Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1547/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Гут Ю. О.
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

18.06.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді:
Черненко В.В.

суддів: Кіселика С.А.,
Потапенка В.І.

за участю секретаря:
Донець А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Голованівського
районного суду Кіровоградської
області від 14.03.2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю
агропромислова компанія «Розкішна»,
відділу Держземагенства у
Голованівському районі про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, визнання недійсним рішення
Голованівського відділення
Кіровоградської регіональної філії ДП
„ Центр державного земельного
кадастру " Про державну реєстрацію
договору оренди землі, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю агропромислова
компанія «Розкішна» (далі - ТОВ АПК
«Розкішна») з зазначеним позовом,
мотивуючи позовні вимоги тим, що
відповідно до державного акту №028882 їй
належить земельна ділянка НОМЕР_1,
розміром 4,07 га, яка знаходиться на
території Розкішненської сільської
ради Голованівського району
Кіровоградської області.

Позивач зазначив, що за усною
домовленістю з відповідачем, без
укладення відповідного договору
оренди земельної ділянки, відповідач
користувався належною їй на праві
власності земельною ділянкою НОМЕР_1,
розміром 4,07 га, розташованої на
території Розкішненської сільської
ради Голованівського району
Кіровоградської області.

Позивач зазначив, що весною 2013 року
позивач повідомив ТОВ АПК «Розкішна»
про намір розпорядитись цією земельною
ділянкою на власний розсуд і просив не
займати земельну ділянку, однак
відповідач відмовився повернути
земельну ділянку , пославшись на
наявність договору оренди землі від 3
січня 2007 року, укладений між позивачем
та відповідачем . Позивач зазначив, що
такий договір з відповідачем не
укладався та не підписувався. Позивач ,
посилаючись на зазначені обставини
просив визнати недійсним договір
оренди землі відповідно до статті 215 ЦК
України.

Позивач також зазначив, що
Голованівським відділенням філії ДП
«ЦДЗК», не зважаючи на відсутність на
договорі підпису орендодавця та
відповідної заяви, було незаконно
проведено його державну
реєстрацію. Позивач вважає, що ТОВ АПК
«Розкішна», за відсутності її
волевиявлення на укладення договору
оренди, самовільно ініціював його
складання та надав реєстратору, який
свідомо порушивши покладені обов'язки
по перевірці спірного договору на
відповідність закону, зареєстрував
договір, що на думку позивача свідчить
про зловмисну домовленість
відповідачів, а отже, і про недійсність
договору на підставі ст. 232 ЦК
України. Посилаючись на зазначені
обставини, позивач просив суд визнати
недійсним договір оренди землі від
03.01.2007р. та визнати недійсним рішення
Голованіського відділення
Кіровоградської філії ДП «ЦДЗК» про
державну реєстрацію договору оренди
землі від 03 січня 2007 року щодо вчинення
запису за № 413 в Державному реєстрі
земель та стягнути з відповідача
судові витрати.

Рішенням Голованівського районного
суду Кіровоградської області від 14
березня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції у зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення по суті
заявлених позовних вимог. Зокрема
зазначено , що суд при розгляді справи
неповно з'ясував обставини справи, не
врахував доводи позивача щодо
нікчемності спірного договору оренди
землі , не вирішив питання про
скасування його державної
реєстрації та помилково застосував
позовну давність до спірних
правовідносин.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до ст.303 ЦПК
України в межах доводів викладених в
апеляційній скарзі та вимог ,
заявлених у суді першої інстанції ,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції встановив , що
позивач є власником земельної ділянки
НОМЕР_1 розміром 4.07 га. яка знаходиться
на території Розкішненської сільської
ради Голованівського району
Кіровоградської області, що
підтверджується копією державного
акту направо приватної власності на
землю серії ІІІ-КР № 028882.

Вказаною земельною ділянкою з 2007 року
користується ТОВ АПК «Розкішна», яка
сплачує позивачу орендну плату.

Згідно договору оренди землі від 03
січня 2007 року ТОВ АПК «Розкішна» та
ОСОБА_2 уклали договір оренди,
відповідно до якого орендодавець
надає, а орендар приймає в строкове
платне користування на 10 років
земельну ділянку для
сільськогосподарського виробництва,
яка знаходиться на території
Розкішненської сільської ради
Голованіського району, державний акт
серії 111-КР №028882. Договір оренди
зареєстрований у Голованівському
районному відділі Кіровоградської
регіональної філії ДП „ Центр
державного земельного кадастру " про,
що у Державному реєстрі земель вчинено
запис від 30.04.2007 року за № 413.

Суд першої інстанції встановив , що
примірник договору оренди землі , який
знаходиться у позивача та долучений
до матеріалів справи як належний доказ
на підтвердження позовних вимог не
містить підпису позивача в графі
«Орендодавець». Примірник договору
оренди, який знаходиться у відповідача
та долучений до матеріалів справи як
належний доказ на спростування
позовних вимог містить підпис в графі
«Орендодавець». Примірник договору
оренди , який повинен знаходитись в
органі , який проводив державну
реєстрацію , відсутній .

Суд першої інстанції зазначив,
приймаючи до уваги що в одному
примірнику оренди землі від 03.01.2007 року
не має підпису в графі «орендодавець»,
а в другому примірнику є підпис в графі
«орендодавець» який позивачем не
визнається , як його підпис то в даному
випадку необхідно було б провести
почеркознавчу експертизу з метою
встановлення дійсності підпису , однак
позивачем не виявлено бажання
заявляти клопотання про проведення
зазначеної експертизи то суд дійшов
висновку, що вказаний підпис належить
позивачу.

Суд першої інстанції зазначив, що
судом встановлено факт отримання
орендної плати за користування
спірною земельної ділянкою за період з
2007 року по 2013 рік . Встановлені
обставини не заперечує позивач.

Суд першої інстанції зазначив, що у
зв'язку з тим, що відповідач по справі
заявив клопотання про застосування
строків позовної давності відповідно
до частини 3 статті 267 ЦК України то суд
першої інстанції визнав дане
клопотання обґрунтованим і дійшов
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволення в цій частині
позовних вимог з підстав пропуску
позивачем строку позовної давності
звернення до суду за захистом свого
порушеного права, при цьому суд першої
інстанції не погодився з доводами
позивача , що про своє порушене право
той дізнався тільки у 2013 році, оскільки
такі доводи спростовуються
матеріалами справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що не знайшли свого підтвердження і
доводи позивача в частині позовних
вимог про визнання недійсним рішення
Голованівського відділення
Кіровоградської регіональної філії ДП
„ Центр державного земельного
кадастру " Про державну реєстрацію
договору оренди землі.

Колегія суддів дійшла висновку, що з
такими висновками суду першої
інстанції погодитись в повному обсязі
неможливо.

Відповідно до ст..213 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин , на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст..215 ЦПК України в
рішенні суду повинно бути вказано на
підставі яких доказів та з яких
мотивів суд вважає встановленою
наявність або відсутність фактів якими
обґрунтовувались вимоги чи
заперечення .

Згідно положень ч.1,3 ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно частини 1 статті 638 ЦК
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору та умови, що визначені
законодавством як істотні.

Відповідно до частини 2 статті 792 ЦК
України відносини щодо найму (оренди)
земельної ділянки регулюються законом.

Порядок набуття, реалізації і
припинення права на оренду земельної
ділянки та укладення договорів оренди
урегульований Законом України «Про
оренду землі».

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про
оренду землі» визначені істотні умови
договору оренди. Відсутність в такому
договорі однієї з таких істотних умов є
підставою для відмови у державній
реєстрації договору, а також для
визнання його недійсним відповідно до
закону (частини 2 статті 15 Закону).

Укладений договір визнається
недійсним на підставі статті 215 ЦК
України при недодержанні в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 ЦПК України.

Згідно з вимогами частини 3 статті 203
ЦК України волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до статті 232 ЦК України
правочин, який вчинено внаслідок
зловмисної домовленості представника
однієї сторони з другою стороною,
визнається судом недійсним.

Визнаючи доведеним факт відсутності
волевиявлення ОСОБА_2 на укладення
договору оренди, суд послався на
наданий позивачем примірник договору,
в якому дійсно відсутній її підпис., як
орендодавця. Не підписані нею і
долучені до цього примірника додаток
до договору оренди щодо розміру та
форми орендної плати, акт приймання -
передачі об'єкта оренди (а.с.5-8).

Між тим, при розгляді справи в суді
першої інстанції представником
відповідача надано інший аналогічний
примірник цього договору оренди, з
відповідними невід'ємними додатками
(а.с. 17-23 ), який за формою, змістом та
порядком укладення відповідає вимогам
Закону «Про оренду землі», чинного на
час його укладення, Типовому договору,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 3 березня 2004 року
№ 220 ( із змінами, внесеними згідно з
Постановою КМУ № 1724 від 13.12.2006 року), та
містить підписи сторін. Договір
пройшов державну реєстрацію в
Голованівському районному відділі
Кіровоградської регіональної філії
«Центр ДЗК».

При дослідженні цього примірника в
суді першої інстанції представник
позивача стверджував, що підписи в
договорі, додатку та акті
приймання-передачі земельної ділянки
від імені ОСОБА_2 виконані не нею.

Однак, будь-яких належних і допустимих
доказів на підтвердження цього факту
позивач не надав, незважаючи на те, що
відповідач цей факт не визнавав, про
призначення і проведення судової
почеркознавчої експертизи позивач не
заявляв клопотання ні в суді першої
інстанції, що підтверджується даними
журналу судового засідання, як не
заявлялось таке клопотання і в
апеляційній скарзі. З матеріалів
справи вбачається,що відповідач
протягом 2007-2013 років сплачував за
спірним договором орендну плату, а
ОСОБА_2 її отримувала, що
підтверджується даними відповідних
відомостей (а.с.24-30). Зазначені
обставини підтверджують доводи
представника ТОВ АПК «Розкішна» про
обізнаність позивача щодо існування
орендних правовідносин.

З огляду на встановлене , відсутність
підпису ОСОБА_2 як орендодавця в
наявному в неї примірнику договору не
можна визнати достатньою обставиною
для висновку про відсутність її
волевиявлення на укладення договору
оренди і, як наслідок, визнання
правочину недійсним на підставі ч. 1 ст.
215, ч. 3 ст. 203 ЦК, якими
обґрунтовувались позовні вимоги.

За недоведеності зазначених обставин
про відсутність волевиявлення
позивача на укладення договору оренди,
недоведеними є і підстави визнання
недійсним договору оренди з підстав
визначених ст. 232 ЦК України.

Колегія суддів дійшла висновку , що
ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції дійшов до помилкового
висновку про наявність правових
підстав для відмови в позові за
пропуском позовної давності.

Суд першої інстанції не звернув увагу
на те, що положення ЦК України про
позовну давність застосовуються лише у
випадку обґрунтованості позову. У разі,
якщо вимоги позову є необґрунтованими,
то суд має відмовити в його задоволенні
за необґрунтованістю.

Тому рішення в цій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у визнанні недійсним
оспорюваного договору оренди від 03
січня 2007 року саме у зв'язку з тим, що
позов не доведено, що відповідно до
роз'яснень Пленуму Верховного Суду
України, наведених в п.11 постанови від 18
грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у
цивільній справі», є самостійною
підставою для цього.

Не ґрунтуються на законі і доказах
наведені в позовній заяві та
підтримані представником позивача
доводи про зловмисну домовленість
між відповідачами щодо державної
реєстрації оспорюваного договору як
передбаченої ст. 232 ЦК підстави для
визнання правочину недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що
обидва примірники договору містять
реєстраційні написи про його
державну реєстрацію в
Голованівському районному відділі
Кіровоградської регіональної філії ДП
«Центр державного земельного
кадастру» 30 квітня 2007 року за № 413.
В Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі внесено
відповідний запис.

Відповідно до п. 2 Порядку державної
реєстрації договорів оренди землі,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25 грудня 1998р. №
2073, що був чинний на час укладення
договору, державна реєстрація
договорів оренди є офіційним визнанням
і підтвердженням державного факту
виникнення або припинення права оренди
земельних ділянок.

Реєстрація договору є
адміністративним актом, тобто
елементом зовнішнім щодо договору. Дії,
направлені на державну реєстрацію
договору, не мають ознак окремого
правочину, а тому не може визнаватися
недійсним рішення Голованіського
відділення Кіровоградської філії ДП
«ЦДЗК» про державну реєстрацію
договору оренди землі від 3 січня 2007
року щодо вчинення запису за № 413 в
Державному реєстрі земель.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюються на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України є підставою для його
скасування з ухваленням нового
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі у
зв'язку з необґрунтованістю позовних
вимог.

Керуючись ст. 303-304, 307, 309, 313-314, 316-317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Голованівського районного
суду Кіровоградської області від 14
березня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову про визнання
недійсним договору оренди землі № б/н
від 03.01.2007 року укладеного між ОСОБА_2
та товариством з обмеженою
відповідальністю агропромислова
компанія «Розкішна», та про визнання
недійсним рішення Голованівського
відділення Кіровоградської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру» про
державну реєстрацію договору оренди
землі № б/н від 03.01.2007 року укладеного
між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою
відповідальністю агропромислова
компанія «Розкішна», щодо вчинення у
державному реєстрі земель запису від
30.04.2007 року за №413 - відмовити.

Судові витрати понесені по справі
покласти на сторони.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти дні.

Головуючий:

Судді: