Справа № 521/5353/13-ц
Провадження № 2/521/2159/14
20 січня 2014 р. року,Малиновський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого - судді Роїк Д.Я,
при секретарі: Гречко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 14 липня 2011.
Позивач посилається на те, що 14 липня 2011 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно з яким ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5000 доларів США і зобов'язався їх повернути до 14 січня 2012 р. Доказом укладення договору позики та передачі грошей по цьому договору служить розписка від від 14.07.2011р., складена відповідачем власноруч.
В порушення умов договору позики і ст. 1049 ЦК України відповідач суму позики у встановлений термін - 14.01.2012 р. позивачу не повернув; не повернуті гроші позивачеві і до теперішнього часу. Лише одного разу, 20.09.2011 р. відповідачем була повернута частина грошей, а саме 3200,00 грн. ОСОБА_1 неодноразово намагався владнати конфлікт в досудовому порядку, але від зустрічей відповідач всіляко ухиляється, в телефонних розмовах заявляє, що не збирається повертати гроші.
Розмір заборгованості за договором позики - 5000 доларів США.
Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом або іншим нормативно-правовим актом.
Офіційний курс гривні до долара США на дату подання позовної заяви - 30.01.2013 р. дорівнював 799,3 гривні за 100 доларів США. Таким чином, розмір заборгованості за договором позики дорівнює 39 965,00 грн. Враховуючи часткове погашення суми боргу у розмірі 3200,00 грн. на теперішній час сума заборгованості за договором позики складає 36 765,00 грн. Додатково Позивач просить стягнути з Відповідача 3 % річних за прострочення виконання договору позики у розмірі 1 185,72 грн., та нараховані проценти від суми позики у розмірі 34 629,96 грн.
Посилаючись на викладене позивач просить Суд ухвалити рішення, яким стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 14.07.2011 р. у загальному розмірі 72 580,68 копійок
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити у повному обсязі, надавши пояснення у відповідності із доводами, що викладені у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, тому у відповідності до ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, про причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань про відкладення слухання справи або про слухання справи за відсутністю відповідача до суду не надходило.
Суд, з урахуванням повторної не явки відповідача, який є належним чином повідомлений, не повідомлення ним про причини не явки, не надання заяв про розгляд справ за його відсутністю, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів у відповідності до правил ст. ст. 169, 224 ЦПК України і постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 14 липня 2011 року р. підлягає задоволенню, як такий, що заснований на Законі та такий, що підтверджується матеріалами справи.
У судовому засіданні встановлено, що 14 липня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно з яким ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5000 доларів США (п'ять тисяч) і зобов'язався їх повернути до 14 січня 2012 р. Доказом укладення договору позики та передачі грошей по цьому договору служить розписка від 14 липня 2011 року, складена відповідачем власноруч, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1047 Цивільного Кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику вчасно і в порядку, встановленому договором.
Відповідно до Ухвали Верховного Суду України по справі № 12393802 від 17.11.2010 р., розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики.
Судом встановлено, що в порушення умов договору позики і ст. 1049 ЦК України відповідач суму позики у встановлений термін - 14.01.2012 р. позивачу не повернув; не повернуті гроші позивачеві і до теперішнього часу.
Таким чином, Суд вважає, що з боку відповідача має місце порушення як договірних зобов'язань, так і положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, згідно з якими зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються.
Розмір заборгованості за договором позики - 5000 доларів США.
Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом або іншим нормативно-правовим актом. Офіційний курс гривні до долара США на 30.01.2013 р. дорівнював 799,3 гривні за 100 доларів США. Таким чином, розмір заборгованості за договором позики, що підлягає стягненню, враховуючи часткову оплату у розмірі 3200,00 грн, дорівнює 36 765,00 грн.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
3% річних від суми заборгованості становить - 1 185,72 грн.
У відповідності до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що позов позивача підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 215, 218, 224, 225, 226, 227 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 14.07.2011 р. у розмірі 36 765,00 грн.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних за прострочення виконання договору позики від 14.07.2011 р. у розмірі 1 185,72 грн.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 нараховані проценти від суми позики у розмірі 34 629,96 грн.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 726 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача (відповідачів) протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем у загальному порядку лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а позивачем - у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії. Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.

Суддя: