НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

при секретаріТен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовомОСОБА_51 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи: приватний нотаріус
Новомосковського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
про визнання права власності на ?
частину грошового вкладу з відсотками,
-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулася до Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області з позовом доОСОБА_2, ОСОБА_3,
треті особи: приватний нотаріус
Новомосковського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк», в
якому просить взнати за нею право
власності на ? частину грошового вкладу
у розмірі15 000,00 грн., ? частину відсотків
у розмірі 2 475,00грн., згідно договору
банківського вкладу (депозиту)
№7902 UAH на суму 30 000,00 грн. з
розміром процентної ставки 16,5%,
укладеного з «УкрСиббанком» 23 липня 2012
року.

В обґрунтування свого позову позивач
зазначає, щоІНФОРМАЦІЯ_2 року загинув
її цивільний чоловік ОСОБА_7, з яким
вона проживала як дружина і чоловік без
реєстрації шлюбу з літа 1996 року і по
день його смерті. Вони вели спільне
господарство, мали близькі стосунки,
мали спільний побут.

В 2001 році разом з чоловіком вони
відкрили спільний бізнес, мали
спільний побут, кошти, а тому позивачка
вважає, що їй належить ? частини
спільного сумісного майна.

За час сумісного проживання з
ОСОБА_7.вони разом накопили кошти у
розмірі 30 000,00 грн., на підставі яких
зробити депозитний вклад в банк.

Так, 23 липня 2012 року ОСОБА_7. уклав з
«УкрСиббанком»договір банківського
вкладу (депозиту) №7902 UAH на суму 30
000,00 грн. з розміром процентної ставки
16,5% річних зі строком повернення вкладу
25 липня 2013 року. Позивач зазначає, що ?
частина цього вкладу є її, як об'єкт
права спільної сумісноївласності
подружжя.

За таких обставин, позивач звернулася з
даним позовом до суду для захисту своїх
невизнаних прав.

В судове засідання позивачне
з'явилася,надала суду заяву про
розгляд справи у свою відсутність,
одночасно позовнівимоги підтримала та
просить задовольнити їх у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, її представник ОСОБА_8
надала заяву про розгляд справи у її
відсутність, позовні вимоги визнала,
просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
також не з'явився, його представник
ОСОБА_9 надала заяву про розгляд справи
у її відсутність, позовні вимоги
визнала, просила їх задовольнити.

Представникитретьої особи-
приватний нотаріус Новомосковського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 в
судове засіданняне з'явився, надавши
заяву про розгляд справи у свою
відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до наступного висновку.

Суду надано копію свідоцтва про смерть,
згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер
ОСОБА_7 (а.с.9).

Згідно рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11.04.2013 року встановлено
факт проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в
період з літа 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_2
року (а.с.10).

У відповідності до ст.60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважних причин самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. За змістом ч. 1 ст. 71
СК України, майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Якщо
дружина та чоловік не домовилися про
порядок поділу майна, спір може бути
вирішений судом.

У зв'язку з цим, незалежно від того, чий
дохід був основним в сім'ї, майно, в тому
числі грошові кошти, які були придбані
за час спільного проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбуОСОБА_7. та
ОСОБА_5, є їх спільною сумісною
власністю і вони обидва мають рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Факт того, що спірні грошові кошти були
придбані позивачкою і померлимОСОБА_7.в
період їх спільного проживання однією
сім'єю без реєстрації
шлюбувстановлений судом і не
заперечувався сторонами.

Згідно із ст.ст. 69, 79 СК України дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 25 Постанови № 11 від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» вирішуючи питання про поділ
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення законодавства
щодо обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду. У разі, коли жоден з подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального розподілу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Наявність будь-якої домовленості між
позивачкою і померлим ОСОБА_7судомне
встановлено.

Тому, суд приходить до висновку про те,
що спірні кошти, які були предметом
грошового вкладу ОСОБА_7, є спільною
сумісною власністю ОСОБА_5 і ОСОБА_7, їх
частки в цьому майні слід визнати
рівними, і за позивачкоюслід визнати
право власності на ? частину
зазначеного грошового вкладу.

Так, ? частини грошового вкладу (30 000,00
грн. / 2 = 15 000,00 грн.), ? відсотків по вкладу
16,5 % від 30 000 грн. дорівнює 4 950,00 грн., а ?
від 4 950,00 грн. / 2 = 2 475,00 грн.

Отже, аналізуючи викладене, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_5
обґрунтований і підлягає задоволенню,
за нею слід визнати право власності на ?
частину грошового вкладу у розмірі 15 000
грн., ? частину відсотків у розмірі 2 475,00
грн., згідно договору банківського
вкладу (депозиту) № 7902 UAH на суму 30
000,00 грн. з розміром процентної ставки
16,5%, укладеного з «УкрСиббанком» 23
липня 2012 року.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК
України відповідач повинен
відшкодувати на користь позивача
понесені ним судові витрати,
пропорційно до задоволених позовних
вимог, а саме сплачений судовий збір у
розмірі 246,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
60, 69-70, 71 СК України, ст.ст. 367-369 ЦК
України, ст. ст. 10, 60, 61, 81, 88, 212, 215 ЦПК
України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи: приватний нотаріус
Новомосковського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
про визнання права власності на ?
частину грошового вкладу з відсотками -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП
НОМЕР_1, право власності на ? частину
грошового вкладу у розмірі 15 000,00 грн., ?
частину відсотків у розмірі 2 475,00 грн.,
згідно договору банківського вкладу
(депозиту) № 7902 UAH на суму 30 000,00
грн. з розміром процентної ставки 16,5%,
укладеного з «УкрСиббанком» 23 липня 2012
року.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 сплачений
судовий збір в розмірі 246,40 грн., а саме
по 123,20 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд в
десятиденний термін після його
проголошення, а особи, що не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
В.В. Березюк