22-ц/775/308/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
Рішення

Іменем України

11 квітня 2014 року.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Донецької області у складі:

Головуючого - Песоцької Л.І.

Суддів - Ткаченко Т.Б.,
Мальцевої Є.Є.

При секретарі - Макаровій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції,
приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
Юстиція», ОСОБА_3, третя особа:
приватний нотаріус Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
про визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню, визнання
публічних торгів недійсними,
спонукання до повернення автомобіля за
апеляційною скаргою Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції на рішення Жовтневого
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 09 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулась в
Жовтневий районний суд міста Маріуполя
Донецької області з позовом до
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк»
або Банк), Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції (далі
Жовтневий ВДВС), приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» (далі ПП «СП
Юстиція»), ОСОБА_3, третя особа:
приватний нотаріус Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
в якому, доповнив свої вимоги, просила
визнати виконавчий напис № 568 від 12
червня 2012 року, вчинений приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_4 таким, що
не підлягає виконанню; визнати
недійсними публічні торги (аукціон) з
реалізації автомобіля Nissan Pathfinder 2.5 DSE,
чорного кольору, 2008 року випуску, V=2488
CUB.CM, реєстраційний номер НОМЕР_1,
проведені 29 квітня 2013 року ПП «СП
Юстиція»; зобов'язати ОСОБА_3 провести
повернення їй даного автомобіля.

Посилалась на те, що 12 червня 2012 року
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_4 у
порушення вимог діючого на момент
укладення 25 липня 2008 року договору
застави між нею та ПАТ «Укрсоцбанк»,
вчинено виконавчий напис № 568 про
звернення стягнення на належний їй на
праві власності автомобіль Nissan Pathfinder,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
являється предметом застави по її
зобов'язанням перед Банком.

ОСОБА_2 ВДВС 09 червня 2012 року відкрито
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого напису
нотаріуса № 568 від 20 червня 2012 року,
тобто постанову про відкриття
виконавчого провадження винесено
раніше ніж вчинено нотаріусом
виконавчий напис.

У травні ОСОБА_1 стало відомо, що
незважаючи на ухвалу Жовтневого
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 29 квітня 2013 року
про забезпечення позову, якою зупинено
виконавче провадження, ПП «СП Юстиція»
29 квітня 2013 року проведено публічні
торги, на яких автомобіль Nissan Pathfinder,
реєстраційний номер НОМЕР_1
реалізовано ОСОБА_3 за 103600 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
09 січня 2014 року позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ
«Укрсоцбанк», Жовтневого ВДВС, ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», ОСОБА_3 про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню, визнання публічних
торгів недійсними, спонукання до
повернення автомобілю задоволено.

Визнано виконавчий напис № 568 від 12.06.2012
р., вчинений приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_5 на договорі застави
майна № 215/26-252-107-1 від 25.07.2008 р. таким, що
не підлягає виконанню.

Визнано публічні торги (аукціон) по
реалізації автомобілю марки Nissan модель
Pathfinder 2.5 DSE універсал чорного кольору 2008
року випуску, V=2488 CUB.CM, реєстраційний
номер НОМЕР_1, які були проведені 29.04.2013
р. ПП «Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», недійсними.

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути
автомобіль марки Nissan модель Pathfinder 2.5 DSE
універсал чорного кольору 2008 року
випуску, V=2488 CUB.CM ОСОБА_1

Стягнуто з ПАТ КБ «Укрсоцбанк»,
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби, ПП «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція», ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат
на оплату судового збору по 28 грн. 67
коп.

Не погоджуючись з рішенням суду і
посилаючись в апеляційній скарзі на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
Жовтневий ВДВС просить апеляційний суд
скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Зокрема зазначає, що судом залишено
поза увагою, що право на звернення
стягнення виникло у заставодержателя
не в момент укладання договору застави
25 липня 2008 року, а в момент не виконання
або неналежного виконання боржницею
ОСОБА_1 умов кредитного договору. Тому
виконавчий напис, вчинений 12 червня 2012
року приватним нотаріусом ОСОБА_4 на
договорі застави, відповідає нормам
чинного законодавства, і підстави для
визнання аукціону, повернення
автомобіля, відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
апеляційний суд розглядає справу у
відсутності позивачки, відповідачів
ПП «СП Юстиція», ПАТ «Укрсоцбанк»,
ОСОБА_3, третьої особи, які належним
чином повідомлені про час і місце
судового розгляду справи. З заявами про
відкладення розгляду справи до суду не
звернулись.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника відповідача
Жовтневого ВДВС Воробйова В.В., який
підтримав доводи апеляційної скарги,
просив її задовольнити, заперечення
представника позивачки ОСОБА_7, яка
просила апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду залишити без змін,
дослідивши матеріали справи в межах
заявленого позову і доводів
апеляційної та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
скасуванню в частині задоволення
позову про визнання публічних торгів
(аукціону) з реалізації автомобіля та
зобов'язання відповідача ОСОБА_3
повернути автомобіль позивачу.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими ґрунтувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
данні (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Але рішення не повністю відповідає цим
вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції дійшов висновку,
оскільки на момент укладання договору
застави майна № 215/26-252-107-1 від 25 липня 2008
року Закон України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень» не передбачав такого способу
обтяжень як реалізацію заставленого
майна на підставі виконавчого напису
нотаріуса, тому спірний виконавчий
напис необхідно визнати таким, що не
підлягає виконанню. Оскільки спірний
виконавчий напис не може створювати
юридичних наслідків, тому публічні
торги (аукціон) з реалізації автомобіля
являються недійсними і для відновлення
прав позивачки необхідно зобов'язати
покупця ОСОБА_3 повернути автомобіль
власнику.

Але з таким висновком суду першої
інстанції повністю погодитися не
можна.

З матеріалів справи вбачається, що 25
липня 2008 року між позивачкою ОСОБА_1 та
ПАТ «Укрсоцбанк» укладений кредитний
договір № 215/26-251-107, на підставі якого
ОСОБА_1 отримала кредит 49809 доларів США,
в забезпечення якого в той же день 25
липня 2008 року між сторонам укладений
договір застави автомобілю Nissan модель
Pathfinder 2.5 DSE, універсал, чорного кольору,
2008 року випуску, V=2488 CUB.CM, реєстраційний
номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с.4-11, 150 - 160).

Приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
12.06.2012 року вчинений виконавчий напис №
568 щодо звернення стягнення на предмет
застави (Т.1 а.с.30). В процесі виконання
вказаного виконавчого напису
автомобіль Nissan модель Pathfinder був
проданий 29.04.2013 року на публічних
торгах, проведених ПП «Спеціалізоване
підприємство Юстиція», відповідачу
ОСОБА_3 за 103 600 грн. (т.1 а.с.98).

Пред'являючи позов, ОСОБА_1 посилалась
на те, що виконавчий напис вчинений з
порушенням Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», під час
оскарження нею виконавчого напису та
звернення до суду з вимогою про
забезпечення позову, а саме заборони
зупинення виконавчого провадження і
зупинення реалізації арештованого
майна, був проведений аукціон з продажу
автомобіля.

Згідно із ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення
стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

За змістом ст. 20 Закону України «Про
заставу» звернення стягнення на
заставлене майно здійснюється за
рішенням суду або третейського суду на
підставі напису нотаріуса, якщо інше не
передбачене законом або договором
застави. Реалізація заставленого
майна, на яке звернено стягнення,
провадиться державним виконавцем на
підставі виконавчого листа суду або
наказу господарського суду, або
виконавчого напису нотаріусів у
встановленому порядку, якщо інше не
передбачено цим Законом чи договором.

Частина 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що
сторони в договорі можуть відступити
від положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд. Сторони в
договорі не можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства, якщо в цих актах прямо
вказано про це, а також у разі, якщо
обов'язковість для сторін положень
актів цивільного законодавства
випливає з їх змісту або із суті
відносин між сторонами.

У ст. 26 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», який визначає
правовий режим регулювання обтяжень
рухомого майна, встановлених з метою
забезпечення виконання зобов'язань, у
редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин,
наведено вичерпний перелік
позасудових способів звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження, а саме:
передача рухомого майна, що є предметом
забезпечувального обтяження, у
власність обтяжувача в рахунок
виконання забезпеченого обтяженням
зобов'язання в порядку, встановленому
цим Законом; продаж обтяжувачем
предмета забезпечувального обтяження
шляхом укладення договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем або на публічних
торгах; відступлення обтяжувачу права
задоволення забезпеченої обтяженням
вимоги у разі, якщо предметом
забезпечувального обтяження є право
грошової вимоги; переказ обтяжувачу
відповідної грошової суми, у тому числі
в порядку договірного списання, у разі,
якщо предметом забезпечувального
обтяження є гроші або цінні папери.

Звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження на
підставі виконавчого напису нотаріуса
Законом України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень» у

редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин (25
липня 2008 року), не передбачено.

Згідно із ч. 2 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» законодавчі та
інші нормативно-правові акти, прийняті
до набрання чинності цим Законом,
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Таким чином, норми Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» є спеціальними
відносно Закону України «Про заставу».

Отже, положення Закону України «Про
заставу» у частині здійснення
звернення стягнення на предмет застави
на підставі виконавчого напису
нотаріуса не підлягають застосуванню
до спірних правовідносин, як такі, що
суперечать нормам Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у редакції, яка
була чинною на момент виникнення
спірних правовідносин.

Указаний висновок викладений у
постановах Верховного Суду України від
03 жовтня 2012 року № 6-70цс12 та від 12 червня
2013 року № 6-54цс13 і відповідно до ст. 360-7
ЦПК України є обов'язковим для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг» від
22 вересня 2011 року, яким ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
доповнено п. 5, встановлено, що дія цього
Закону не поширюється на кредитні
договори, укладені до набрання ним
чинності.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно врахував, що звернення
стягнення на предмет застави на
підставі виконавчого напису нотаріуса
не відповідає вимогам Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у редакції, яка
була чинною на час виникнення спірних
правовідносин (25 липня 2008 року), і
обґрунтовано застосував до спірних
правовідносин норми зазначеного
Закону.

Крім того, ст. 5 ЦК України встановлено,
що новий акт цивільного законодавства
застосовується лише до тих прав та
обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності. Новому закону
зворотної сили не надано (ст. 58
Конституції України).

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитися з рішенням суду в частині
визнання публічних торгів (аукціону) з
реалізації автомобіля і зобов'язання
покупця ОСОБА_3 повернути автомобіль
власнику, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним; правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Підставою недійсності правочину,
відповідно до ст.215 ЦК України, є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1,
звертаючись до суду з позовною заявою
про визнання публічних торгів
(аукціону) з реалізації автомобіля та
зобов'язання ОСОБА_3 повернути їй
автомобіль, посилалась на те, що вона
звернулась з позовом про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню, і суд ухвалою від 29
квітня 2013 року зупинив виконавче
провадження, заборонив Жовтневому ВДВС
чинити будь-які дії щодо реалізації
арештованого автомобіля. Тому публічні
торги (аукціон) не могли бути
проведеними, являються недійсними, а
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків. Обґрунтовуючи
свій позов, позивачка посилалась також
на те, що державним виконавцем відкрито
виконавче провадження 09 червня 2012 року,
тобто раніше, ніж було вчинено
нотаріальний напис та виконавче
провадження відкрито на підставі не
існуючого виконавчого напису
нотаріуса ( № 568 від 20 червня 2012 року) (т.1
а.с.2, 25 - 26).

Відповідно до п.1.1. Генерального
договору №1 від 06 січня 2012 року,
укладеного між Міністерством юстиції
України та ПП «Спеціалізоване
підприємство Юстиція», Державна
виконавча служба України доручає, а
спеціалізована організація Приватне
підприємство «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» зобов'язується
приймати від органів державної
виконавчої служби та реалізувати
арештоване майно, на яке звернуто
стягнення державними виконавцями при
примусовому виконанні рішень, шляхом
його продажу на прилюдних торгах,
аукціонах та на комісійних умовах (т.1
а.с.75 - 82).

На підставі заявки на реалізацію
арештованого майна Жовтневого ВДВС
Маріупольського МУЮ від 18 грудня 2012
року між останнім та Донецькою філією
ПП «Спеціалізоване підприємство
Юстиція» 24 грудня 2012 року було укладено
договір № 17/1503/12/з про надання послуг по
організації і проведенню аукціону з
реалізації спірного арештованого
майна (т.1 а.с.83 - 87).

Відповідно до інформації про торги,
опублікованої на веб-сайті
Інформаційного Центру Міністерства
юстиції України за № 473456 від 24 грудня
2012 року Донецькою філією ПП
«Спеціалізоване підприємство Юстиція»
було опубліковано оголошення про
аукціон, призначений на 14 січня 2013 року,
який не відбувся у зв'язку з
відсутністю купівельного попиту та
проведено переоцінку спірного майна
(т.1 а.с.88 - 91).

Відповідно до інформації про торги,
опублікованої на веб-сайті
Інформаційного Центру Міністерства
юстиції України за № 479996 від 24 січня 2012
року Донецькою філією ПП
«Спеціалізоване підприємство Юстиція»
було опубліковано оголошення про
аукціон, призначений на 12 лютого 2013
року (т.1 а.с.92).

11 лютого 2013 року державним виконавцем
Жовтневого ВДВС було зупинено
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого напису № 568,
виданого 20 червня 2012 року приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
звернення стягнення на спірний
автомобіль, а 11 квітня 2013 року на
підставі постанови державного
виконавця Жовтневого ВДВС ММУЮ
виконавче провадження з примусового
виконання поновлено (т.1 а.с.94 -97).

З протоколу № 17/1503/12/з про проведення
аукціону по реалізації рухомого майна,
що належить ОСОБА_1, затвердженого
директором Донецької філії ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» 29 квітня 2013 року, вбачається
що 29 квітня 2013 року відбувся аукціон по
реалізації арештованого майна (
автомобіля марки Nissan модель Pathfinder 2.5 DSE
універсал чорного кольору 2008 року
випуску), приймало участь два учасника,
продаж вчинено за 103600 грн. без ПДВ,
переможцем аукціону/торгів є ОСОБА_3(т.1
а.с.98).

29 квітня 2013 року державним виконавцем
Жовтневого ВДВС складено акт
проведення прилюдних торгів по
реалізації арештованого майна (Т.1
а.с.28).

З матеріалів справи також вбачається,
що ухвалою Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
29 квітня 2013 року, тобто в день проведені
торгів (аукціону), винесено постанову,
якою заборонено Жовтневому ВДВС чинити
будь-які дії щодо реалізації
арештованого автомобіля марки Nissan
модель Pathfinder 2.5 DSE універсал чорного
кольору 2008 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1 (т.1 а.с.18).

Постановою в.о.начальника Жовтневого
ВДВС Воробйова В.В. від 27 серпня 2013 року
внесено виправлення у постанову про
відкриття виконавчого провадження,
дату винесення постанови виправлено з
«09.06.2012» на «21.06.2012», дату видачі
виконавчого документа з «20.06.2012» - на
«12.06.2012» (Т.1 а.с.104).

З пояснень представника відповідача
Жовтневого ВДВС, що не заперечувала в
суді представник позивачки тане
спростовано нею, а також
підтверджується матеріалами справи,
вбачається, що на час проведенні торгів
(аукціону) по реалізації рухомого
майна, що належить ОСОБА_1,
вищезазначена ухвала суду надійшла до
Жовтневого ВДВС після проведення
аукціону і на час його проведення
державним виконавцем не виносилась
будь-яка постанова про зупинення
виконавчого провадження з примусового
виконання спірного виконавчого напису
або про відкликання документів зі
спеціалізованої торгівельної
організації.

З заперечень відповідача ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» також вбачається, що
зазначена ухвала Жовтневого районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 29 квітня 2013 року надійшла до ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» засобом факсимільного
зв'язку 29 квітня 2013 року об 15 годин 14
хв.,тобто вже після того, як аукціон
було проведено (т.1 а.с.70 -74).

Отже, враховуючи наведені позивачкою
доводи на обґрунтування свого позову
та оцінюючи належним чином надані
сторонами докази, відповідно до
положень ст.212 ЦПК України, приймаючи до
уваги Порядок реалізації арештованого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 15
липня 1999 рок № 42/5, які визначають
правила проведення аукціонів, колегія
суддів вважає, що підстав, передбачених
чинним законодавством, для визнання
прилюдних торгів недійсними не має.

Звертаючись до суду з даним позовом
позивачка не посилалась на порушення
чинного законодавства при проведенні
аукціону з боку організатора аукціону
та щодо процедури проведення аукціону.

Виконавчий напис нотаріуса, у
результаті яких він був реалізований,
не оскаржений до прилюдних торгів, а
дії державного виконався у виконавчому
провадженні, які не стосуються правил
проведення аукціону, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання аукціону
недійсним (постанова Верховного Суду
України від 26 грудня 2012 року № 6 -140 цс 12).

За позовом власника, за наявності
передбачених законом підстав для
визнання торгів (аукціону) з реалізації
арештованого майна недійсним,
відповідно до положень ч.3 ст.215, ст.216 ЦК
України, закон не перешкоджає
повернути сторони договору,
організатора прилюдних торгів та їх
переможця, у первісний стан шляхом
реституції та не дозволяє власнику
витребувати майно шляхом віндикації.

Оскільки, відсутні підстави для
визнання недійсними прилюдних торгів
(аукціону) з реалізації рухомого майна,
що належить ОСОБА_1 (з наведеного
останньою обґрунтування свого позову),
а відповідно до положень ст.216 ЦК
України при визнанні правочину
недійсним застосовується реституція,
тобто повернення сторін у первісний
стан, не вбачається і підстав,
передбачених законом, для задоволення
позову про зобов'язання ОСОБА_3
повернути позивачу арештований
автомобіль.

Крім того, як вбачається з інформації
центру ДАІ № 2 м.Маріуполя при УДАІ
ГУМВС України в Донецькій області
станом на 08 квітня 2014 року на підставі
довідки - рахунку 15 лютого 2014 року
автомобіль марки Nissan модель Pathfinder 2.5 DSE
універсал, чорного кольору, 2008 року
випуску, V=2488 CUB.CM, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1
зареєстрований за ОСОБА_8 (т.2 а.с.53).

Враховуючи зазначене та вимоги
закону, колегія суддів вважає, що
рішення суду, як таке, що не відповідає
вимогам ст.ст.10,11,60,213,214 ЦПК, України, в
частині визнання публічних торгів
(аукціону) з реалізації автомобіля і
зобов'язання покупця ОСОБА_3 повернути
автомобіль власнику, підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
в цій частині про відмову у задоволенні
позову.

Оскільки у задоволенні позову в цій
частині, заявленого до ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» та ОСОБА_3 необхідно
відмовити, рішення суду в частині
відшкодування судового збору підлягає
зміні, та стягненню на користь ОСОБА_1 у
відшкодування судового збору з
Жовтневого ВДВС та ПАТ «Укрсоцбанк»
відповідно до положень ст.88 ЦПК України
по 57 грн.35 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
09 січня 2014 року в частині визнання
публічних торгів недійсними і
зобов'язання повернути автомобіль
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк», Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції, приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
Юстиція», ОСОБА_3 про визнання
недійсними публічних торгів з
реалізації автомобіля марки Nissan модель
Pathfinder 2.5 DSE універсал, чорного кольору,
2008 року випуску, V=2488 CUB.CM, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, і
зобов'язання ОСОБА_3 повернути
автомобіль відмовити.

Це ж рішення в частині відшкодування
судових витрат змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк», Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції на користь ОСОБА_1 у
відшкодування витрат на оплату
судового збору по 57 гривень 35 копійок з
кожного.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржено
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді: