Справа №2/463/1001/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Головатого Р.Я.

при секретарі судових засідань
Миличук У.Р.

з участю позивача
ОСОБА_2

відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника третьої особи ЛРА ЛМР
Мартин Л.В.

представника третьої особи ЛМР
Поповича Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_7 до ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи:
Львівська міська рада, Личаківська
районна адміністрація Львівської
міської ради, про усунення перешкод в
користуванні майном шляхом демонтажу,
позовом третьої особи, що заявляє
самостійні вимоги - Личаківської
районної адміністрації Львівської
міської ради до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: Львівська міська
рада, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про демонтаж
самовільно здійсненої прибудови, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, ОСОБА_7 звернулися в суд із
позовом, в якому просять зобов'язати
відповідачів усунути перешкоди в
користуванні майном, шляхом демонтажу
самочинно здійсненої прибудови
розміром 8,42х10,75 м. до будинку АДРЕСА_1,
провести демонтаж самочинно
влаштованої огорожі на земельній
ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

ЛРА ЛМР звернулася до суду із
самостійними вимогами до ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4, просить
зобов'язати ОСОБА_4 демонтувати
самовільно збудовану прибудову
розміром 8,42 х 10,75 м. до будинку АДРЕСА_1,
зобов'язати ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3 не
чинити перешкод у демонтажі самовільно
збудованої прибудови розміром 8,42 х 10,75
м. до будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, ОСОБА_7 свої вимоги мотивують
тим, що є власниками квартир НОМЕР_2,
НОМЕР_3 в будинку АДРЕСА_1. Даний будинок
трьохквартирний, перебуває на балансі
місцевих рад, балансоутримувач - ЛКП
«№507».

Рішенням Львівської міської ради
народних депутатів №1705 від 16.11.1953р. за
будинком закріплена земельна ділянка
площею 773,50 м.кв.

Відповідачами, які є співвласниками
квартири НОМЕР_1 у вищевказаному
будинку, було здійснено самочинну
прибудову до будинку, розміром 8,42х10,75 м.
та самочинно встановлено огорожу на
земельній ділянці, що призначена для
обслуговування цілого будинку.

Не зважаючи на виданий Личаківською
районною адміністрацією у 1999 році
дозвіл ОСОБА_8 на реконструкцію
квартири НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1,
останньою не виконані вимоги
розпорядження, а тому проведені роботи
та здійснена реконструкція квартири є
самочинними. Оскільки вказане
здійснено на земельній ділянці, яка
перебуває у користуванні усіх
співвласників, вважають, що такими
діями відповідачів порушені законні
права та інтереси позивачів, а тому
просять позов задовольнити.

ЛРА ЛМР свої вимоги мотивує тим, що
будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі
і обслуговуванні ЛКП «№507».
Співвласником квартири НОМЕР_1 у
вказаному будинку є ОСОБА_4, яка до
житлового будинку самочинно здійснила
прибудову розміром 8,42 х 10,75 м.

27 травня 1999р. розпорядженням
Личаківської районної адміністрації
№493 гр. ОСОБА_8 було надано дозвіл на
реконструкцію квартири з прибудовою та
зобов'язано виготовити проектну
документацію на реконструкцію
квартири з добудовою, погодити її в
головному управлінні архітектури і
містобудування, зареєструвати в
міській інспекції Держархбудконтролю
і одержати дозвіл на проведення
будівельних робіт. Окрім того,
необхідно було першочергово вирішити
питання землекористування. Оскільки
дані вимоги не були виконані, то
будівельні роботи, проведені гр.
ОСОБА_4, вважаються самочинними, а дане
розпорядження №493 від 27.05.1999р. не є
підставою для їх проведення.

Виходячи з описаного, будівництво
одноповерхової добудови до житлового
будинку проводилось без належним чином
розробленої та затвердженої проектної
документації, без дозволу на виконання
будівельних робіт та за відсутності
документа про право власності на
земельну ділянку. Власником земельної
ділянки, на якій здійснене самочинне
будівництво, є Львівська міська рада та
не виділялася відповідачу під
забудову.

08 квітня 2008р. за самовільно здійснену
реконструкцію кв.НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 з
розширенням за рахунок прибудови
розміром 8,42x10,75м гр. ОСОБА_4 інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу,
який остання добровільно сплатила, що
свідчить про визнання нею факту
правопорушення.

Окрім того, 25.07.2013р. за самовільне
переобладнання приміщень (приміщення
6-12/2,1 кв.м. в коридор; 6-13/2,4 кв.м. в
санвузол; 6-14/12,7 .м. в кухню; 6-2/14,5 з кухні
в житлову кімнату) у квартирі НОМЕР_1 на
АДРЕСА_1 адміністративною комісією при
Личаківській районній адміністрації
гр. ОСОБА_4 притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу, який остання також
добровільно сплатила.

Листом ЛКП «№507» від 13.06.2013р. № 197
мешканцям квартири НОМЕР_1 будинку
АДРЕСА_1 було запропоновано перелік
пропозицій для погодження самочинного
будівництва. Проте, відповідачем вони
не були виконані. В результаті 11.02.2014р.
питання щодо самочинної прибудови до
кв. НОМЕР_1 в буд. АДРЕСА_1 розглядалось
на засіданні міжвідомчої комісії при
Личаківській районній адміністрації і
комісія постановила, що дана прибудова
здійснена самочинно, з порушенням ст. 8
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», в зв'язку з
чим підлягає демонтажу.

Враховуючи те, що мешканцями кв. НОМЕР_1
на АДРЕСА_1 не виконано вимоги
розпорядження районної адміністрації
від 27.05.1999р. №493 «Про реконструкцію
квартири НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 з
прибудовою» та ЛКП «№507», керуючись
Положенням про порядок врегулювання
питань самочинного будівництва у
м.Львові, затвердженим рішенням
виконавчого комітету Львівської
міської ради від 09.09.2011р. №835, 31.03.2014р.
Личаківська районна адміністрація
видала розпорядження №141 «Про
самочинно здійснену прибудову до
буд.АДРЕСА_1».

Окрім того, до районної адміністрації
із скаргами про порушення прав
внаслідок самочинних дій відповідача
звертались гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_2, які є
мешканцями будинку АДРЕСА_1, а тому
просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні підтримав у повному обсязі. Дав
пояснення аналогічні вищенаведеним,
просить позов задовольнити.

Представник ЛРА ЛМР Мартин Л.В. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала у повному обсязі. Дала
пояснення аналогічні вищенаведеним,
просить позов задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні проти
позову заперечили. Вважають, що
підстави для задоволення позову
відсутні, так як будівництво
здійснювалось ними на підставі
розпорядження районної адміністрації
від 27.05.1999р. №493.

Представник третьої особи ЛМР Попович
Я.Д. в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, вважає, що є всі
підстави для задоволення позову.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть
участь у справі, оглянувши матеріали
справи, дослідивши та перевіривши
зібрані по справі докази, суд встановив
наступне.

Позивач ОСОБА_7 є власником квартири
НОМЕР_3 на АДРЕСА_1, що підтверджується
копією витягу про державну реєстрацію
прав (а.с.10).

Позивач ОСОБА_2 є власником квартири
НОМЕР_2 на АДРЕСА_1, що підтверджується
копією витягу про державну реєстрацію
прав (а.с.11).

Відповідачі є співвласниками квартири
НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право власності на
квартиру (а.с.12).

Розпорядженням ЛРА ЛМР №493 від 27.05.1999
року (а.с.9) ОСОБА_8 було надано дозвіл на
реконструкцію квартири НОМЕР_1 будинку
АДРЕСА_1 з прибудовою розміром 7,00м х 10,70
м., зобов'язано ОСОБА_8 протягом шести
місяців виготовити проектну
документацію на реконструкцію
квартири з добудовою через
спеціалізовану проектну організацію,
погодити її в головному управлінні
архітектури і містобудування,
зареєструвати в міській інспекції
Держархбудконтролю і одержати дозвіл
на проведення будівельних робіт;
здійснити реконструкцію квартири з
прибудовою та здати в експлуатацію на
протязі 3-х років з дня погодження
проектної документації. Окрім того,
необхідно було першочергово вирішити
питання землекористування.

Разом з тим, судом встановлено, що
вищевказані вимоги розпорядження
виконані не були, що підтверджується
копіями постанов про притягнення
ОСОБА_4 до відповідальності за вчинення
адміністративних правопорушень від 08
квітня 2008р. (а.с.70) за самовільно
здійснену реконструкцію кв.НОМЕР_1 на
АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок
прибудови розміром 8,42x10,75м гр. та від
25.07.2013р. (а.с.72) за самовільне
переобладнання приміщень (приміщення
6-12/2,1 кв.м. в коридор; 6-13/2,4 кв.м. в
санвузол; 6-14/12,7 .м. в кухню; 6-2/14,5 з кухні
в житлову кімнату) у квартирі НОМЕР_1 на
АДРЕСА_1.

Згідно з ч.7 ст.376 ЦК України у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №?6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» знесення самочинного
будівництва є крайньою мірою і можливе
лише тоді, коли використано усі
передбачені законодавством України
заходи щодо реагування та притягнення
винної особи до відповідальності.

Листом ЛКП « 507» від 13.06.2013р. №197 (а.с.65)
мешканцям квартири НОМЕР_1 будинку
АДРЕСА_1 було запропоновано перелік
пропозицій для погодження самочинного
будівництва, проте, такі вимоги не були
виконані.

Розпорядженням ЛРА ЛМР від 31.03.2014р. №141
визнано, що прибудова до будинку
АДРЕСА_1 розміром 8,42х10,75 м здійснена
ОСОБА_4 самочинно, з порушенням ст.8
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», у зв'язку з
чим підлягає демонтажу (а.с.54).

У п.4 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №?6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» роз'яснено, що самочинним
вважається будівництво житлового
будинку, будівлі, споруди, іншого
нерухомого майна, якщо вони збудовані
(будуються) на земельній ділянці, що не
була відведена особі, яка здійснює
будівництво; або відведена не для цієї
мети; або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту; або з істотним порушенням
будівельних норм і правил.

Судом встановлено, що земельна ділянка,
на якій ОСОБА_4 самовільно збудовано
прибудову розміром 8,42 х 10,75 м. до
будинку АДРЕСА_1, належить на праві
власності територіальній громаді
міста Львова в особі ЛМР, є
прибудинковою територією та
призначена для обслуговування будинку
всіма мешканцями будинку.

У п.23 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №?6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» роз'яснено, що при
вирішенні питання про те, чи є
відхилення від проекту істотним і
таким, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
суди повинні в кожному випадку
з'ясовувати, зокрема, наскільки
збудована будівля за розміром
відповідає площі, поверховості,
розміщенню та іншим умовам,
передбаченим проектом; як впливає
допущене порушення з урахуванням
місцевих правил забудови, громадських
і приватних інтересів на планування,
забудову, благоустрій вулиці, на
зручність утримання суміжних ділянок
тощо.

Враховуючи вищенаведене, оскільки
судом встановлено, що прибудову
розміром 8,42х10,75 м до будинку АДРЕСА_1
здійснено ОСОБА_4 без відповідного
проекту, на земельній ділянці, що
належить на праві власності
територіальній громаді міста Львова в
особі ЛМР, є прибудинковою територією
та призначена для обслуговування
будинку всіма мешканцями будинку та
така забудова порушує права мешканців
на користування прибудинковою
територією, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_7, та ЛРА
ЛМР в частині зобов'язання відповідача
ОСОБА_4 демонтувати самовільно
збудовану прибудову розміром 8,42 х 10,75 м.
до будинку АДРЕСА_1 є підставними та
підлягають задоволенню.

Разом з тим, як вбачається з копії
свідоцтва про право власності на
квартиру (а.с.12) співвласниками
квартири НОМЕР_1 на АДРЕСА_1, окрім
ОСОБА_4 є ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, а тому
слід зобов'язати останніх не чинити
перешкод ОСОБА_4 в демонтажі самовільно
збудованої прибудови розміром 8,42 х 10,75
м. до будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України
власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Судом встановлено, що відповідачем
ОСОБА_4 самочинно влаштовано огорожу на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1,
що є прибудинковою територією та
призначена для обслуговування будинку
всіма мешканцями будинку, без згоди
інших співвласників житлового будинку,
а тому суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_7 в
частині зобов'язання ОСОБА_4
демонтувати самочинно влаштовано
огорожу є підставними та підлягають
задоволенню.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог в частині
зобов'язання інших відповідачів
здійснити демонтаж вказаної огорожі,
так як позивачами не подано, а судом не
здобуто доказів, що така огорожа була
влаштована ОСОБА_8, ОСОБА_9 чи ОСОБА_3, а
тому в цій частині в задоволенні позову
ОСОБА_2, ОСОБА_7 слід відмовити.

При цьому, судом не беруться до уваги
заперечення відповідачів проти позову
з тих підстав, що вищевказані роботи
здійснювались на підставі
розпорядженням ЛРА ЛМР №493 від 27.05.1999
року, оскільки згідно даного
розпорядження гр. ОСОБА_8 було
зобов'язано виготовити проектну
документацію на реконструкцію
квартири з добудовою, погодити її в
головному управлінні архітектури і
містобудування, зареєструвати в
міській інспекції Держархбудконтролю
і одержати дозвіл на проведення
будівельних робіт, окрім того,
необхідно було першочергово вирішити
питання землекористування, однак дані
вимоги не були виконані, а тому
будівельні роботи, проведені гр.
ОСОБА_4, вважаються самочинними, а дане
розпорядження №493 від 27.05.1999р. не є
підставою для їх проведення.

При цьому, у відповідності до вимог ст.
88 ЦПК України, з відповідачів на
користь ОСОБА_2 та ЛРА ЛМР слід стягнути
понесені останніми та документально
підтверджені (а.с.1, 48) судові витрати по
справі, що становлять по 243,60 грн. -
судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК
України, ст.376, 382 ЦК України, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Львівська
міська рада, Личаківська районна
адміністрація Львівської міської ради,
про усунення перешкод в користуванні
майном шляхом демонтажу задовольнити
частково.

Позов Личаківської районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: Львівська міська рада, ОСОБА_2,
ОСОБА_7, про демонтаж самовільно
здійсненої прибудови задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 демонтувати
самовільно збудовану прибудову
розміром 8,42 х 10,75 м. до будинку АДРЕСА_1
та самочинно влаштовану огорожу на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3 не
чинити перешкод у демонтажі самовільно
збудованої прибудови розміром 8,42 х 10,75
м до будинку АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_2, ОСОБА_7 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради 60 грн. 90 коп.
судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради 60 грн. 90 коп.
судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради 60 грн. 90 коп.
судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради 60 грн. 90 коп.
судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 60
грн. 90 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 60
грн. 90 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 60
грн. 90 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 60
грн. 90 коп. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Львівської області через Личаківський
районний суд м.Львова. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Р.Я. Головатий