Справа № 223/921/13-ц
Провадження № 2/223/35/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької
області в складі: головуючого судді
Жамбровського С.І., при секретарі
Соколовій Л.М., за участю позивачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представника
позивачів ОСОБА_3, представника
відповідача ОСОБА_4, третьої особи
ОСОБА_5, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Вугледарського міського суду цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 третя особа ОСОБА_6 про
усунення перешкод в користуванні
квартирою, виселення без надання
іншого житлового приміщення , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 звернулися
до суду із позовною заявою до ОСОБА_7
третя особа ОСОБА_6 про усунення
перешкод в користуванні квартирою,
виселення без надання іншого житлового
приміщення. Позов обґрунтовують тим, що
вони є співвласниками у рівних частках
(по 12 кожний) квартири АДРЕСА_1. Квартира
належить їм на підставі договору
дарування від 05.09.2011 року посвідченого
нотаріально та державна реєстрація
права власності на яку зареєстрована
04.10.2011 року. Дарувальником за договором
був батько ОСОБА_5. За умовами договору
дарувальник свідчив, що членів його
сім'ї, дітей, за якими зберігається
право користування квартирою, які
могли б пред'явити свої вимоги щодо
цієї квартири немає. Крім того, за
взаємною згодою сторін договору
дарування ОСОБА_6 має право мешкати з
реєстрацією місця проживання у
вказаній квартирі, користуватися
квартирою, терміном та на умовах на
його розсуд. У грудні 2012 року ОСОБА_6
уклад шлюб з ОСОБА_7, яка прийняла його
прізвище - ОСОБА_7. Після одруження
відповідачка оселилась в квартирі
АДРЕСА_1, перевезла до неї свої
особисті речі та почала перешкоджати
користуватися квартирою позивачам
ОСОБА_1 і ОСОБА_6 вважаючи, що вона має
право на володіння та проживання в цій
квартирі.Постійні конфлікти призвели
до того, що сім'я ОСОБА_6- дружина та
донька не можуть проживати разом з
власником квартири і змушені її
покинути. Заселення відповідачки
ОСОБА_7 здійснено без дозволу позивачів
- власників. Між позивачами та
відповідачем існують конфліктні
стосунки, а тому їхнє спільне
проживання є неможливим в зв'язку з чим
ОСОБА_1та ОСОБА_6 просять суд усунути
перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
квартирою АДРЕСА_1 висилити ОСОБА_7 без
надання іншого жилого приміщення та
зобов'язати її звільнити вищезазначену
квартиру від її особистих речей.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_6 підтримали позовні вимоги та
їх обґрунтування просили задовольнити
позовні вимоги, підтвердили, що як
власники квартири не давали згоди на
вселення ОСОБА_7 в квартиру АДРЕСА_1, що
вона перешкоджає нормально жити,
курить в квартирі, зловживає спиртними
напоями, лякає дитину, ініціює сварки
та бійки.

Відповідач ОСОБА_7, неодноразово, в
судове засідання не з'являлася надала
суду заяву про розгляд справи без її
участі, заперечень не надала.

Третя особа ОСОБА_6 заперечував проти
позовних вимог та просив відмовити в їх
задоволені.

Представник відповідача ОСОБА_4 не
погодився з позовними вимогами,
мотивуючи тим, що фактично спір виник
між позивачами та ОСОБА_6 про те що вони
не можуть визначить конкретний об'єм
сервітутних прав, які витікають з
договору дарування, тобто чи мав право
ОСОБА_6 самовільно вселяти
відповідачку. Не правильно
сформульовані норми матеріального
права та не вірно визнано коло сторін.
На тих підставах, які вказані в
позовних вимогах, вважає, неможливо
задовольнити ці вимоги, тому просив суд
відмовити відповідачам.

Представник позивачів ОСОБА_3
підтримала позовні вимоги наголошуючи
увагу суду, що порушаються права
власників і членів їх родин по
користуванні квартирою відповідачкою
яка вселилася без їх згоди - незаконно,
просила задовольнити позовні вимоги.

Чоловік відповідачки ОСОБА_6, визнаний
третьою особою по справі в задоволенні
позовних вимог просив відмовити і не
висиляти дружину, так як вона проживає
на його жилій площі і не перешкоджає
позивачам користуватися своєю
житловою площею. Підтвердив , що сварки
і завдання йому тілесних ушкоджень
мали місце, справу закрито за
примиренням.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, свідка ОСОБА_8. , дослідивши
матеріали справи і діюче законодавство
суд прийшов до висновку, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню
на підставі наступного:

Як вбачається з договору дарування
квартири від 05.09.2011 року
зареєстрованого в реєстрі за №1191 та
Державному реєстрі правочинів як
об'єкта права власності нерехумого
майна №28276163 спірна квартира АДРЕСА_1
подарована ОСОБА_5по ? частині
«прийомній» дочці ОСОБА_1 та сину
ОСОБА_6, а відповідно до п.15
вищевказаного договору « За згодою
сторін Дарувальника та обдарованих -
дарувальник має право мешкати і
реєстрацію у вказаній квартирі,
користуватися квартирою (сервітут)
терміном та на умовах його розсуд. По
одному комплекту ключів від квартири
передано обдарованим» (а.с.9.10).

ОСОБА_5 звертався з позовною заявою про
розірвання договору дарування але
Ухвалою Вугледарського міського суду
від 11.02.2014 року на підставі заяви ОСОБА_5
вказана заява була залишена без
розгляду в зв'язку з чим ОСОБА_1 і ОСОБА_6
є повноправними співвласниками
квартири АДРЕСА_1 в рівних частках по ?
частини.

Вказаний в договорі Сервітут квартири
не передбачає права дарувальника
вселяти в подаровану квартиру будь
кого, навіть близьких родичів, яких ,
крім обдарованих, на час заключення
договору не було і їх відсутність
підтверджено в договорі.

Квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 53,5
м.кв., яка складається з двох кімнат
площею 11,8 м.кв. та 18,0 м.кв. по
домовленості сторін в меншій проживав
ОСОБА_5, а в більшій син ОСОБА_6 зі
співмешканкою та спільною дочкою
ОСОБА_9 трьох з половиною років.
Нежитлова площа знаходилася в
спільному користуванні: і всі жили
дружною родиною. На прикінці 2011 року в
кімнату ОСОБА_5 почала з'являтися
ОСОБА_7, яка стала співмешканкою, а
грудні 2012 року вони уклали шлюб і вона
почала постійно проживати в вказаній
квартирі.

З пояснень позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_6
вбачається, що ОСОБА_7 вселилася в
квартиру без їх згоди - тобто без згоди
власників і дозволу житлових органів.

З пояснень третьої особи ОСОБА_5
вбачається, що його дружина всилилася в
квартиру за його згодою без дозволу
власників, який він вважає не
обов'язковим.

Після перевезення особистих речей
ОСОБА_7 в квартиру почалися перешкоди в
користуванні квартирою, зневажливе
ставлення до прав ОСОБА_6 та інших його
родичів, замикалися двері і вони не
могли потрапити до квартири. Почалися
сварки, які переросли в бійки та
завдання тілесних ушкоджень, що
підтверджується кримінальною справою,
яка була закрита ухвалою
Вугледарського міського суду від 23.04.2014
року.(а.с. 15,16,24,42,50-59,101).

В поясненнях позивачів та свідка
ОСОБА_8. вказано на перешкоджання
власниці ? частині квартири
ОСОБА_1зайти в квартиру, порушення
правил співмешкання - куріння на кухні,
зловживання спиртними напоями на очах
у дитини, закриття трьохлітньої дитини
в ванній кімнаті та інші дії із-за чого
ОСОБА_9 боїться ОСОБА_7 і з матір'ю
змушені проживати окремо від батька,
який є власником ? частини квартири по
теперішній час.

ОСОБА_7 зареєстрована проживаючої в
квартирі АДРЕСА_2.

Відповідно до вимог ст.317 ЦК України
власнику належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Згідно ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до вимог ст.150 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку) ,
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що
власник квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання та проживання
членів своєї сім'ї. Згідно до ст. 3 СК
України - сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язанні
спільним побутом, мають взаємні права
та обов'язки.

Згідно з ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону.

Отже, відповідачка ОСОБА_7 не є членом
сім'ї позивачів, вселилася та проживає
в квартирі, яка належить позивачам без
законних підстав, без їхньої згоди,
будь-яких угод щодо користуванням
спірним житлом не укладала, тому
правових підстав для продовження
проживання відповідачки в спірному
житловому приміщенні не виникло ні на
підставі Цивільного кодексу України,
ні на підставі житлового
законодавства. .

На підставі викладеного ст.ст.150,155 ЖК
України, ст.ст.3,317,319,383,391 ЦК України,
керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 15, 60, 79, 212 - 215 ЦПК
України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_7
третя особа ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні квартирою,
виселення без надання іншого житлового
приміщення, зобов'язати ОСОБА_7
звільнити квартиру АДРЕСА_1,
задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
квартирою АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1
та ОСОБА_6 на праві сумісної власності,
шляхом виселення ОСОБА_7 з вказаної
квартири з особистими речами без
надання іншого житлового приміщення.

В іншій частині позовних вимог
відмовити

Рішення може бути оскаржене сторонами,
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, до Апеляційного суду
Донецької області через Вугледарський
міський суд Донецької області. Особи,
які брали участь в справі, але не були
присутні в судовому засіданні можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області
С.І.
Жамбровський