УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської
І.М., Гримич М.К., Висоцької В.С.,
Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_8, треті особи: комунальне
підприємство «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна», ОСОБА_9, ОСОБА_10,
реєстраційна служба Головного
управління юстиції в м. Києві, про
припинення права власності на частку у
спільному майні, за касаційною скаргою
ОСОБА_7, подану представником ОСОБА_11,
на рішення Подільського районного суду
м. Києва від 04 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 16 січня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом про припинення права
власності на частку у спільному майні.
Свої вимоги мотивував тим, що 06 жовтня
2004 року він набув права власності на
Ѕ частину житлового будинку
АДРЕСА_1. У 2005 році будинок був
розділений в натурі за рішенням
Подільського районного суду м. Києва.
Власником квартири АДРЕСА_2 та
відповідної частини будинку стали
ОСОБА_9 та ОСОБА_12, а після смерті
останньої спадкоємцем її майна став
ОСОБА_10 Співвласниками квартири
АДРЕСА_1 є позивач та відповідач. Частка
ОСОБА_7 складає 7/8 частин квартири
АДРЕСА_1 житлового будинку, а ОСОБА_8 1/8
частин квартири. Посилався на те, що
частка відповідачки є незначною і не
може бути виділена в натурі, оскільки
відповідає площі в розмірі 7,95 кв. м.
Також вважав, що відповідачка порушує
його право на користування його
частиною майна, створює конфліктні
ситуації, не несе витрати по утриманню
своєї частини майна, просить припинити
право власності ОСОБА_8 на 1/8 частину
житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати
за ним право власності на 1/8 частину
житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 04 липня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 16 січня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу суду апеляційної
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
на підставі доказів, поданих сторонами,
що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що відсутні, визначені
ст. 365 ЦК України, підстави для
припинення права власності
відповідачки на частку у спільному
майні.

Із матеріалів справи встановлено, що
оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Судом першої інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального права до спірних
правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
суду першої інстанції. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про її відхилення та залишення без змін
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 04 липня 2013 року та ухвали
апеляційного суду м. Києва від 16 січня
2014 року, оскільки вони є законними та
обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, подану
представником ОСОБА_11, відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 04 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 16 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич В.С. Висоцька О.В.
Кафідова