відповідачів у зв'язку із
порушеннями зобов'язань за кредитним
договором виникла заборгованість
перед позивачем в сумі 5 931 845, 59 грн., яка
підлягає стягненню із відповідачів
солідарно.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком районного суду.

Покликання апелянта в апеляційній
скарзі на те, що в справі відсутні
належні докази надання ТзОВ «АБВ
Техніка» грошових коштів в розмірі 7 200
000, 00 грн. спростовується випискою ПАТ
«Оксі Банк» про рух коштів з 01.08.2011р. по
26.09.2012р. по рахунку НОМЕР_1 ТзОВ «АБВ
Техніка» (а.с. 14).

Окрім того колегією суддів
встановлено, що згідно ухвали
Галицького районного суду м. Львова
від 04 серпня 2014 року справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_8, ПАТ «Оксі Банк» про
визнання договору поруки від 01.08.2011р.
недійсним - залишено без розгляду. Як
вбачається із даної ухвали, вона не
оскаржена та набрала законної сили
09.08.2014р. (а.с. 156).

Інші доводи апеляційної скарги
висновків районного суду не
спростовують, тому підстав для
скасування заочного рішення
Галицького районного суду м. Львова від
25 березня 2013 року колегія суддів не
вбачає.

Рішення суду першої інстанції ухвалене
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права у відповідності
до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст..ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст..ст.308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 25 березня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді І.І. Кабаль

Н.Л. Шумська