КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/4519/14-ц
Провадження № 2/552/1690/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2014 року Київський районний суд
м.Полтави в складі головуючого судді -
Миронець О.К., за участю секретаря
судових засідань - Ваніної Ю.А.,
позивача - ОСОБА_2, представника
позивача - ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Київського районного суду м. Полтави
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про виділення часток,
присвоєння адреси та встановлення
земельного сервітуту, третя особа -
Київська районна в м. Полтаві ради

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_4 та просить суд
виділити частки земельної ділянки,
належної кожному із власників в
розмірах фактичного володіння, а саме
ОСОБА_2 - 1/3 частину земельної ділянки
площею 332 кв.м., ОСОБА_4 - 2/3 частини
земельної ділянки площею 830 кв.м., що
розташована за адресою АДРЕСА_1 та
надати дозвіл власникам на
виготовлення технічної документації
на вказані земельні ділянки, надати
окремі адреси домоволодінням,
встановити земельний сервітут згідно
горизонтальної зйомки земельної
ділянки. Свій позов обґрунтовує тим, що
їй та відповідачу ОСОБА_4 на праві
приватної власності належить по ?
частині домоволодіння, яке розташоване
за адресою АДРЕСА_1. Але у фактичному
користуванні позивача ОСОБА_2
перебуває земельна ділянка площею 332
кв.м., а у відповідача ОСОБА_4 перебуває
земельна ділянка площею 830 кв.м. Крім
того частину земельних ділянок займає
проїзд спільного користування площею 88
кв.м. Отже у зв'язку з цим позивач
просить виділити земельні ділянки по
фактичному користуванню.

В судовому засіданні позивач та його
представник уточнили позовні вимоги та
просять суд виділити для подальшого
оформлення приватної власності
земельну ділянку в таких розмірах
ОСОБА_2 - 1/3 частину земельної ділянки,
ОСОБА_4 - 2/3 частину земельної ділянки в
розмірах фактичного володіння та
встановити земельний сервітут згідно
горизонтальної зйомки земельної
ділянки.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов визнала та не заперечувала проти
задоволення позову.

Представник третьої особи
Київської районної в м.Полтаві ради в
судовому засіданні просив відмовити в
задоволенні позову. Після оголошеної
перерви представник третьої особи в
судове засідання не з'явився.

Суд, заслухавши пояснення
позивача та її представника,
відповідача,дослідивши докази у справі
приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Отже, суд розглядає справу за наявними
у справі доказами, які надані
сторонами.

Згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 04.09.1997 року
власниками жилого будинку з надвірними
спорудами, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних
частинах по ? в кожної. Земельна ділянка
під вищевказаним будинком не
перебуває в їх власності. Даний
будинок має самочинні побудови, а саме
сарай літ.»д», тамбур літ.»а5», сарай літ
«д1» і це підтверджується копією
технічного паспорта.

Згідно витягу з рішення Київської
районної в м. Полтаві ради від 28.08.2014
року вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2
відмовлено в наданні дозволу на
виготовлення технічної документації
щодо поділу земельної ділянки по
АДРЕСА_1 у зв'язку з ненаданням
документів, що підтверджують
формування земельної ділянки
відповідно до ст.79-1 ЗК України.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України
формування земельної ділянки полягає у
визначенні земельної ділянки як
об'єкта цивільних прав. Формування
земельної ділянки передбачає
визначення її площі, меж та внесення
інформації про неї до Державного
земельного кадастру.

2. Формування земельних ділянок
здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок
із земель державної та комунальної
власності;

шляхом поділу чи об'єднання раніше
сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних
ділянок державної чи комунальної
власності за проектами землеустрою
щодо впорядкування територій
населених пунктів.

3. Сформовані земельні ділянки
підлягають державній реєстрації у
Державному земельному кадастрі.

4. Земельна ділянка вважається
сформованою з моменту присвоєння їй
кадастрового номера.

5. Формування земельних ділянок (крім
випадків, визначених у частинах шостій
- сьомій цієї статті) здійснюється за
проектами землеустрою щодо відведення
земельних ділянок.

6. Формування земельних ділянок шляхом
поділу та об'єднання раніше
сформованих земельних ділянок, які
перебувають у власності або
користуванні, без зміни їх цільового
призначення здійснюються за технічною
документацією із землеустрою щодо
поділу та об'єднання земельних ділянок.

7. Винесення в натуру (на місцевість) меж
сформованої земельної ділянки до її
державної реєстрації здійснюється за
документацією із землеустрою, яка
стала підставою для її формування.

8. У разі встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок за їх фактичним
використанням у зв'язку з неможливістю
виявлення дійсних меж, формування
нових земельних ділянок не
здійснюється, а зміни до відомостей про
межі земельних ділянок вносяться до
Державного земельного кадастру.

9. Земельна ділянка може бути об'єктом
цивільних прав виключно з моменту її
формування (крім випадків суборенди,
сервітуту щодо частин земельних
ділянок) та державної реєстрації права
власності на неї.

10. Державна реєстрація речових прав на
земельні ділянки здійснюється після
державної реєстрації земельних
ділянок у Державному земельному
кадастрі.

Відповідно до ст.11 ЗК України
повноваження районних у містах рад у
галузі земельних відносин
визначаються міськими радами.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
питання організації управління
районами в містах належать до
компетенції міських рад.

2. Районні у містах ради (у разі їх
створення) та їх виконавчі органи
відповідно до Конституції та законів
України здійснюють управління рухомим
і нерухомим майном та іншими об'єктами,
що належать до комунальної власності
територіальних громад районів у
містах, формують, затверджують,
виконують відповідні бюджети та
контролюють їх виконання, а також
здійснюють інші повноваження,
передбачені цим Законом, в обсягах і
межах, що визначаються міськими радами.

Отже, аналізуючи в всі докази в їх
сукупності суд приходить до висновку
про відмову в задоволенні позову,
оскільки фактично спір між сторонами
відсутній. Питання виділення земельних
ділянок та наданням дозволу на
виготовлення технічної документації
належить до компетенції Київської
районної в м. Полтаві ради після
надання сторонами всіх необхідних
документів.

Керуючись ст.ст. 3,15, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні її
позовних вимог в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний термін з дня проголошення
рішення.

Суддя
Миронець О.К.