Провадження № 2/161/4729/14
У Х В А Л А

01 жовтня 2014 року
місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.

при секретарі Марчак Е.Є.,

вивчивши заяву позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Разом з тим, від позивача надійшла
заява про забезпечення позову, в якій
просить в порядку забезпечення позову
накласти арешт на належну ОСОБА_2
земельну ділянку та житловий будинок,
що знаходяться по АДРЕСА_1 Луцького
району в межах 7992,34 дол. США.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
необхідні для забезпечення позову (ч. 2
ст. 151 ЦПК України).

Згідно статті 152 ЦПК України позов
забезпечується: накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії. У разі необхідності судом
можуть бути застосовані інші види
забезпечення позову. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України, види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верхового суду
України в своїй постанові № 9 від 22
грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», зокрема у пункті № 4,
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

У поданій до суду заяві заявник не
наводить достатнього обґрунтованого
припущення про те, що невжиття заходів
забезпечення позову може в майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Крім того,
позивач не вказує дійсної ринкової
вартості майна станом на час подачі
позову до суду та доказів належності
даного майна відповідачу, а тому не
можливо зробити висновок про
співмірність забезпечення позову з
позовними вимогами.

З врахуванням викладеного, в
задоволенні заяви про забезпечення
позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги на ухвалу суду
протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Т.М. Філюк