Ухвалаіменем україни 13 серпня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Парінової І.К.,Писаної Т.О.,Фаловської
І.М.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 28 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 17 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_5, в
обґрунтування якого зазначила, що 28
березня 2011 року на пішохідному
переході автодороги Київ-Ковель,
відповідач, керуючи автомобілем Ауді-80,
д.н.з. НОМЕР_1, скоїв наїзд на пішохода
ОСОБА_6, в результаті чого останній
отримав тілесні ушкодження не сумісні
з життям та помер в Ірпінській
центральній районній лікарні. Причиною
наїзду на ОСОБА_6 та його смерті була
неуважність та грубе порушення ОСОБА_5
Правил дорожнього руху. У зв'язку зі
смертю ОСОБА_6, витратами на
судово-медичну експертизу та
поховання, їй завдано майнові збитки у
розмірі 9 111 грн 76 коп., що
підтверджується рахунками та у
розмірі 12 791 грн 76 коп., не підтверджених
рахунками, які стосуються самого
обряду поховання. Загальна сума
нанесених майнових збитків,
спричинених необхідністю поховання
батька - 21 903 грн 52 коп. Оскільки вона
втратила близьку людину, батько був
єдиним годувальником у сім ї,
відповідачем завдано їй значну
моральну шкоду, яку вона оцінила у 500 000
грн. Посилаючись на викладене, позивач
просила стягнути з відповідача на свою
користь зазначені суми у рахунок
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 28 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 17 квітня 2014 року, позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 50 000
грн. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права і
неправильним застосуванням норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення про відмову в позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, на
підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК
України), керуючись ст. ст. 1167, 1187 ЦК
України, які передбачають обов'язок
особи відшкодувати моральну шкоду,
завдану джерелом підвищеної небезпеки,
дійшов обґрунтованого висновку про
стягнення моральної шкоди з ОСОБА_5 на
користь позивача.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги
стосуються переоцінки доказів,
викладених в оскаржуваних рішеннях, що
не належить до компетенції суду
касаційної інстанції, та не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи було допущено порушення норм
матеріального чи процесуального права,
колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 28 січня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 17 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. Парінова Т.О. ПисанаІ.М. Фаловська