Провадження № 2-о/0202/16/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 травня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Зосименко С.Г.

при секретарі Котула
А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа: Шоста
дніпропетровська державна нотаріальна
контора про встановлення факту
сумісного проживання,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця у вересня 2013 року звернулася
до суду із заявою про встановлення
факту проживання сумісного
проживання, яку уточнила у березні 2014
року. Заявниця посилається на те, що
її чоловік - ОСОБА_2 мав громадянство
Росії. У 2005 році у зв'язку із хворобою
він знявся з реєстрації в Росії та
переїхав жити до України. Вони
проживали разом за адресою: АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 не встиг закінчити реєстрацію
та оформлення документів для отримання
українського громадянства та
ІНФОРМАЦІЯ_3 він помер. Після смерті
ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді ?
частини двокімнатної квартири
АДРЕСА_1. Встановлення зазначеного
факту необхідно заявниці для прийняття
спадщини.

У судовому засіданні заявниця та її
представник доводи заяви підтримали у
повному обсязі.

Представник заінтересованої особи
Шостої дніпропетровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився. Згідно листа ;
3050/01-16 від 01.11.2013 року просили слухати
справу у відсутності представника
Шостої дніпропетровської державної
нотаріальної контори.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, її
представника, допитавши свідків,
вивчивши матеріали справи вважає, що
заява підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 256 ЦПК України
суд вправі встановити факт проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
шлюбу.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено у судовому засіданні,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 12 липня 1969
року, що підтверджується Свідоцтвом
про одруження НОМЕР_1. ОСОБА_1 проживала
та була зареєстрована у АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 був громадянином Росії та до 08
грудня 2005 року був зареєстрований в
будинку АДРЕСА_4. З 2005 року ОСОБА_2 почав
проживати разом із дружиною у квартирі
АДРЕСА_1.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили, що з 2005
року у квартирі АДРЕСА_1 почав
проживати ОСОБА_2 і жим там до смерті.

Відповідно до Свідоцтва про смерть
НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася
спадщина в вигляді ? частині
двокімнатної квартири АДРЕСА_1, яка
належала померлому на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
13 листопада 2004 року.

Заявниця звернулася до Шостої
дніпропетровської нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, але як показала заявниця, їй
було в усній формі відмовлено в
прийнятті заяви, оскільки відсутнє
підтвердження проживання спадкодавця
за місцем відкриття спадщини. Згідно
довідки Шостої дніпропетровської
державної нотаріальної контори № 472/01-16
від 21.02.2014 року спадкова справа після
смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3,
не заводилася, свідоцтво про право на
спадщину не видавалося.

Факт про встановлення якого просить
заявниця має для неї юридичне значення,
оскільки відповідно до ст.1264 ЦК
України надає право на спадкування
майна.

Таким чином, зібрані по справі
докази та їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для задоволення
заяви ОСОБА_1 про встановлення факту
сумісного проживання із ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись
ч.5 п.1 ст. 256, ст. 259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання
ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 із
ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 з 08 грудня 2005 року по
день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Індустріальний районний
суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі
у 10-ти денний строк, з дня проголошення
рішення, апеляційної скарги.

Суддя
С.Г. Зосименко