Провадження №2/761/131/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарях - Бєловій О.І.,
Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ
спільного майна подружжя та визнання
права власності на автомобіль «Джип
Командер», стягнення вартості у
різниці виділеного майна, -

в с т а н о в и
в :

У листопаді 2012 року до суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (змінила
після розірвання шлюбу на прізвище
ОСОБА_2) про поділ спільного майна
подружжя.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що з 29.03.1997 року перебував у
шлюбі з відповідачкою, з якою припинили
шлюбні відносини у травні 2011 року, з
серпня 2011 року сумісно не проживають.
Шлюб розірвано рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 15 листопада 2011 року.

У період шлюбу ними придбано майно,
зокрема автомобіль «Джип.Командер», 2007
року випуску, д.н. НОМЕР_1 та
автомобільний причеп «Жилий дім», 2002
року випуску, д.н. НОМЕР_2, вартістю 15.000
доларів США, які є спільною сумісною
власністю сторін. Посилаючись на те, що
він зареєстрований приватним
підприємцем, сферою діяльності якого
за отриманою ліцензією є пасажирське
перевезення, позивач просив виділити
йому автомобіль «JEEP COMMANDER» номер шасі
НОМЕР_11, 2007 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, а відповідачу залишити
автомобільний причеп «Жилий дім», 2002
року випуску, д.н. НОМЕР_2, вартістю 15.000
доларів США та зобов'язати ОСОБА_2
повернути йому документи на
зареєстрований на нього автомобіль «JEEP
COMMANDER» номер шасі НОМЕР_11, 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_1.

У зустрічному позові про поділ майна до
ОСОБА_1, поданому у травні 2013 року (а.с.53
том-1) ОСОБА_2 зазначила, що не ведуть
спільного господарства та сумісно не
проживають з серпня 2011 року та
стверджувала про те, що при розірванні
шлюбу ОСОБА_1 пояснив, що не має спору
щодо поділу майна, залишає дружині усе,
що було придбано разом, нічого не
забрав. Тому просила поділити у натурі
майно, що є об'єктом спільної сумісної
власності, а саме:

залишити у власності ОСОБА_1:

- автомобіль «Тойота Камрі» д.н. НОМЕР_3,
2007 року випуску;

- автомобіль «Тойота Прадо» д.н. НОМЕР_4,
2007 року випуску;

визнати за нею ОСОБА_2 право власності
та виділити їй:

- автомобіль «Джип Командер» д.н.
НОМЕР_1, 2006 року випуску;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
грошові кошти у сумі 16.500 доларів США що
складають половину з вкладу
«Класичний» НОМЕР_12 від
15.06.20011 року в банку «Райффазен Банк
Аваль» половину процентів на цей вклад
(сума не названа)

- стягнути з ОСОБА_1 на її користь
різницю вартості присудженого ОСОБА_1
майна; (сума не названа)

- визнати за нею право особистої
приватної власності на автомобільний
причеп «Жилий дім», 2002 року випуску, д.н.
НОМЕР_2.

У процесі розгляду справи, позивач
подала нову редакцію зустрічного
позову від 04.12.2013 року (а.с.199, 201-202),
зазначивши, що їй стало відомо, про те,
що ОСОБА_1 має інші об'єкти спільного
майна подружжя, що підтверджено
звітами СПД ОСОБА_1 про отримання ним
коштів від підприємницької діяльності
(а.с.159-170) Вона не знала про продаж
автомобілів «Тойота Камрі», та «Тойота
Прадо», згоди на продаж яких вона не
надавала.

Оскільки ОСОБА_1 відмовляється від
попередніх домовленостей про те, що він
не має претензій стосовно майнового
спору ОСОБА_2 просить розділити майно
(а.с. 201-202) та виділити їй:

- автомобіль «Джип Командер» д.н.
НОМЕР_1, 2006 року випуску з визнанням
права власності на неї та припинити
право власності на позивача;

- стягнути з ОСОБА_1 ? частину грошових
коштів у розмірі 16.500 доларів США та
половину процентів з рахунку НОМЕР_12
вкладника ОСОБА_1, як вклад «Класичний»,
внесений за договором від 15.06.2011 року до
ПАТ «Райффазен Банк Аваль».

- стягнути з ОСОБА_1 грошові коштів у
розмірі 1.385.399,61 грн., що становлять ?
частку отриманих ним доходів від
здійснення підприємницької діяльності
за період з першого кварталу 2009 року до
середини 3 кварталу 2011 року

- стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти, у
розмірі ? частини коштів отриманих ним
від продажу 13.08.2011 року автомобіля
«Тойота Прадо» д.н. НОМЕР_4, 2007 року
випуску та у розмірі ? частини коштів
отриманих ним від продажу 11.09.2009 року
автомобіля «Тойота Камрі»;

- визнати право особистої власності на
автомобільний причіп житловий марки
«ДЕТХЛЕФС» д.н.з. НОМЕР_2.

У поясненнях (а.с.208-209) представника
позивача на зустрічний позов ОСОБА_2
зазначено, що після розлучення 15.11.2011
року будь-якої домовленості про поділ
майна не було. Всі перелічені у заявах
предмети були нажиті у період шлюбу і є
спільною сумісною власністю.

У нього не залишилось у користуванні
речей, вказаних ОСОБА_2, так:

- автомобіль Тойота Камрі на підставі
Біржового договору купівлі-продажу від
12.11.2009 року продано ОСОБА_5 (у договорі 10
грн.) Ринкова вартість автомобіля на
09.02.2010 року - 146.286,86 грн. Продаж був
здійснений за час спільного
проживання, а гроші використані на
придбання ОСОБА_2 автомобільного
причіпу житловий марки «ДЕТХЛЕФС»
д.н.з. НОМЕР_2,

- автомобіль Тойота Прадо був знятий з
обліку та зареєстрований 13.09.2011 року на
іншу особу;

- причіп Табберт д.н. НОМЕР_5 проданий
для придбання для ОСОБА_2
автомобільного причіпу житловий марки
«ДЕТХЛЕФС» д.н.з. НОМЕР_2.

Стосовно грошей, внесених на вклад
«Класичний» за договором депозиту
НОМЕР_12 від 15.06.20011 року в банк
«Райффазен Банк Аваль» (а.с.188), то з
цього вкладу гроші були ним зняті під
час шлюбу 16.08.011 року. Гроші у розмірі
33.000 доларів США внесені на депозит не
належать йому особисто, а позичені у
його брата ОСОБА_5 в борг для придбання
транспорту для професійної діяльності,
після чого він погасив борг знявши
гроші з рахунку і передав їх брату.

Представник ОСОБА_1 зазначив, що
відповідач займається підприємницькою
діяльністю, що офіційно зареєстровано
у встановленому порядку. Тому вважає
передачу доцільним залишити
автомобіля "Джип Командер" д.н. НОМЕР_1,
2006 року випуску ОСОБА_1, на якого
зареєстрований автомобіль яким той
користувався тривалий час.

Що стосується автомобіля «Тойота
Прадо» д.н. НОМЕР_4, 2007 року випуску, то
він був проданий 13.08.2011 року, а
автомобіль «Тойота Камрі» д.н.
НОМЕР_3, 2007 року випуску продано 10.11.2009
року.

У судовому засіданні 26.05.2014 року
звернулась ОСОБА_2 та її представник із
зустрічним позовом у новій редакції у
зв'язку з уточненням зустрічних
позовних вимог (а.с.37-47), яка була
прийнята судом з уточненнями у процесі
вирішення питання про прийняття. (а.с.51)

У судовому засіданні 22.09.2014 року
прийняті уточнення до останньої
редкціїї зустрічної заяви щодо
розрахунку грошових сум, у якій ОСОБА_2
просила поділити майно у такому
порядку:

- залишити у власності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_6, причіп ТАВВЕКТ 5000,
реєстраційний номер НОМЕР_5, номер шасі
НОМЕР_13,

- залишити у власності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_6, автомобіль «ТОYОТА», 2007 року
випуску, модель РRАDО, номер шасі
НОМЕР_14, вартістю 194 027,33 грн.,

- визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_8, право
власності на автомобіль легковий
універсал марки «Джип» (реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, номер
шасі НОМЕР_11) вартістю 351 100 грн.;

- стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_6, на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_8, грошові кошти в
розмірі 195030 гри., що станом на 06.06.2014
року еквівалентно 16500,00 дол. США згідно
офіційного курсу НБУ, та складає 1/2
частки грошових коштів згідно Договору
про вклад «Класичний» НОМЕР_12 від 15.06.2011
року в банку ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль»;

- стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_6, на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_8, гроші в розмірі 589 647,83
грн., що становить 1/2 частину від
одержаних ОСОБА_1 доходів від
здійснення ним підприємницької
діяльності в період з 1 кварталу 2009 року
до середини 3 кварталу 2011 року;

- стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_6, на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_8, гроші у сумі 1.229.280
гри., що станом на 06.06.2014 року
еквівалентно 104 000,00 дол. США згідно
офіційного курсу НБУ, та складає 1/2
частку грошових коштів розміщених на
депозитних рахунках в банку ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» на ім'я ОСОБА_1
(а.с.188 том-1);

- визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_8, право
особистої приватної власності на
причіп житловий марки «DETHLEFFS»
(реєстраційний номер НОМЕР_2, 2002 року
випуску), вартістю 121 500 грн.;

У судовому засідання представник
ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги,
викладені у позовній заяві з
уточненнями від 21.12.2012 року та просив
відмовити у задоволенні в частині
зустрічного позову ОСОБА_2, уточненого
у грудні 2013 року з мотивів, викладених у
письмових поясненнях та усних
запереченнях у судовому засіданні.
Зокрема зазначив стосовно залишення
за ОСОБА_1 автомобіля «Джип.Командер»,
2007 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, 2006 року випуску, що
зареєстрований на ОСОБА_1 14.07.2009 року
був у користуванні позивача, який
просив зобов'язати ОСОБА_2 повернути
документи на автомобіль, посилаючись
на те, що за специфікою його роботи він
зареєстрований приватним підприємцем,
сферою діяльності якого за отриманою
ліцензією є пасажирське перевезення.

Відповідач за зустрічним позовом та її
представник у судовому засіданні проти
позову ОСОБА_1 заперечили з підстав,
зазначених у письмових поясненнях.
Зустрічний позов підтримали у
останньому варіанті змінених позовних
вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх
представників, що з'явилися, показання
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та
дослідивши матеріали справи, вважає
позов ОСОБА_1 таким, що підлягає
задоволенню; позовні вимоги
зустрічного позову ОСОБА_2, підлягають
частковому задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 29
березня 2009 року. Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 15 листопада 2011 року шлюб
розірвано. Як зазначено у судовому
рішенні з посиланням на заяву
позивачки сторони з серпня 2011 року
подружні відносини припинили, не
підтримували ведення спільного
господарства.

Під час шлюбу було придбане майно,
зазначене у позовних вимогах сторін,
уточненими у процесі розгляду справи.

Зокрема придбано такі транспортні
засоби:

- автомобіль «Джип.Командер», 2007 року
випуску, д.н. НОМЕР_1, зареєстрований на
ОСОБА_1 14.07.2009 року;

- автомобільний причіп житловий марки
«ДЕТХЛЕФС» (автомобільний причеп
«Жилий дім», 2002 року випуску, д.н.
НОМЕР_2) (а.с.44), за даними УДАЇ від 14.10.2013
року зареєстрований за ОСОБА_2;

- причіп Табберт д.н. НОМЕР_5
зареєстрований на ОСОБА_1 09.04.2005 року за
даними УДАЇ від 14.10.2013 року;

- автомобіль «Тойота Камрі» д.н. НОМЕР_3,
2007 року випуску був зареєстрований на
ОСОБА_1, знятий з обліку 10.11.2009 року (за
даними пошуку УДАЇ від 14.10.2013 року);

- автомобіль «Тойота Прадо» д.н. НОМЕР_4,
2007 року випуску був зареєстрований на
ОСОБА_1 знятий з обліку 13.08.2011 року (за
даними пошуку УДАЇ від 14.10.2013 року).

Щодо придбання зазначених
транспортних засобів у період шлюбу
сторони заперечень не надали.

Крім того, ОСОБА_1 було нажито грошові
кошти у період перебування у шлюбі, які
зберігались як депозитні внески на
рахунках банку АТ
«Райффайзен Банк Аваль».

На виконання ухвали суду від 04.11.2013
надійшло повідомлення АТ
«Райффайзен Банк Аваль», що на ім'я
ОСОБА_1 за період з 29.03.1997 р. по 15.11.2011
року було відкрито:

- поточний рахунок НОМЕР_15 (дата
відкриття 17.04.2009 р.),

- поточний картковий рахунок НОМЕР_16
(дата відкриття 16.08.2011 р.);

- поточні рахунки: НОМЕР_17 (дата
відкриття 26.01.2009 р, дата закриття 18.08.2011
р.) та НОМЕР_18 (дата відкриття 18.06.2002 р.,
дата закриття 10.08.2004 р.);

а також відкрито депозитні рахунки:

НОМЕР_19 на суму 25000 дол. США ( дата
відкриття 15.04.2010 р., дата закриття 16.07.20010
року),

НОМЕР_12 на суму 33000 дол. США (дата
відкриття 15.06.2011 р., дата закриття 16.08.2011
р);

НОМЕР_20 на суму 19500 дол. США. (дата
відкриття 10.11.2009 р., дата закриття 12.12.2009
р.);

НОМЕР_21 на суму 28500 дол. США (дата
відкриття 15.07.2010 р., дата закриття 16.09.2010
р.);

НОМЕР_22 на суму 35000 дол. США (дата
відкриття 15.12.2010 р., дата закриття
16.06.2011року);

НОМЕР_23 на суму 26000 дол. США (дата
відкриття 17.04.2009р., дата закриття 17.07.2009
р.);

НОМЕР_24 на суму 20000 дол. США (дата
відкриття 14.12.2009 р., дата закриття 15.02.2010
р.);

НОМЕР_25 на суму 32000 дол. США ( (дата
відкриття 15.09.2010 р., дата закриття 16.12.2010
р.);

НОМЕР_26 на суму 22000 дол. (дата відкриття
15.02.2010 р., дата закриття 16.04.2010 р.).

Предметом спору колишнього подружжя
стали також отримані ОСОБА_1
доходи, за наданими звітами ОСОБА_1, як
об'єкта малого підприємництва-фізичної
особи - платника єдиного податку,
долучені до матеріалів справи. (а.с.155-170)

Згідно із наданих копій звітів
встановлено, що ОСОБА_1 здійснює
підприємницьку діяльність, про що
свідчать звіти суб'єкта малого
підприємництва - фізичної особи -
платника єдиного податку за період з
1 кварталу 2009 року по 4 квартал 2011
року (а.с. 159-170), а саме:

Звіт за І квартал 2009 року від 02.04.2009
року - на суму 122 249,33 грн.;

Звіт за II квартал 2009 року від 01.07.2009 року
- на суму 300 481,83 грн.;

Звіт за III квартал 2009 року 01.10.2009 року -
на суму 416 683,83 грн.;

Звіт за IV квартал 2009 року від 04.01.2010 року
- на суму 485 308,43 грн.

Всього на загальну суму за 2009 рік - 485
308,43 грн;

Звіт за І квартал 2010 року від 01.04.2010 року
- на суму 84 605,92 грн.;

Звіт за II квартал 2010рокувід 02.07.2010
року-на суму 182 519,31 грн.;

Звіт за III квартал 2010 року від 04.10. 2010
року - на суму 265 077,31 грн.;

Звіт за IV квартал 2010 року 04.01.2011 року - на
суму 459 374,41 грн.

Всього на загальну суму за 2010 рік - 459
374,41 гри.;

Звіт за І квартал 2011 року від 05.04.2011 року
- 45 711,26 грн.;

Звіт за II квартал 2011 року від 01.07.2011 року
- на суму 103 306,59 грн.;

Звіт за III квартал 2011 року від 05.10.2011
року-на суму 188 174,59 грн.;

Звіт за IV квартал 2011 року від 03.01.2012 року
- на суму 234 612,82 грн.

Всього ОСОБА_1 отримав дохід за період з
01.01.2009 року по 31.12.2011 рік в загальному
розмірі - 1 179 295,66 грн.

Стосовно вищенаведеного майна між
колишнім подружжям виникли спірні
питання щодо віднесення до сумісної
спільної власності певних об'єктів
спірного майна та щодо виділу у натурі
неподільного майна.

Згідно із ч.2. ст.60 СК України
вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно із ст.57 СК особистою приватною
власністю дружини, чоловіка є: майно,
набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте
нею, ним за час шлюбу, але на підставі
договору дарування або в порядку
спадкування; майно, набуте нею, ним за
час шлюбу, але за кошти, які належали їй,
йому особисто. (ч. 1)

Суд може визнати особистою приватною
власністю дружини, чоловіка майно,
набуте нею, ним за час їхнього окремого
проживання у зв'язку з фактичним
припиненням шлюбних відносин. (ч.3)

Досліджуючи матеріали справи та
зібрані судом докази, які суд оцінює у
їх сукупності, з врахуванням побажання
сторін щодо залишення за ними певного
майна, а також інших обставин щодо
встановлення переліку майна, яке може
бути віднесено до предмету спору, суд
дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.70 Сімейного Кодексу
України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 68 СК України, розірвання
шлюбу не припиняє права спільної
сумісної власності на майно, набуте за
час шлюбу. Розпоряджання майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності, після розірвання шлюбу
здійснюється співвласниками виключно
за взаємною згодою, відповідно до
Цивільного кодексу України. Дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. (ст. 69 СК України).

Встановлено, що позивач, звертаючись до
суду з позовом про поділ спільного
майна подружжя просив залишити за ним
автомобіль «Джип.Командер», 2007 року
випуску, д.н. НОМЕР_1, що перебуває у
спільній власності та зобов'язати
ОСОБА_2 повернути йому документи на цей
автомобіль. Водночас просив залишити
за ОСОБА_2 придбаний на її ім'я
автомобільний причеп «Жилий дім», 2002
року випуску, д.н. НОМЕР_2, який є
спільною сумісною власністю сторін. У
зустрічному позові ОСОБА_2 також
просила виділити їй автомобіль
«Джип.Командер», документи на який
знаходяться у неї та оспорювала, що
автомобіль використовувався позивачем
за специфікою його роботи як
приватного підприємця за сферою
діяльності, оскільки цей автомобіль не
значиться у ліцензійній карточці на
пасажирське перевезення.

З'ясовуючи обставини позову ОСОБА_1 суд
вважає, що з доводами позивача слід
погодитись, оскільки автомобіль
«Джип.Командер» дійсно підлягає
віднесенню до спільної власності
подружжя, зареєстрований за позивачем,
який за специфікою його роботи, як
приватного підприємця, за сферою
діяльності - пасажирські перевозки він
просить залишити за ним для роботи.

У процесі розгляду справи встановлено,
що подружжям було придбано у період
шлюбу також автомобілі:

- автомобільний причіп житловий марки
«ДЕТХЛЕФС» (автомобільний причіп
«Жилий дім», 2002 року випуску, д.н.
НОМЕР_2) (а.с.44), за даними УДАЇ від 14.10.2013
року зареєстрований за ОСОБА_2;

- причіп Табберт д.н. НОМЕР_5
зареєстрований на ОСОБА_1 09.04.2005 року за
даними УДАЇ від 14.10.2013 року;

- автомобіль «Тойота Камрі» д.н. НОМЕР_3,
2007 року випуску був зареєстрований на
ОСОБА_1, знятий з обліку 10.11.2009 року (за
даними пошуку УДАЇ від 14.10.2013 року);

- автомобіль «Тойота Прадо» д.н. НОМЕР_4,
2007 року випуску був зареєстрований на
ОСОБА_1 знятий з обліку 13.08.2011 року (за
даними пошуку УДАЇ від 14.10.2013 року.

У останній заяві про внесення змін до
позову, прийнятій у судовому засіданні
22.09.2014 року ОСОБА_2 просила щодо поділу
автомобілів:

- залишити у власності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_6 причіп ТАВВЕRТ 5000, реєстраційний
номер НОМЕР_5, номер шасі НОМЕР_13,

- залишити у власності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_6, автомобіль «ТОYОТА», 2007 року
випуску, модель РRАDО, номер шасі,
НОМЕР_14, вартістю 194 027,33 грн..

Залишити за нею автомобільний причіп
житловий марки «ДЕТХЛЕФС»
(автомобільний причіп «Жилий дім», 2002
року випуску, д.н. НОМЕР_2) (а.с.44), за
даними УДАЇ. Як слідує із повідомлення
від 14.10.2013 року зареєстрований за
ОСОБА_2, яка придбала його на кошти,
належні їй особисто.

Як вбачається із матеріалів справи, у
тому числі даних автоматизованої
інформаційно-пошукової системи ГУ УДАЇ
МВС України у м. Києві (а.с.
145, 146) зареєстрованими за ОСОБА_1
значаться:

- причіп ТАВВЕRТ 5000, реєстраційний номер
НОМЕР_5, 09.04.2005 року;

- автомобіль «Джип.Командер», 2007 року
випуску, д.н. НОМЕР_1, 14.07.2009 року;

- автомобіль «Тойота Камрі» д.н. НОМЕР_3,
2007 року випуску був зареєстрований на
ОСОБА_1, знятий з обліку 10.11.2009 року (за
даними пошуку УДАЇ від 14.10.2013 року);

- автомобіль «Тойота Прадо» д.н. НОМЕР_4,
2007 року випуску був зареєстрований на
ОСОБА_1 знятий з обліку 13.08.2011 року (за
даними пошуку УДАЇ від 14.10.2013 року.

Як слідує із листав ГУ УДАЇ МВС України
(а.с. 1 том-2) автомобіль «Тойота Прадо»
д.н. НОМЕР_4, 2007 року випуску був знятий з
обліку 13.08.2011 року після чого 13.09.2011 року
зареєстрований за ОСОБА_11.

Автомобіль «Тойота Камрі» д.н. НОМЕР_3,
2007 року випуску знятий з обліку 10.11.2009
року та зареєстрований 09.02.2010 року за
ОСОБА_5

Приймаючи до уваги обставини справи
стосовно припинення подружжям ведення
спільного господарства з серпня 2011
року.

Автомобіль Тойота Прадо, 2007 року
випуску, який зареєстровано 08.11.2007 року
(а.с.62) ВРЕР УДАЇ ГУ МВС України у м.
Києві, придбаний ОСОБА_1 через біржу;
автомобіль був знятий з обліку та
зареєстрований 13.09.2011 року за його
матір'ю ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3. Ринкова
вартість автомобіля на 10.09.2011 року -
194.027,33 грн. (довідка про визначення
ринкової вартості). Приймаючи до уваги
обставини справи стосовно припинення
подружжям ведення спільного
господарства з серпня 2011 року, слідує,
що ОСОБА_1 реалізував автомобіль,
придбаний у період шлюбу після
припинення сімейних відносин, він має
сплатити компенсацію за ? частину
автомобіля у розмірі 97013 грн. (половини
від суми 194.026 грн.)

Водночас, оскільки автомобіль «Тойота
Камрі» д.н. НОМЕР_3, 2007 року випуску на
підставі Біржового договору
купівлі-продажу 12.11.2009 року продано
ОСОБА_5 (у договорі 10 грн.) але сторони,
як встановлено проживали разом і вели
спільне спільного господарства до
серпня 2011 року, це авто не підлягає
включенню до майна, що підлягає поділу,
оскільки презюмується, що виручені
кошти були використані у сім'ї.

Як встановлено на даний час у ОСОБА_2
знаходиться автомобільний причіп
житловий марки «ДЕТХЛЕФС»
(автомобільний причеп «Жилий дім», 2002
року випуску, д.н. НОМЕР_2),
зареєстрований на ОСОБА_2 10.10.2009 року
(а.с.44), за даними УДАЇ від 14.10.2013 року,
який слід залишити ОСОБА_2 як
неподільне майно, придбане у шлюбі,
враховуючи висновок суду про залишення
за такими ж обставинами другому
подружжю.

Посилання ОСОБА_2 на те, що майно
придбане за її власні кошти, суд вважає
такими, що не основані на положеннях
ст.57 СК України про майно, що є
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка, зокрема щодо майна, набутого
нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які
належали їй, йому особисто. Її
посилання на придбання нею автомобіля
за власні кошти мали бути доведені на
підставі доказів, що документально
підтверджують наявність власних
коштів або належних їй до шлюбу або
придбаних у період шлюбу за договором
дарування, у порядку спадщини за інших
обставин, підтверджених відповідними
фіскальними квитанціями чи іншими
банківськими документами.

Що стосується свідків ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, родичів позивачки на
підтвердження права власності на
кошти, за які куплено ОСОБА_2
автомобільний причіп житловий марки
«ДЕТХЛЕФС», то їх показання не є
підставою достовірності належності
позивачці грошей, на які вона
посилається за відсутності
вищенаведених доказів.

Що стосується інших вищезазначених
транспортних засобів, придбаних у
шлюбі, то за судом прийняті до уваги
дані УМВС України у Черкаській області
від 11.04.2014 року про те, що:

- автомобіль Тойота Камрі,
зареєстрований 23.01.2008 року
Шевченківським УДАЇ ГУ МВС України у м.
Києві, приданий ОСОБА_1 у кредит за
договором з ЗАТ «Альфа Банк», був
знятий з обліку та зареєстрований
09.02.2010 року за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 на
підставі Біржового договору
купівлі-продажу 12.11.2009 року.

- автомобіль Тойота Прадо, 2007 року
випуску, який зареєстровано 08.11.2007 року
(а.с.62) ВРЕР УДАЇ ГУ МВС України у м.
Києві, придбаний ОСОБА_1 через біржу;
автомобіль був знятий з обліку та
зареєстрований 13.09.2011 року за його
матір'ю ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3. Ринкова
вартість автомобіля на 10.09.2011 року -
194.027,33 грн. (довідка про визначення
ринкової вартості).

Оскільки автомобіль Тойота Камрі на
підставі Біржового договору
купівлі-продажу 12.11.2009 року продано
ОСОБА_5 (у договорі зазначена вартість
автомобіля - 10 грн.), але сторони як
встановлено проживали разом і вели
спільне спільного господарства до
серпня 2011 року, тому цей автомобіль не
підлягає включенню до майна, що
підлягає поділу, оскільки був проданий
під час шлюбу то презюмується, що
виручені кошти були використані у
сім'ї.

Автомобіль Тойота Прадо був знятий з
обліку та зареєстрований 13.09.2011 року за
матір'ю позивача ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Ринкова вартість автомобіля на 10.09.2011
року - 194.027,33 грн.

Отже оскільки автомобіль було
відчужено у вересні 2011 року позивачем,
тобто після припинення спільного
ведення господарства (у серпні 2011 року),
то його вартість слід включити до
спільного майна згідно із довідкою про
визначення ринкової вартості
автомобіля на 10.09.2011 року - 194.027,33 грн.,
тобто ? частина складає 97.013 грн..

Доказів щодо невідповідності даних у
довідках про оцінку автомобіля не
надано. Що стосується причіпу Табберт
д.н. НОМЕР_5, зареєстрованого на даний
час за ОСОБА_1 09.04.2005 року за даними УДАЇ
від 14.10.2013 року (а.с.143), то він має бути
включений у спільне майно, проте жодна
із сторін не оспорила право на виділ
автомобіля. Сторони не виконали
пропозиції суду щодо його для
вирішення питання про компенсацію.
Позивач за зустрічним позовом у
останній заяві про уточнення вимог
просила залишити причіп Табберт
позивачу ОСОБА_1, проте у позові
відсутні вимоги про стягнення
компенсації.

Оспорюючи право на половину грошових
сум, які були внесені ОСОБА_1 під
час шлюбу на депозитні рахунки кошти в
загальному розмірі - 241 000 Доларів США,
ОСОБА_2 посилалась на те, що відповідач
не надав їй половину коштів, знятих з
депозитного рахунку

Встановлено, що на ім'я ОСОБА_1 за період
з 29.03.1997 року по 15.11.2011 року було
відкрито:

- поточний рахунок НОМЕР_15 (дата
відкриття 17.04.2009 р.),

- поточний картковий рахунок НОМЕР_16
(дата відкриття 16.08.2011 р.);

- поточні рахунки: НОМЕР_17 (дата
відкриття 26.01.2009 р, дата закриття 18.08.2011
р.) та НОМЕР_18 (дата відкриття 18.06.2002 р.,
дата закриття 10.08.2004 р.);

а також відкрито депозитні рахунки:

НОМЕР_19 на суму 25000 дол. США ( дата
відкриття 15.04.2010 р., дата закриття 16.07.20010
року);

НОМЕР_12 на суму 33000 дол. США (дата
відкриття 15.06.2011 р., дата закриття 16.08.2011
р);

НОМЕР_20 на суму 19500 дол. США. (дата
відкриття 10.11.2009 р., дата закриття 12.12.2009
р.);

НОМЕР_21 на суму 28500 дол. США (дата
відкриття 15.07.2010 р., дата закриття 16.09.2010
р.);

НОМЕР_22 на суму 35000 дол. США (дата
відкриття 15.12.2010 р., дата закриття
16.06.2011року);

НОМЕР_23 на суму 26000 дол. США (дата
відкриття 17.04.2009р., дата закриття 17.07.2009
р.);

НОМЕР_24 на суму 20000 дол. США (дата
відкриття 14.12.2009 р., дата закриття 15.02.2010
р.);

НОМЕР_25 на суму 32000 дол. США ( (дата
відкриття 15.09.2010 р., дата закриття 16.12.2010
р.);

НОМЕР_26 на суму 22000 дол. (дата відкриття
15.02.2010 р., дата закриття 16.04.2010 р.).

Як вбачається із наданого банком
повідомлення про наявність у АТ
«Райффайзен Банк Аваль» за період з
20.03.1997 року по 15.11.2011 року поточних та
депозитних рахунків, на ім'я ОСОБА_1,
приймаючи до уваги, що сторони не
проживали та не вели спільне
господарство з серпня 2011 року, на
період після фактичного припинення
сімейних відносин ОСОБА_1 отримав з
вказаних вище рахунків гроші з рахунку:
НОМЕР_12 на суму 33000 дол. США (дата
відкриття 15.06.2011 р., дата закриття 16.08.2011
р). Решта грошей знято ОСОБА_1 у 2009-2010
роках крім рахунку, знятого у червні 2011
року.

Позивач за зустрічним позовом
стверджувала, що вона не знала про
наявність грошей на зазначених
рахунках ОСОБА_1 Водночас як слідує із
змісту пояснень з цього питання у
позовних заявах вона вказувала на те,
що ОСОБА_1 самоправно без згоди
колишньої дружини закрив 16.08.2011 року
депозитний рахунок і розпорядився на
власний розсуд коштами в сумі 33 000,00 дол.
разом з отриманими процентами, що
знаходились в банку ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» згідно Договору про вклад
«Класичний» НОМЕР_12 від
15.06.2011 року ОСОБА_1 по сьогоднішній день
не повернув ОСОБА_2 1/2 частки від
зазначених грошових коштів, що також є
об'єктом права спільної сумісної
власності. Щодо решти рахунків
зазначила загалом, що відповідач
повинен їй сплатити всі суми. Позивач
будь-яких доказів щодо її незнання про
інші рахунки, окрім зазначеного
рахунку та інших обґрунтувань позову
про стягнення половини грошей
покладених у банк, не надала.

Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення
грошей у розмірі половини всієї суми за
переліченими депозитними вкладами,
підлягають частковому задоволенню
щодо стягнення грошей у розмірі 1/2
частини отриманих з вкладу «Класичний»
НОМЕР_12 від 15.06.2011 року у
сумі 190.575 грн.

У запереченнях представник ОСОБА_1
стверджував, що у довідці, на яку
посилається відповідачка зазначається
як дата відкриття депозитного рахунку,
так і дата його закриття. Таким чином
вже із самої довідки слідує, що гроші
вносилися на депозит декілька разів в
зв'язку із здійсненням
короткострокових депозитних вкладів.
На дивіденди від даних вкладів позивач
з дружиною та сином по декілька разів
на рік їздив на відпочинок до Криму,
їздили сім'єю на відпочинок за кордон.
Дані кошти були надані братом у борг є в
основі суми в розмірі 33000,00 доларів США,
на яку претендує відповідачка.

Водночас, посилання ОСОБА_1, що ці кошти
йому не належали, а були позичені у
брата для придбання транспорту, які
згодом були повернуті брату за
неможливості придбати транспорт (а.с.209)
суд вважає не є підставою для визнання
коштів такими, що не можуть бути
віднесені до спільної власності,
оскільки не знайшли підтвердження
достовірними доказами при розгляді
справи.

Показання свідка ОСОБА_8, брата
позивача на підтвердження зазначених
пояснень не є підставою достовірності
належності позивачці грошей, на які
вона посилається за відсутності
доказів, що документально
підтверджують зазначені обставини.

Окрім наведених вимог ОСОБА_2 також
просила стягнути з ОСОБА_1
компенсацію від одержаних доходів
здійсненням ним підприємницької
діяльності в період з 1 кварталу 2009 року
до середини 3 кварталу 2011 року в
розмірі 589 647,83 грн., що становить 1/2
частину від всієї суми за період з
01.01.2009 року по 31.12.2011 рік в загальному
розмірі - 1 179 295,66 грн., що є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
та підлягає поділу.

Суд встановив, що ОСОБА_1 здійснює
підприємницьку діяльність, про що
надав суду письмові докази, в тому
числі, копії звітів суб'єкта малого
підприємництва - фізичної особи -
платника єдиного податку за період з
1 кварталу 2009 року по 4 квартал 2011
року (а.с. 159-170).

Оспорюючи вимоги ОСОБА_2, позивач та
його представник посилались на те, що
вона штучно збільшила суми отриманого
позивачем доходу, виходячи із цифр
зазначених у звітах суб'єкта малого
підприємництва. Відповідно до
встановленого порядку у звітах
підприємців дохід зазначається
щоквартально в порядку зростання, з
плюсуванням попередніх кварталів
дохід, який відповідачка пропонує
поділити є номінальним. Реально з нього
ще необхідно оплатити 5% відсотків
податку, відрахування до пенсійного
фонду, окрім того дуже значні витрати
йдуть на споживання машиною бензину,
ремонт та багато інших витрат, що
значно зменшує чистий дохід. Решта ж
коштів була витрачена позивачем на
інтереси та потреби сім'ї, покупку
продуктів, витрати під час відпочинку
сім'ї.

Оцінюючи матеріали справи щодо
зібраних доказів з цього питання, суд
вважає недоведеними посилання, що
зазначеною сумою доходів ОСОБА_1,
розпорядився у своїх цілях і ці гроші
не були використані для сім'ї.

Водночас, враховуючи посилання ОСОБА_2
на те, що ОСОБА_1 нехтував інтересами
сина не сплачував у повному обсязі
аліменти, суд вважає можливим стягнути
з ОСОБА_1 компенсацію з отриманих
доходів, отриманих у 2011 році, яка
вказана ОСОБА_2 у останній заяві (а.с.43) у
сумі 117.306,41 грн.

Таким чином, з огляду на встановлені
судом вищенаведені обставини суд
вважає підлягає задоволенню позов
ОСОБА_1 про виділ із спільного майна
подружжя автомобіля «JEEP COMMANDER» номер
шасі НОМЕР_11, 2007 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, визнання права власності
на автомобіль «Джип Командер», 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_1. Та
зобов'язання ОСОБА_2 повернути йому
документи на автомобіль «JEEP COMMANDER»
номер шасі НОМЕР_11, 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_1.

Зустрічний позов суд вважає підлягає
частковому задоволенню, а саме виділу
ОСОБА_2 із спільного майна подружжя та
визнання права власності на
автомобільний причіп житловий марки
«DETHLEFFS» д.н.з. НОМЕР_2.

А також визнання спільним майном
подружжя та стягненням з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2, грошових коштів у
розмірі 1/2 вкладу «Класичний» за
договором від 15.06.2011 року на рахунку
НОМЕР_12 ОСОБА_1 у ПАТ «Райффазен Банк
Аваль», на суму 190.575 грн.; грошових
коштів, що становлять 1/2 частину
вартості автомобіля «Тойота Прадо»
д.н. НОМЕР_4, 2007 року випуску проданого
13.08.2011 року у сумі 97013 грн.; грошових
коштів у розмірі 117.306 грн., 41 коп., що
становить 1/2 частину отриманих ним
доходів від здійснення
підприємницької діяльності за 2011 рік.

У решті зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя слід відмовити за їх
недоведеністю.

Питання щодо поверненню судових витрат
вирішено згідно із ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи наведене, відповідно до ст.
ст. 57, 60, 65, 69, 70, 71 Сімейного кодексу
України, керуючись ст.ст. 364, 368, 370, 372 ЦК
України, ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 автомобіль «JEEP COMMANDER»
номер шасі НОМЕР_11, 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_1.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на
автомобіль «Джип Командер», 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1
документи на автомобіль «JEEP COMMANDER»
номер шасі НОМЕР_11, 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору у сумі
2273 (дві тисячі двісті сімдесят три) грн.,
60 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
поділ спільного майна подружжя,
визнання права власності на автомобіль
«JEEP COMMANDER» номер шасі НОМЕР_11, 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_1,
стягнення вартості у різниці
виділеного майна у межах позовних
вимог задовольнити частково.

1. Виділити ОСОБА_2 та визнати право
власності на автомобільний причіп
житловий марки «DETHLEFFS» д.н.з.
НОМЕР_2.

2. Визнати спільним майном подружжя та
стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_6, на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_8 наступні кошти:

- грошові кошти у розмірі 1/2 вкладу
«Класичний» за договором від 15.06.2011
року на рахунку НОМЕР_12 ОСОБА_1 у ПАТ
«Райффазен Банк Аваль», на суму 190.575
грн.,

- грошові кошти що становлять 1/2
частину вартості автомобіля «Тойота
Прадо» д.н. НОМЕР_4, 2007 року випуску
проданого 13.08.2011 року у сумі 97013 (
дев'яносто сім тисяч тринадцять) грн. 00
коп.

- грошові кошти у розмірі 117.306 (сто
сімнадцять тисяч триста шість) грн., 41
коп., що становить 1/2 частину отриманих
ним доходів від здійснення
підприємницької діяльності за 2011 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
витрати по сплаті судового збору у сумі
3441 (три тисячі чотириста сорок одну)
грн., 00 коп.

У решті позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про поділ спільного майна подружжя
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційному суду
міста Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва, який ухвалив
оскаржуване рішення.

Суддя:
О.Ф. Малинников