Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1932/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Циганаш І.А.
Доповідач Чорнобривець О.
УХВАЛА

Іменем України

22.07.2014року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої - судді
Чорнобривець О.С.

суддів - Кодрула
М.А.

Черненка
В.В.

за участю секретаря- Кечкіна
А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 06 травня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
додаткових витрат на утримання дитини,-

встановила :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5
про стягнення додаткових витрат на
утримання дитини, а також на її
утримання аліменти у зв'язку з
опікуванням дитини-інваліда в розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку,
щомісячно, починаючи з часу визнання
її опікуном, тобто з 25.01.2010 року до
ІНФОРМАЦІЯ_3, пеню за прострочення
сплати аліментів в сумі 105766,86грн. .

В обґрунтування зазначала, що за
рішенням суду з відповідача
стягуються аліменти на
неповнолітнього ОСОБА_4, в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку,
починаючи з 29.03.2000 до ІНФОРМАЦІЯ_3.
Аліменти виплачуються у мінімальному
розмірі, існує заборгованість,
посилаючись на незадовільний
матеріальний стан та необхідність у
додаткових витратах, викликаних
хворобою сина, а також розвитком його
здібностей, після уточнення вимог,
просила стягнути з відповідача:

- аліменти на своє утримання, як на
матір-опікуна;

- витрати на медикаменти в розмірі
8094,19 грн.; 3205,50 грн. за придбаний у 2010році
комп'ютер, вартістю 6411,00 грн; 774,84 грн.
за оргтехніку (принтер, мишка,
клавіатура, сітьовий фільтр, дві
акустичні колонки, коврик для мишки) на
загальну суму 1549,67 грн.; 480,00 грн.
витрати на оплату мережі інтернет,
починаючи з 27.10.2012 року по теперішній
час; 904,15 грн. за мобільний телефон та
комплектуючі; за картриджі до принтера
- 286,50 грн.; за планшет 1888,86 грн. та
захисну плівку - 983,93 грн.; за рюкзак,
книги, атласи, контурні карти, робочі
зошити та ін.- 1488,29 грн.; за стілець "Jupiter
GIP (CH)" -177, 48 грн.

- за навчання грі на гітарі, на
платній основі та за покупку
інструмента 2091,50 грн.; за одяг та взуття
5720,86 грн.; за придбання 4 квитків (два
дорослих, два дитячих) на потяг
Знам'янка-Трускавець, у обидві сторони,
на загальну суму 92,10 грн. а також за 2
квитки (1 дорослий, 1 дитячий) на потяг
Знам'янка-Київ на загальну суму 23,10 грн.;
за проведення 2-х магнітно-резонансних
томографії головного мозку 150 грн.

- кишенькові витрати які сином було
витрачено на атракціонні розваги в
Дендропарку: 172,50 грн., а також за
перегляд сином концертної програми
цирку 25.00 грн., а всього 187,50 грн;

- за дитячі меблі «Юніор» - 1200,00 грн.;
за пароварку 55,50 грн.; за водонагрівач
569,50 грн.; за харчування - 2035,45 грн.

Рішенням Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 06 травня 2014
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 у
розмірі 3556,70 грн., до складу яких
увійшло: навчання грі на гітарі та за
покупку інструмента 2091,50 грн.;
придбання квитків на потяг та
проведення 2-х магнітно-резонансних
томографії головного мозку 265,20 грн.;
дитячі меблі «Юніор» - 1200,00 грн. В решті
позовних вимог відмовлено. Вирішено
питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач
ставить питання про часткове
скасування рішення суду в частині
відмови у позові через невідповідність
висновків суду обставинам справи, та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно ст.303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_5 являється батьком
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дитина являється
інвалідом з дитинства, проживає разом з
матір'ю ОСОБА_3, яка визнана опікуном.

На підставі рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 05
квітня 2000 року з ОСОБА_5 стягнуто
аліменти на утримання сина в розмірі 1/4
частки усіх видів заробітку щомісячно
до досягнення дитиною повноліття.
Аліменти відповідач сплачував не
регулярно, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість.

Задовольняючи позовні вимоги
частково, суд правильно керувався
положеннями ст.ст. 88, 141, 185 СК України,
якими врегульовані спірні
правовідносини, і дійшов
обґрунтованого висновку, що
відповідач не має матеріальної
можливості надавати допомогу позивачу
на її утримання у зв'язку з опікуванням
дитиною-інвалідом.

З матеріалів справи вбачається що,
відповідач працює охоронцем в ТОВ
«Вентура», його середньомісячний дохід
становить 1147,00 грн., що підтверджується
довідкою про доходи від 24.02.2014 року, з
яких він щомісячно сплачує аліменти на
дитину в розмірі 400 грн., проживає з
непрацездатними батьками, батько
відповідача являється інвалідом 2
групи.

З наданих позивачем документів
убачається, що вона перебуває на
обліку в управлінні праці та
соціального захисту населення
виконкому Кіровської районної у місті
Кіровограді ради та відповідно до ЗУ
«Про державну соціальну допомогу
інвалідам з дитинства дітям інвалідам»
з 25.01.2010 року до 01.02.2014 року, їй
призначено державну соціальну
допомогу, яку отримує щомісячно на
дитину з надбавкою за догляд у розмірі
1307,30 грн.

У відповідності до довідки
Комунального закладу «Центр первинної
медико-санітарної допомоги № 2
м.Кіровограда за № 72 від 20 січня 2014 року
вбачається, що ОСОБА_4 за станом
здоров'я знаходиться на індивідуальній
формі навчання, отримує соціальну
допомогу як інвалід дитинства та
надбавку на догляд.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції вірно
встановлені обставини справи та
правильним є висновок суду про
неможливість відповідача надавати
матеріальну допомогу на утримання
позивача.

Також погоджується колегія суддів
з висновком суду першої інстанції в
іншій частині рішення.

За змістом ст. 185 СК України батьки
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами, пов'язаними з
розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом, тощо.

В матеріалах справи відсутні
докази того, що придбані медикаменти за
період з 08.07.2008 року по 24.10.2013 рік на суму
8094, 19 грн. були використані саме на
лікування дитини.

Інші витрати, щодо яких відмовлено
у задоволенні стягнення, є товарами
звичайного вжитку, не відносяться до
витрат у розумінні ст. 185 СК України, і
не можуть бути покладені на
відповідача.

Суд встановленим обставинам надав
правильну правову оцінку, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
цивільного процесуального права, що
відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги і залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 06 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду набирає з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуюча:

Судді: