У х в а л а

6 жовтня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Колодійчука В.М.

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,
Мазур Л.М., Умнової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1,
правонаступника ОСОБА_2 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у цивільній справі
від 30 квітня 2014 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 до Гатненської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання
заповіту недійсним, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батько - ОСОБА_6
склав заповіт, яким усе своє майно
заповів ОСОБА_2 та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер, у
зв'язку із чим відкрилася спадщина, яка
складається з Ѕ частини житлового
будинку АДРЕСА_1. На момент посвідчення
заповіту секретар виконавчого
комітету Гатненської сільради не мала
повноважень на здійснення такої
нотаріальної дії в смт Чабани
Києво-Святошинського району Київської
області, та враховуючи, що заповідачу
ОСОБА_5 не були роз'ясненні вимоги ст. 535
ЦК України, позивач просив визнати
оспорюваний заповіт недійсним.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області
від 19 листопада 2013 року у задоволенні
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 13 лютого 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано з
ухваленням нового рішення. Визнано
недійсним заповіт ОСОБА_6, посвідчений
13 січня 2008 року секретарем
виконавчого комітету Гатненської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, у зв'язку з
його нікчемністю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 квітня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_1,
правонаступника ОСОБА_2 відхилено.
Рішення апеляційного суду залишено без
змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд даного рішення
суду касаційної інстанції в порядку,
визначеному главою 3 розділу 5 ЦПК
України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1
посилається на неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема ст. 1251, ч.1
ст. 1257 ЦК України, ст.ст. 37, 41
Закону України «Про нотаріат», що в
свою чергу, потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Дослідивши подані заявником
матеріали колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

В обґрунтування своєї позиції щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 квітня 2014 року, про
перегляд якої ставиться питання, та
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 жовтня 2012 року
у справі про визнання спадкоємцем.

Зі змісту поданої копії рішення суду
касаційної інстанції, на яке
посилається заявник в обґрунтування
заяви не вбачається наявність
неоднакового застосування судом норм
матеріального права у правовідносинах,
подібних, вирішеним у даній цивільній
справі.

Під подібними правовідносинами слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин з метою з`ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

В даному випадку, зі змісту
зазначеного вище рішення, не
вбачається тотожність підстав позову,
змісту позовних вимог та фактичних
обставин, встановлених судом у іншій
справі, ніж встановлені у даному спорі.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК
України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 про визнання заповіту
недійсним, за заявою ОСОБА_1,
правонаступника ОСОБА_2 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у цивільній справі
від 30 квітня 2014 року до провадження
Верховного Суду України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук судді В.С.
Висоцька М.К. Гримич Л.М. Мазур О.В.
Умнова