Дата документу 13.10.2014
Справа № 334/7442/14-ц
Провадження № 2/334/2776/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Вєтлугіній Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок скоєння злочину,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок скоєння
злочину. В позові зазначила, що 23.03.2014
року, приблизно о 14 годині, відповідач
ОСОБА_2, знаходячись у кімнаті квартири
АДРЕСА_1, маючи намір на спричинення
тілесних ушкоджень, на підґрунті
особистих, неприязних стосунків, під
час мовного конфлікту з позивачкою,
наніс їй удар правою рукою в область
передпліччя, чим, згідно до висновку
експерта №1318 від 24.03.2014 року спричинив
синець в області правого плечового
суглобу, що кваліфікується як легкі
тілесні ушкодження. Відповідно до
вироку Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 29.05.2014 року ОСОБА_2
визнано винним у скоєнні злочину,
передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України.
Відповідачем була спричинена моральна
шкода позивачці, яку вона оцінила в 5000
грн. Моральна шкода полягає в
наступному: вона перенесла душевні
хвилювання й страждання, які пов'язані
з тим, що відповідачем були скоєні
незаконні дії відносно її здоров'я на
очах малолітніх дітей. Так, її побив
відповідач, батько її двох малолітніх
дітей, які повністю знаходяться на її
утриманні; відносини між нею та людьми
були порушені, відповідач залишив її
разом з двома малолітніми дітьми, один
з яких інвалід, напризволяще та й ще й
побив; за весь час поновлення здоров'я
відповідач жодного разу до неї не
прийшов, не запропонував допомогу й не
вибачився, що також їй спричинило
моральні страждання за таке недбале
ставлення. Позивачка просить стягнути
з ОСОБА_2 на її користь, в якості
відшкодування моральної шкоди, суму в
розмірі 5 000 грн.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала, та просила
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала
проти позову, надала письмові
заперечення відповідача, в яких він
просить відмовити у задоволенні позову
у повному обсязі, оскільки позивачка не
обґрунтувала, в чому полягає завдана їй
моральна шкода, і відсутні
обґрунтування розміру шкоди.

Вислухав пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи, та надані
заперечення, суд приходить до
наступних висновків.

Згідно зіст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до
вироку Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 29.05.2014 року, ОСОБА_2
визнано винним у скоєнні злочину,
передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України та
призначено покарання у вигляді 200 годин
громадських робіт. Звільнено ОСОБА_2
від відбування покарання на підставі п.
«в» ст.1 Закону України «Про амністію у
2014 році». У вироку зазначено, що 23.03.2014
року, приблизно о 14 годині, ОСОБА_2,
знаходячись у кімнаті квартири
АДРЕСА_1, маючи намір на спричинення
тілесних ушкоджень, під час конфлікту з
ОСОБА_1 на ґрунті особистих неприязних
стосунків, наніс останній удар правою
рукою в область передпліччя, внаслідок
чого завдав потерпілій, згідно до
висновку експерта №1318 від 24.03.2014 року -
синець в області правого плечового
суглобу, який кваліфікується як легке
тілесне ушкодження. (а.с.3)

Відповідно до частини четвертої статті
61 ЦПК вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили,
або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Згідно до ст..23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, спричинена фізичній чи
юридичній особі неправомірним діями,
відшкодовується особою, яка спричинила
її, при наявності її вини.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», розмір відшкодування моральної
(немайнової ) шкоди суд визначає в межах
заявлених вимог залежно від характеру
та обсягу заподіяних позивачеві
моральних і фізичних страждань, з
урахуванням у кожному конкретному
випадку вини відповідача та інших
обставин. Зокрема, враховується
характер і тривалість страждань, стан
здоров'я потерпілого, тяжкість
завданої травми, наслідки тілесних
ушкоджень, істотних вимушених змін у
його життєвих та виробничих стосунках.

Позивачка просить суд стягнути з
ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
заподіяної їй моральної шкоди 5 000 грн.,
посилаючись, що вона перенесла душевні
хвилювання й страждання, які пов'язані
з тим, що відповідач її побив, та ще на
очах їх малолітніх дітей, за весь час
поновлення здоров'я відповідач жодного
разу до неї не прийшов, не запропонував
допомогу й не вибачився.

Виходячи з зазначених вище вимог
законодавства України про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок злочину та дослідивши та
оцінивши доводи ОСОБА_1 щодо характеру
та розміру заподіяної їй моральної
шкоди, суд вважає заявлену суму
моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.,
значно завищеною, та такою, що не
відповідає тяжкості заподіяних
моральних страждань, тому виходячи із
засад розумності, виваженості та
справедливості, заявлена позивачкою
сума підлягає зменшенню до 500 грн.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які посилались сторони, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
прийшов до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 61, 69, 84, 88, 212-215
ЦПК України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України,
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року №4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у
рахунок відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок скоєння злочину - 500
грн. (п'ятсот гривень).

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Т.Є. Баруліна