Справа № 214/9323/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 жовтня 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ан О.В.,

при секретареві - Соколовській Т.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Кривому
Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб
такими, що втратила право користування
житловим помешканням, зняття з
реєстраційного обліку та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
зазначеним позовом, якій в подальшому
змінила та в останній його редакції
просила визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням та зняти їх з
реєстраційного обліку, а також
виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири за
адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування свої
позивних вимог вказала, що квартира
АДРЕСА_1 належить їй на праві приватної
власності відповідно до змісту витягу
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 05.04.2008 року. В
зазначені квартирі з моменту її
придбання нею проживають вона та її
діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. В липня 2008 року з нею почав
проживати ОСОБА_3, з яким вона планувала
створити сім'ю, у зв'язку з чим 08.07.2008
року зареєструвала його місце
проживання в своїй квартирі, зі строком
права проживання до 07.07.2009 року. В цьому
ж році позивач на прохання ОСОБА_3
зареєструвала місце проживання в
зазначеній квартири і його мати ОСОБА_4,
яка з моменту реєстрації і до цього
часу в квартирі не проживала, що
підтверджується відповідними атами.
Реєстрація вказаних осіб за адресою:
АДРЕСА_1 підтверджується довідкою №9
про склад сім'ї. Однак, сімейне життя
позивача з ОСОБА_3 не склалося,
відносини з ним припинилися з вересня
2013 року, але відповідач ОСОБА_3 по
сьогоднішній день проживає в квартирі
позивача та зніматися з квартирного
обліку та змінити місце проживання не
бажає, а відповідач ОСОБА_4 взагалі
ніколи не проживала в квартирі
позивача. Всі комунальні послуги по
квартирі жодного разу відповідачами не
сплачувались, у зв'язку з чим позивач
несе додаткові витрати. Позивач має
намір скористатися правом
розпорядження квартирою та продати її,
у зв'язку з цим звернулась до суду з
відповідним позовом, оскільки
добровільно знятися з реєстраційного
обліку та виїхати з квартири
відповідачі не бажають, пояснюючи це
тим, що їм потрібна прописка.

Позивач та її представник, в судовому
засіданні, пояснили, що позовні вимоги
підтримують в повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві та просять їх
задовольнити, посилаються на
тимчасову реєстрацію відповідача
ОСОБА_3 в помешканні та створення ним
неможливих для спільного проживання
умов. Договорів оренди чи найму з
ОСОБА_3 позивач не укладала. Позивач та
ї представник вказали, щ відповідач
ОСОБА_3 перестав бути членом ї сім»ї,
тому втратив право на проживання в
належному їй помешканні.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, причини їх не явки суду невідомі.
Керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд
вважає, що дану справу можливо
вирішити на підставі наявних в ній
доказів, з урахуванням думки позивача,
за відсутності відповідача і
постановити заочне рішення.

Суд дослідив матеріали справи:

- копія паспорта серії НОМЕР_1 на ім'я
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, виданого
Комінтернівським РВ ХМУ УМВСУ в
Харківській області 26 липня 2005 року,
відповідно до змісту якої місце
проживання позивача зареєстровано за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4-6);

- копія паспорта серії НОМЕР_2 на ім'я
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, виданого
Саксаганським РВ Криворізькому УМВС
України в Дніпропетровській області 18
липня 2008 року, відповідно до змісту
якої місце проживання позивача
зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
7-9);

- копія договору купівлі-продажу
квартири від 28 березня 2008 року,
відповідно до змісту якого позивач
ОСОБА_1 придбала однокімнатну квартиру
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10);

- копія витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 05.04.2008
року реєстраційний номер 13981146,
відповідно до змісту якої позивачу
ОСОБА_1 на праві приватної власності
належить квартира за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 11);

- копія довідки №9 від 16.07.2013 року,
відповідно до змісту якої за адресою:
АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, а також ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 29);

- копія акту про проживання, відповідно
до змісту якого ОСОБА_4 починаючи з 1993
року постійно проживає в будинку за
адресою6 АДРЕСА_2, акт посвідчений
головою квартирного комітету №29
Лапишиною С.І. 18.09.2013 року (а.с. 40);

- копія рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого рогу від 12
лютого 2014 року про стягнення з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини з усіх
видів його заробітної плати (доходу)
щомісяця (а.с. 45 );

- копія довідки про розмір
заборгованості по виконавчому листу
№2/214/1026 від 12.02.2014 року виданого
Саксаганським районним судом м.
Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі ?
частини, відповідно до змісту якої
загальна сума заборгованості по
аліментам на 30.09.2014 року становить 10098,56
грн. (а.с. 46 );

Суд, вислухавши пояснення позивача та
його представника, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 47 Конституції України
кожен має право на житло. Ніхто не може
бути примусово позбавлений житла.
Держава гарантує не тільки свободу
його придбання, але й можливість
стабільного користування житлом, його
недоторканість, а також недопущення
примусового позбавлення житла, не
інакше, як на підставі закону і за
рішенням суду.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Частиною третьою ст. 61 ЦПК України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній, справі,
що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого рогу від 12 лютого 2014
року встановлено, що батьком ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3, а також цим
рішенням стягнуто з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини з усіх
видів його заробітної плати (доходу)
щомісяця.

Відповідно до змісту ст. 64, ч.2 ст. 65, ч.2
ст. 161 ЖК України члени сім'ї наймача,
які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.
Особи, які вселилися в жиле приміщення
як члени сім'ї наймача, набувають
рівного з іншими членами сім'ї права
користування житловим приміщенням,
якщо при вселенні між цими особами,
наймачем та членами його сім'ї, що
проживають разом з ним, не було іншої
угоди про порядок користування
житловим приміщенням. До членів сім'ї
наймача належать чоловік наймача, їх
діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач і члени
його сім'ї.

Відповідно до ст.. 401 ЦК України, право
користування чужим майном ( сервітут)
може бути встановлено щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів (
земельний сервітут) або іншого майна
для задоволення потреб інших осіб, які
не можуть бути задоволені іншим
способом.

Отже позивач для задоволення потреб
ОСОБА_3 в житлі надала йому право на
користування житловим помешканням,
яке їй належить - квартирою 71 будинку 20
мікрорайону Гірницький в м. Кривому
Розі. Документів, що свідчать про те,
що право була надано на певний час
позивач та її представник не надали.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член
сім»ї власника втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім»ї без поважних
причин понад рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла чи законом.

Згідно актів ОСОБА_4 в квартирі , що
належить позивачу не проживає більш
ніж рік , отже суд вбачає підстави
визнання вказаної особи такою, що
втратила право на користування майном
позивача ( квартирою). Що до
відповідача ОСОБА_3, суду не надано
документів, що підтверджують підстави
втрати ним право на користування
квартирою, передбачені ч.2 ст. 405 ЦК
України та підстави припинення
сервітуту, передбачені ст.. 406 ЦК
України. ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та
проживає за вказаною адресою, крім того
відповідач ОСОБА_3 продовжує проживати
в займаному жилому приміщенні, що також
підтвердила позивач в судовому
засіданні, а отже ОСОБА_3 не втратив
право на користування цим житлом.

Отже, враховуючи встановлені обставини
та вимоги зазначених норм закону, суд
вважає, що в задоволенні позовних
вимог в частині визнання ОСОБА_3 таким,
що втратив право користування
квартирою №71 в буд. №20 мікрорайону
Гірницького в м. Кривому Розі, зняття
його з реєстраційного обліку та
виселення необхідно відмовити.

Згідно змісту ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном. Про те позивач та її
представник не надали суду доказів, які
б підтвердили посилання позивача на
неможливість спільного проживання з
ОСОБА_3 . Так згідно листів
Саксаганського РО ( на а.с. 37-40) і в діях
ОСОБА_3 ознак кримінального чи
адміністративного право порушення не
виявлено. Відносно складеного 20.09.2013
року адміністративного протоколу за
ст.. 173-2 ч.1 КУпАП документу, що свідчить
про наявність правопорушення (
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності)
позивачем та її представником не
надано.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Згідно п. 3.1ПОРЯДОКу реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів,
затвердженого Наказом МВС України
22.11.2012 № 1077 і зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 18 грудня
2012 р. за № 2109/22421, - зняття з реєстрації
місця проживання особи здійснюється на
підставі:

заяви про зняття особи з реєстрації
місця проживання, яка подається особою
або її законним представником;
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її
померлою;свідоцтва про смерть;
паспорта або паспортного документа, що
надійшов з органу державної реєстрації
актів цивільного стану, або документа
про смерть, виданого компетентним
органом іноземної держави,
легалізованого в установленому
порядку;інших документів, які свідчать
про припинення: підстав для
перебування на території України
іноземців та осіб без громадянства.
Інформація територіального органу ДМС
України або територіального
підрозділу ДМС України, на території
обслуговування якого зареєстровано
місце проживання особи, про закінчення
строку дії посвідки на тимчасове
проживання або копія рішення про
скасування посвідки на тимчасове
проживання чи посвідки на постійне
проживання в Україні; підстав для
проживання або перебування особи на
обліку у закладі/установі
(повідомлення про припинення підстав
для проживання/перебування особи у
спеціалізованій соціальній установі,
закладі соціального обслуговування та
соціального захисту) (додаток 13);
підстав на право користування житловим
приміщенням (закінчення строку дії
договору оренди, найму, піднайму
житлового приміщення, строку навчання
в навчальному закладі (у разі
реєстрації місця проживання в
гуртожитку навчального закладу на час
навчання), відчуження житла та інших
визначених законодавством документів).

Тобто для відміни реєстрації у
даному випадку достатньо рішення суду
про визнання особи такої , що втратила
право на користування житлом і
додаткового вирішення питання про
реєстрацію не потрібно.

Окрім того, відповідно ст. 88 ЦПК
України, з відповідачів пропорційно до
задоволення позовни х вимог а на
користь позивач підлягають стягненню
судові витрати.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції
України, ст. 391, 405 ЦК України, ст. 7 ЗУ
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
Порядку реєстрації місця проживання та
місця перебування фізичних осіб в
Україні та зразків необхідних для
цього документів, затвердженого
Наказом МВС України 22.11.2012 № 1077 і
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 18 грудня 2012 р. за № 2109/22421, ст.
ст.88, 169, 212-214,224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання осіб такими, що втратила
право користування житловим
помешканням, зняття з реєстраційного
обліку та виселення - задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою, що
втратила право на користування
житловим помешканням - квартирою
АДРЕСА_1.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
помешканням та позовних вимог про
зняття з реєстраційного обліку та
виселення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 229,40
грн. в рахунок відшкодування судових
витрат.

Дане рішення суду постановлене заочно
за відсутності відповідача може бути
переглянуте Саксаганським районним
судом м. Кривого Рогу протягом десяти
днів з дня отримання його копії
відповідачем за його відповідною
заявою.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Дніпропетровської
області через Саксаганський районний
суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів
позивачем з моменту винесення,
відповідачем після процедури
перегляду заочного рішення.

Суддя
Ан О.В.