АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/728/14
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/1576/К/14
суддя Чайкін І.Б.
Категорія - 26 ( І )
Суддя-доповідач -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М.,
Соколан Н.О.

при секретарі - Булах К.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника відповідача Публічного
акціонерного товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» на
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 03 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи:

представник відповідача Публічного
акціонерного товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» -
Юфєрєва Олена Миколаївна,

представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» (далі
- ПАТ «ПівнГЗК») про стягнення
моральної шкоди, посилаючись на те, що
він, працюючи тривалий час в шкідливих
умовах праці, отримав професійне
захворювання, у зв'язку із чим
висновком МСЕК від 08.07.2013 року йому було
встановлено стійку втрату професійної
працездатності у розмірі 55% та визнано
інвалідом третьої групи.

Вважає, що у зв'язку з отриманим
професійним захворюванням йому
спричинено моральну шкоду, розмір якої
він визначив у 243 000 грн. та просив суд
стягнути цю суму з відповідача на свою
користь.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 03 червня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ПівнГЗК» на користь
ОСОБА_3 у якості стягнення моральної
шкоди, заподіяної при виконанні
трудових обов'язків 25 000 грн. без
урахування податку з доходів фізичних
осіб.

Стягнуто з ПАТ «ПівнГЗК» на користь
держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ПАТ «ПівнГЗК» ставить
питання про скасування рішення суду і
ухвалення нового рішення про відмову
позивачу в задоволенні позову,
посилаючись на те, що позивач
добровільно працював тривалий час у
шкідливих умовах праці та, оскільки
причиною його професійного
захворювання є саме тривалий час
роботи в умовах впливу на організм
шкідливих факторів, саме його дії стали
причиною професійного захворювання;
факт заподіяння моральних страждань не
підтверджений достовірними доказами;
розмір моральної шкоди
необґрунтований.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу представник позивача ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 зазначає, що оскаржуване судове
рішення є законним та обґрунтованим, в
процесі розгляду справи суд не порушив
норм ні матеріального, ні
процесуального права, а тому рішення
суду слід залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача ПАТ
«ПівнГЗК» - Юфєрєву О.М., яка підтримала
доводи апеляційної скарги та просила
її задовольнити, представника позивача
ОСОБА_3 - ОСОБА_5, яка заперечувала проти
доводів апеляційної скарги та просила
її відхилити, посилаючись на обставини,
викладені в письмових запереченнях на
апеляційну скаргу, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та письмових
заперечень на неї, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, працюючи
протягом тривалого часу, впродовж 28
років на різних посадах ПівнГЗК, ВАТ та
ПАТ «ПівнГЗК», в умовах впливу
шкідливих факторів, отримав професійне
захворювання з відповідним діагнозом:
1). Вібраційна хвороба другого ступені
від дії загальних вібрацій з помірно
вираженим церебрально-периферичним
ангіодистонічним синдромом у
поєднанні з полірадикулопатією L4-L5-S1
та С6-С8 білатерально з вираженими
статико-динамічними порушеннями,
мязово тонічними синдромом,
нейродистрофією у вигляді двобічного
плечолопаткового періартрозу (ПФС
першого-другого ст), деформуючого
артрозу ліктьових суглобів, (ПФС
пуршого-другого ст.), деформуючого
артрозу колінних (ПФ першого-другого
ст.) суглобів, стійкий больовий синдром;
2). Нейромсенсорна приглухуватість
першого ст. (з легким зниженням слуху).

Висновком МСЕК від 08.09.2013 року позивачу
було первинно встановлено стійку
втрату професійної працездатності у
розмірі 55%, із них 50% по вібраційний
хворобі та 5% по туговухості та визнано
інвалідом третьої групи з наступним
переоглядом 01 липня 2014 року (а.с. 20 ).

Суд, частково задовольняючи позов,
обґрунтовано виходив з доведеності
позовних вимог ОСОБА_3 та вірно
встановив, що між сторонами склалися
трудові правовідносини, оскільки
професійне захворювання отримано
позивачем під час виконання ним
трудових обов'язків і пов'язане з
виробництвом, і наявності у зв'язку з
цим підстав, передбачених ст. 237-1 КЗпП
України, для відшкодування моральної
шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України
передбачено відшкодування власником
або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику у разі
порушення його законних прав, що
призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» роз'яснено, що
відповідно до статті 237-1 КЗпП України
за наявності порушення прав працівника
у сфері трудових відносин, зокрема,
виконання робіт у небезпечних для
життя і здоров'я умовах, яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) покладається на власника
або уповноважений ним орган незалежно
від форми власності, виду діяльності
чи галузевої належності.

Як вбачається з акту розслідування
професійного захворювання від 30
травня 2013 року (а.с. 16-19), причиною
професійних захворюваннь ОСОБА_3 є
праця в умовах перевищення гранично
допустимого рівня небезпечних та
шкідливих факторів виробничого
середовища та трудового процесу
(вібрація та шум), які виникли в
результаті порушення керівництвом
підприємства, де працював хворий, ст. 153
КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про
охорону праці», якими передбачений
обов'язок власника або уповноваженого
ним органу створити на робочому місці
умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці.

При цьому, доводи апеляційної скарги
відповідача про добровільність
виконання робіт у шкідливих умовах
праці позивачем, не знімають з
відповідача обов'язку виконати вимоги
ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону
України «Про охорону праці» й нести
відповідальність в законом
вставленому порядку за їх невиконання.

Спростовуються й доводи відповідача
щодо відсутності підстав
відшкодування ОСОБА_3 моральної шкоди,
оскільки, факт заподіяння такої шкоди у
зв'язку з отриманими ним професійними
захворюваннями встановлений в
судовому засіданні. Так, позивач час
від часу змушений проходити
амбулаторний та стаціонарний курс
лікування, переносить фізичні
страждання, позбавлений нормальних
життєвих зв'язків, що вимагає
додаткових зусиль для організації його
життя.

Колегія суддів погоджується із
визначеним судом першої інстанції
розміром відшкодування моральної
шкоди, стягнутої з відповідача на
користь позивача, який визначено ним,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" № 4 від
31.03.1995 року з подальшими змінами, яким
передбачено, що розмір моральної шкоди
суд визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, вирішуючи спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін, що
брали участь у справі, обставини
справи, перевірив доводи і заперечення
сторін, дав їм належну правову оцінку,
ухвалив рішення, яке відповідає
вимогам закону. Висновки суду
обґрунтовані і підтверджуються
письмовими доказами.

Інші доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів, оскільки вони
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці. Проте відповідно до вимог
ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є
виключною компетенцією суду,
переоцінка доказів діючим
законодавством не передбачена. Судом
першої інстанції повно та всебічно
досліджені обставини справи,
перевірені письмові докази та надано
їм належну оцінку.

Отже, вирішуючи спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін, що
брали участь у справі, обставини
справи, перевірив доводи і заперечення
сторін, дав їм належну правову оцінку,
ухвалив рішення, яке відповідає
вимогам закону. Висновки суду
обґрунтовані і підтверджуються
письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
відповідача Публічного акціонерного
товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» -
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 03 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: