АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2793/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 47 Вітер Л. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Демченко В. А. УХВАЛА
12 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоДемченка В.
А.суддівПодороги В. М. , Бородійчука В. Г.
при секретарі Анкудінову О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ПП "Дніпро" на рішення
Христинівського районного суду
Черкаської області від 26 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6 до ПП
"Дніпро" про витребування орендованої
земельної ділянки з незаконного
володіння і користування, усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, стягнення шкоди, -
в с т а н о в и л а :
Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду із
позовом до ПП "Дніпро" про витребування
орендованої земельної ділянки з
незаконного володіння і користування,
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, стягнення шкоди та
просив суд зобов'язати Приватне
підприємство «Дніпро» повернути йому у
володіння і користування земельну
ділянку з кадастровим номером
що розташовується в адміністративних
межах Углуватської сільської ради
Христинівського району Черкаської
області, стягнути з Приватного
підприємства «Дніпро» на його користь
110721,55 гривень заподіяної матеріальної
копійок упущеної вигоди, та судові
В обґрунтування своїх вимог позивач
вказував, що 27 березня 2014 року на
підставі договору оренди, що
укладений між ним та Головним
управлінням Держземагенства у
Черкаській області, він отримав у
строкове платне володіння і
користування земельну ділянку з
загальною площею 40,3375 га, що
розташовується в адміністративних
межах Углуватської сільської ради
Христинівського району Черкаської
30 квітня 2014 року право оренди
земельної ділянки, у відповідності до
вимог ч.5 ст.6 Закону України «Про
оренду землі», зареєстровано
реєстраційною службою
Христинівського районного управління
юстиції про що до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
внесено запис 5546424.
Після реєстрації права на
користування земельною ділянкою,
позивач з'ясував, що об'єкт оренди
використовує інша особа, що спонукало
його звернутись зі скаргою до
прокуратури Христинівського району.
За результатами розгляду звернення,
прокуратура Христинівського району
інформувала його про те, що 06.09.2007 року
між Христинівською районною
державною адміністрацією та
Приватним підприємством «Дніпро»
укладено договір оренди земельної
ділянки площею 43,1436 га в
адміністративних межах Угловатської
сільської ради Христинвського району
Черкаської області. У 2012 році строк,
на який його було укладено, закінчився,
тому договір у відповідності до ст.31
Закону України «Про оренду землі»
припинився. Проте, не дивлячись на
припинення правочину, відповідач у
справі продовжує користуватись
сільськогосподарського призначення
та здійснює на ній господарську
діяльність у відсутність правочину,
що підтверджує його право оренди.
Маючи на меті використовувати
земельну ділянку за призначенням,
позивач 20 квітня 2014 року уклав з
Приватним підприємством «Агротрейд
груп» договір про надання послуг з
обробітку землі із використанням
сільськогосподарської техніки
ПДВ, а 18 квітня 2014 року - договір про
закупівлю сільськогосподарської
продукції - насіння сої в кількості 7
У зв'язку з порушенням відповідачем
права орендаря самостійно
господарювати на землі з дотриманням
умов договору оренди землі, йому
завдана матеріальна шкода на
на підставі укладених договорів ним
сплачено Приватному підприємству
гривень штрафу за невиконання умов
Окрім того, при самовільному зайнятті
ріллі або сінокосінні на користь
землекористувача (власника) стягується
вартість неодержаних
сільськогосподарської продукції чи
сіна, обчисленої за ринковими цінами, з
урахуванням середньої врожайності
певної культури в господарстві, за
винятком витрат виробництва,
пов'язаних зі збиранням урожаю, а
також витрат на відновлення якості
земель відповідно до їхнього
призначення (абзац 3 п.16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7
від 16.04.2004 року).
Тому внаслідок самовільного заняття
відповідачем земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
(ріллі) позивач не одержав
сільськогосподарську продукцію на
У зв'язку з чим позивач був змушений
звернутися з даним позовом до суду.
Рішенням Христинівського районного
суду від 26 вересня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_6 задоволено та
зобов'язано Приватне підприємство
«Дніпро» (вул. Енгельса смт.
Голованівськ Голованівського району
Кіровоградської області, ) повернути у володіння і
користування ОСОБА_6 земельну ділянку з
кадастровим номером :03:002:0166,
загальною площею 40,3375 га, що
розташовується в адміністративних
межах Углуватської сільської ради
Христинівського району Черкаської
області ; стягнуто з Приватного
підприємства «Дніпро» (вул. Енгельса
смт. Голованівськ Голованівського
району Кіровоградської області, ) на користь ОСОБА_6 110 721 (сто
десять тисяч сімсот двадцять одна)
гривень 55 копійок заподіяної
матеріальної шкоди, у тому числі 40821
(сорок тисяч вісімсот двадцять одна)
гривень 55 копійок упущеної вигоди ;
стягнуто з Приватного підприємства
«Дніпро» (вул. Енгельса смт.
Голованівськ Голованівського району
Кіровоградської області, ) на користь ОСОБА_6 судові витрати
в розмірі 3654 ( три тисячі шістсот
п'ятдесят чотири) гривні.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ПП «Дніпро» подано
апеляційну скаргу на дане рішення, в
якій апелянт просить скасувати рішення
суду, оскільки вважає його ухваленим
із порушенням норм матеріального та
процесуального права, при неповному
з'ясуванні обставин справи, ухваливши
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог .

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта по справі,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до відхилення.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Так, за матеріалами справи колегією
суддів установлено, що 27 березня 2014
року ОСОБА_6 уклав з Головним
управлінням Держземагенства у
Черкаській області договір оренди
землі та отримав у строкове платне
володіння і користування земельну
ділянку з кадастровим номером
:03:002:0166, загальною площею 40,3375 га,
що розташовується в адміністративних
межах Углуватської сільської ради
Христинівського району Черкаської
області (а.с.6-9).

30 квітня 2014 року право оренди
земельної ділянки , у відповідності до
вимог ч.5 ст.6 Закону України «Про
оренду землі», зареєстровано
реєстраційною службою
Христинівського районного управління
юстиції про що до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
внесено запис №5546424 (а.с.10).

За результатами розгляду звернення
ОСОБА_6, прокуратура Христинівського
району інформувала про те, що 06.09.2007
між Христинівською районною державною
адміністрацією та Приватним
підприємством «Дніпро» укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 43,1436 га в адміністративних
межах Угловатської сільської ради
Христинвського району Черкаської
області. У 2012 році строк, на який його
було укладено, закінчився, тому
договір у відповідності до ст.31
Закону України «Про оренду землі»
припинився.

В розумінні ст. 1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» самовільним
зайняттям земельної ділянки є будь-які
дії, які свідчать про фактичне
використання земельної ділянки за
відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

А тому висновки суду першої інстанції
про самовільне використання земельної
ділянки ПП «Дніпро» є вірними, оскільки
відповідач самовільно у відсутність
документу, що посвідчує право на
використання землі та його державної
реєстрації, використовував земельну
ділянку державної власності, право
оренди на яку в установленому
законом порядку набув позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЗК України
землекористувачі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
мають право самостійно господарювати
на землі.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчинення дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав.

Частина 1 ст. 27 Закону України «Про
оренду землі» забезпечує орендареві
захист його права на орендовану
земельну ділянку нарівні із захистом
права власності на земельну ділянку
відповідно до закону.

За змістом ч.2 ст. 27 Закону «Про оренду
землі» орендар в установленому законом
порядку має право витребувати
орендовану земельну ділянку з
будь-якого незаконного володіння та
користування, на усунення перешкод у
користуванні нею, відшкодування шкоди,
заподіяної земельній ділянці
громадянами і юридичними особами
України, іноземцями, особами без
громадянства, іноземними юридичними
особами, у тому числі міжнародними
об'єднаннями та організаціями.

Згідно зі ст. 212 ЗК України самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

Також, є вірними висновки суду першої
інстанції про те, що позивачу, як
орендареві земельної ділянки,
гарантується право на витребування
її з незаконного володіння і
користування, усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,
також відшкодування шкоди,
заподіяної самовільним зайняттям.

Окрім цього, за матеріалами справи
установлено, що позивач 20 квітня 2014
року уклав з Приватним підприємством
«Агротрейд груп» договір про надання
послуг з обробітку землі із
використанням сільськогосподарської
техніки вартістю 30000 гривень з
врахуванням ПДВ, а 18 квітня 2014 року -
договір про закупівлю
сільськогосподарської продукції -
насіння сої в кількості 7 тонн на
суму 39900 гривень (а.с.13-20).

У зв'язку з порушенням відповідачем
права орендаря самостійно
господарювати на землі з дотриманням
умов договору оренди землі, останньому
завдана матеріальна шкода на
загальну суму 69900 (шістдесят дев'ять
тисяч дев'ятсот) гривень, оскільки на
підставі укладених договорів ним
сплачено Приватному підприємству
Агротрейд груп» 30000 гривень та 39900
гривень штрафу за невиконання умов
договорів .

Окрім того, при самовільному зайнятті
ріллі або сінокосінні на користь
землекористувача (власника) стягується
вартість неодержаних
сільськогосподарської продукції чи
сіна, обчисленої за ринковими цінами, з
урахуванням середньої врожайності
певної культури в господарстві, за
винятком витрат виробництва,
пов'язаних зі збиранням урожаю, а
також витрат на відновлення якості
земель відповідно до їхнього
призначення (абзац 3 п.16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7
від 16.04.2004 року).

Визначення розміру шкоди, заподіяної
державі, територіальним громадам,
юридичним та фізичним особам, на всіх
категоріях земель внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок здійснюється у відповідності
до Методики визначення розміру
шкоди, заподіяної державі,
територіальним громадам, юридичним та
фізичним особам, на всіх категоріях
земель внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу, що
затверджена постановою Кабінету
Міністрів України від 25 липня 2007 р. №963.

Зокрема, пункт 4 Методики передбачає,
що розмір шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки, визначається для всіх
категорій земель (крім земель
житлової та громадської забудови).

А тому, висновки суду першої інстанції
про те, що внаслідок самовільного
заняття відповідачем земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення (ріллі) позивач не
одержав сільськогосподарську
продукцію на суму 40821,55 гривень є
вірними і ґрунтуються на розрахунках
встановлених законодавством.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності акту прийому-передачі
земельної ділянки у позивача є
безпідставними, оскільки дане питання
було предметом дослідження суду першої
інстанції і такий акт від 6 травня 2014
року надано в запереченнях
представником позивача.

Доводи ПП «Дніпро» щодо правомірності
використання земельної ділянки, після
закінчення договору оренди, є
безпідставними, оскільки за змістом
ст. 31 Закону «Про оренду землі»
однією з підстав припинення договору
оренди землі є закінчення строку, на
який його було укладено, а угода про
поновлення договору оренди має бути
укладена сторонами у місячний строк
в обов'язковому порядку на підставі
рішення органу виконавчої влади або
місцевого самоврядування.

Таким чином, реалізація переважного
права на поновлення договору оренди
земельної ділянки можлива лише за
наявності волевиявлення на те сторін,
яке з боку уповноваженого органу
оформлюється відповідним рішенням
(правові позиції Верховного Суду
України у постанові від 01.10.2013 №21-345а13).

У зв'язку з викладеним, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції вірно застосовано норми
матеріального права та ухвалено
рішення з додержанням положень чинного
законодавства.

Доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, та висновків суду не
спростовують і не впливають на
законність судового рішення, а тому
апеляційна скарга підлягає до
відхилення, а рішення суду першої
інстанції до залишення без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 314, ст. 315, ст.
317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Дніпро" - відхилити.

Рішення Христинівського районного
суду Черкаської області від 26 вересня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до
ПП "Дніпро" про витребування
орендованої земельної ділянки з
незаконного володіння і користування,
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, стягнення шкоди -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий :

Судді :