Справа № 348/1306/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1739/2014
Головуючий у 1 інстанції Безбородько
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді Фединяка
В.Д.

суддя: Малєєва
А.Ю., Меленко О.Є.
секретаря
Мельник О.В.

з участю ОСОБА_2 його
представника

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_4 про зменшення розміру
аліментів за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Надвірнянського
районного суду від 23 червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в
суд із указаним позовом і зазначав, що
рішенням Надвірнянського районного
суду від 01 листопада 2012 року з нього
стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4
на утримання неповнолітніх дітей:
дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 720 грн.
щомісячно до досягнення дітьми
повноліття. Посилаючись на те, що він
з січня 2014 отримує тільки пенсію по
третій групі інвалідності у розмірі 949
грн. і на проживання йому залишається
лише 229 грн., просив зменшити розмір
аліментів до 240 грн. щомісячно до
досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Надвірнянського
районного суду від 23 червня 2014 року
відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні
позову.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення з ухваленням
нового про задоволення позову,
вказуючи на те, що суд неповно
з'ясував обставини справи, допустив
порушення норм матеріального і
процесуального права та ухвалив
помилкове рішення. На думку
апелянта, суд не врахував того, що він
є інвалідом 3 групи, отримує пенсію у
розмірі 949 грн., а тому немає змоги
сплачувати аліменти у встановленні
рішенням суду розмірі.

У судовому засіданні ОСОБА_2
підтримав доводи апеляційної скарги,
просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явилась, хоч про час і місце
розгляду справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, що
відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду справи у її
відсутності.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того,
позивач, якому встановлена 3 група
інвалідності, є молодим і за
висновком лікарської комісії може
працювати. Відповідачка не має
можливості утримувати дітей, у зв'язку
з тим, що не працює, оскільки здійснює
догляд за малолітніми дітьми.

Висновок суду відповідає
вимогам закону та матеріалам справи.

За змістом ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України
аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька або в твердій грошовій сумі і
виплачується щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

З матеріалів справи вбачається,
що рішенням Надвірняняського
районного суду від 01 листопада 2012 року
стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 на
утримання неповнолітніх дітей: дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 720 грн. щомісячно
до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року N 3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК
України розмір аліментів, визначений
судовим рішенням або за домовленістю
між батьками, суд може змінити за
позовом платника або одержувача
аліментів у зв'язку зі зміною
матеріального чи сімейного стану,
погіршення чи поліпшення здоров'я
когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили.

Судом установлено, що в ОСОБА_2
погіршився стан здоров'я і на даний
час він є інвалідом третьої групи,
отримує дохід у розмірі 949 грн. (а.с.7,10).
Проте, така зміна стану здоров'я є
тимчасовою, позивач є працездатним,
може виконувати роботи з помірним
навантаження, що підтверджується
лікарським висновком, останній є
молодою, працездатною особою і
спроможний сплачувати аліменти на
утримання дітей у розмірі визначеним
рішенням суду, які вкрай необхідні на
утримання дітей.

Щодо виконання тимчасових робіт
та отримання мінливого заробітку
позивач частково не заперечував.

Інших доказів, які
підтверджували, що відповідно ч.1ст. 192
СК України у позивача змінився
матеріальний стан, тому підлягає
зміні розмір аліментів, визначений за
рішенням суду на утримання
неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 не подав.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду викладених в оскаржуваному
рішенні, тому не можуть бути підставою
для скасування справедливого і по
суті правильного рішення суду лише з
одних формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів
вважає оскаржуване рішення таким, що
ухвалене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.
Підстав для скасування цього рішення,
за доводами апеляційної скарги не
встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Надвірнянського районного
суду від 23 червня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
А.Ю.Малєєв

О.Є.Меленко