КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/954/14-ц
Провадження №2/319/308/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року
смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді
Мальованого В.О.,

при секретарі судового засідання
Синяковій О.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі
Куйбишевського районного суду
Запорізької області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до
Білоцерківської сільської ради
Куйбишевського району Запорізької
області (далі - Білоцерківська сільська
рада), треті особи - відділ
Держземагенства у Куйбишевському
районі Запорізької області ( далі -
відділ ДЗК), Куйбишевська державна
нотаріальна контора в Запорізькій
області ( далі- нотаріальна контора) про
визнання права власності на земельну
ділянку у порядку спадкування за
законом, -

В С Т А Н О В И В :

10 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Білоцерківської
сільської ради про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3.
Після його смерті відкрилась спадщина,
до складу якої входить право власності
на земельну ділянку площею 0,44 га для
ведення особистого підсобного
господарства, що розташована на
території с.Білоцерківка
Куйбишевського району Запорізької
області. Державним нотаріусом було
направлено запит до відділу
Держземагенства про надання витягу з
Державного земельного кадастру про
відсутність обмежень на земельну
ділянку. Відділом Держземаганства було
повідомлено про неможливість надання
вказаного витягу, оскільки на момент
реєстрації державного акту на право
приватної власності на землю ЗП-000009
№2597 Поземельна книга не велась. Для
реєстрації спірної земельної ділянки в
Державному земельному кадастрі,
вказаний державний акт про право
власності на землю, необхідно привести
у відповідність до чинного
законодавства.

У зв"язку з тим, що на вказаній
земельній ділянці розташований
житловий будинок, привидення у
відповідність до чинного
законодавства державного акту вимагає
зміну її цільового призначення з "для
ведення особистого підсобного
господарства" на "для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка)", але звернутись з
таким клопотанням має право лише
власник земельної ділянки.

Зазначені обставини перешкоджають
ОСОБА_1 оформити права на спадкове
майно.

Посилаючись на ці обставини, позивач
просить суд визнати за нею право
власності на земельну ділянку у
порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 у письмовій заяві,
поданій до суду, вказала про те, що вона
від позову не відмовляється, підтримує
заявлені вимоги та прохає їх
задовольнити по тих підставах, які були
викладені в позовній заяві .

Представник відповідача -
Білоцерківської сільської ради ,
письмово повідомив судові про те, що
відповідач позов визнає та зазначені у
ньому обставини не оспорює .

У судове засідання представники третіх
осіб не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені судом
належним чином, повідомлення на згоду
на участь у справі від третіх осіб не
надійшло.

Сторони - позивач ОСОБА_1 та представник
відповідача Білоцерківської сільської
ради до суду подали заяви з проханням
слухати справу без їх участі .

Виходячи з наведеного, а також положень
ч.2 ст.158 Цивільного процесуального
кодексу України (далі - ЦПК України), суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити при проведенні судового
засідання за відсутності осіб, які
повинні брати участь у справі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось
через неявку у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі.

Суд, з'ясувавши позиції осіб, які беруть
участь у справі, викладені у письмових
заявах, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, надавши їм оцінку,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини
у справі та відповідні їм
правовідносини.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті
якого відкрилась спадщина, зокрема, на
земельну ділянку загальною площею 0,44
га, що розташована на території
с.Білоцерківка Куйбишевського району
Запорізької області, має цільове
призначення для ведення особистого
підсобного господарства та належала
спадкодавцеві на підставі державного
акта на право приватної власності на
землю серії ЗП-000009№2597, виданого
Білоцерківською сільською радою
Куйбишевського району Запорізької
області 20 червня 1996 року та
зареєстрованого в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №53.

За правилами стст.1216,1217,1218 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що
спадкодавець ОСОБА_3 за життя на
випадок своєї смерті заповіту не склав.

Позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3, а
відповідно спадкоємцем першої черги
за законом після смерті чоловіка, та у
встановленому законом порядку
звернулась до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.п. 4.14, 4.15 глави 10 розділу ІІ
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі -
Порядок), при видачі свідоцтва про
право на спадщину нотаріус обов'язково
перевіряє: факт смерті спадкодавця, час
і місце відкриття спадщини, наявність
підстав для закликання до
спадкоємства, якщо має місце
спадкування за законом, прийняття
спадкоємцем спадщини у встановлений
законом спосіб, склад спадкового майна,
на яке видається свідоцтво про право на
спадщину. На підтвердження цих
обставин від спадкоємців
витребовуються документи, які
підтверджують вказані факти. Видача
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Державним нотаріусом Куйбишевської
районної державної нотаріальної
контори Запорізької області у вересні
2014 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на вищевказану земельну
ділянку, оскільки на запит нотаріуса
замість витягу з Поземельної книги
спадкоємцем був наданий лист від
відділу Держземагенства у
Куйбишевському районі Запорізької
області щодо неможливості надання
вищевказаного витягу .

На час виникнення спірних
правовідносин, порядок ведення
Поземельної книги - документа, який є
складовою частиною державного реєстру
земель, містить відомості про земельну
ділянку, обмеження на використання
земельної ділянки, суб'єктів прав на
земельну ділянку та правовстановлюючі
документи, а також дані про грошову
оцінку земельної ділянки, її цільове
призначення, склад земельних угідь,
було затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 09 вересня 2009 року
№1021.

Передбачалось, що Поземельна книга
відкривається та ведеться на кожну
земельну ділянку.

Поземельна книга повинна була вестися
територіальними органами Держкомзему -
у паперовому вигляді (за місцем
розташування земельної ділянки) і
операторами - структурними
підрозділами ДП «Центр державного
земельного кадастру» - в електронному
вигляді. Поземельна книга вважалася
відкритою відразу після зазначення
кадастрового номера земельної ділянки
і дати її відкриття на титулі
Поземельної книги.

З відповіді заступника начальника
відділу Держземагенства у
Куйбишевському районі Запорізької
області вбачається, що витяг з
Поземельної книги щодо земельної
ділянки, яка належала померлому ОСОБА_3,
надати неможливо у зв'язку, оскільки
вона не відкривалась.

Як зазначалося вище, спірна земельна
ділянка належала померлому ОСОБА_3 на
підставі відповідного державного акта
на право приватної власності на землю .

За правилами частини 1 ст.125, ст.126
Земельного кодексу України (далі - ЗК
України) (в редакції станом на час
видачі спадкодавцеві
правовстановлюючого документа) право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документу, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Як вже було зазначено вище, порядок
ведення Поземельної книги було
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 09 вересня 2009 року
№1021, а право власності на спірну
земельну ділянку у ОСОБА_1 виникло 20
червня 1996 року.

За таких обставин, зволікання відділу
Держкомзему у Куйбишевському районі
Запорізької області по виконанню дій
щодо відкриття та ведення Поземельної
книги на спірну земельну ділянку не
позбавляє спадкоємця ОСОБА_1 права на
спадщину.

Встановлені обставини у справі сторони
визнали, їх не оспорювали, а тому згідно
з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не
підлягають доказуванню.

Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року №1952-ІV державна
реєстрація прав проводиться, зокрема,
на підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Беручи до уваги те, що у ОСОБА_1 виникли
труднощі із оформленням в
установленому законом порядку свого
права на спадщину після смерті ОСОБА_3,
суд прийшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

Визнання відповідачем
пред'явленого до нього позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись стст.1216-1218,1297 ЦК України, ст.19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», гл.10 розділу ІІ
«Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22 лютого 2012 року №296/5,
стст.10,11,60,88,130,174,209,212-215 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за
законом право власності на спадкове
майно - земельну ділянку площею 0,44
гектарів, розташовану на території
с.Білоцерківка Куйбишевського району
Запорізької області, яка належала
ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, на
підставі державного акта на право
приватної власності на землю серії
ЗП-000009№2597, виданого Білоцерківської
сільською радою Куйбишевського району
Запорізької області 20 червня 1996 року та
зареєстрованого в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №53.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Куйбишевський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
В.О.Мальований