Справа № 177/2162/14-ц
Провадження № 2/177/957/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 серпня 2014 року

Криворізький районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г.
Г.

за участі: секретаря
Дзиговської Т. Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Кривому Розі
позовну заяву ОСОБА_1 до Вільненської
сільської ради Криворізького району
Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про
визначення часток у праві спільної
сумісної власності подружжя, визнання
права власності на майно в порядку
спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
відповідною заявою, в якій просив
визначити частки подружжя
Свістельникових у праві спільної
сумісної власності на житловий будинок
та земельну ділянку, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, визнати за ним право
власності на 1/2 частину житлового
будинку та земельної ділянки, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10.11.1958
року укладений шлюб між його батьками.

В період шлюбу, а саме, 08.02.1997 року його
мати - ОСОБА_2 придбала земельну
ділянку та житловий будинок АДРЕСА_1,
уклавши договір купівлі-продажу
житлового будинку та земельної
ділянки.

Договір нотаріально посвідчений та
зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ»
10.03.1997 року за ОСОБА_2.

Державний акт на земельну ділянку під
житловим будинком видано на ім'я ОСОБА_2
23.08.2005 року.

Таким чином, оскільки житловий будинок
АДРЕСА_1 та земельна ділянка, яка була
розташована за тією ж адресою були
набуті в період шлюбу, тому вказане
нерухоме майно є об'єктом спільної
сумісної власності його батьків.

За життя його батька - ОСОБА_3, частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності на будинок та
земельну ділянку не були виділені, між
батьками не було жодних домовленостей
з приводу зміни рівності часток у праві
спільної сумісної власності, також
принцип рівності часток співвласників
у праві спільної сумісної власності не
змінений законом чи рішенням суду, тому
частки батьків є рівними, і кожному
окремо, на праві приватної власності
належить по 1/2 частці нерухомого майна.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і після його
смерті відкрилася спадщина на належну
йому за життя частку будинку АДРЕСА_1 та
частину земельної ділянки, яка
розташована за тією ж адресою.

20.01.2009 року ОСОБА_3 здійснив
розпорядження своїм майном шляхом
складення заповіту, яким заповів все
належне йому майно, де б воно не
знаходилося і з чого б воно не
складалося, усі майнові права та
обов'язки, а також ті майнові права та
обов'язки, які належатимуть йому на
день смерті заповів мені - ОСОБА_1.

Спадкоємець за законом - ОСОБА_2 від
спадщини відмовилася, подавши
відповідну заяву до нотаріальної
контори.

При зверненні до нотаріальної контори
для отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
нотаріусом було відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії у зв'язку з тим, що
житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна
ділянка, яка розташована за тією ж
адресою були придбані ОСОБА_2 у період
перебування у зареєстрованому шлюбі та
належав кожному з подружжя на праві
спільної сумісної власності, право
власності на житловий будинок та
земельну ділянку спадкодавцю не
видавалося, отже встановити обсяг
спадкового майна, яке підлягає
успадкуванню не можливо. У зв'язку з
чим, оформлення спадщини у
нотаріальній конторі не можливо.

В судове засідання позивач та його
представник не з'явилися. Представник
позивача подав заяву про розгляд
справи за його та позивача відсутності.
Заявлені вимоги підтримав та наполягав
на їх задоволенні.

Відповідачі, будучи належним чином
повідомленими про час та місце
розгляду справи по суті, в зал судового
засіданні не з'явилися, надали суду
кожен окремо, заяви, в яких просили
розглядати справу за їх відсутності.
Заявлені вимоги визнали та не
заперечували проти їх задоволення.

В зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, приходить до висновку, що
подана заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 10.11.1958 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений шлюб,
який був посвідчений Суджанським
райбюро РАЦС м. Суджа, актовий запис №
68. Після укладення шлюбу присвоєні
прізвища: ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що
підтверджується ксерокопією свідоцтва
про одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю
України майно, нажите подружжям за час
шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном.

В період шлюбу, а саме, 08.02.1997 року
ОСОБА_2 придбала житловий будинок та
земельну ділянку, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, уклавши договір
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки (а.с.12).

Договір нотаріально посвідчений та
зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ»
10.03.1997 року за ОСОБА_2.

Державний акт на земельну ділянку під
житловим будинком видано на ім'я ОСОБА_2
23.08.2005 року (а.с.17).

Таким чином, оскільки житловий будинок
АДРЕСА_1 та земельна ділянка, яка була
розташована за тією ж адресою були
набуті в період шлюбу, тому вказане
нерухоме майно є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та
сім'ю України, в разі поділу майна, яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України
спільна власність двох або більше
осіб без визначення часток кожного з
них у праві власності є спільною
сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві
спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Оскільки за життя ОСОБА_3, частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності на будинок та
земельну ділянку не були виділені, між
ними не було жодних домовленостей з
приводу зміни рівності часток у праві
спільної сумісної власності, також
принцип рівності часток співвласників
у праві спільної сумісної власності не
змінений законом чи рішенням суду, тому
частки кожного із співвласників
будинку і земельної ділянки є рівними,
і кожному окремо, на праві приватної
власності належить по 1/2 частці
нерухомого майна.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується ксерокопією свідоцтва
про його смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 20).

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на належну йому за життя
частку будинку АДРЕСА_1 та частину
земельної ділянки, яка розташована за
тією ж адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

20.01.2009 року ОСОБА_3 здійснив
розпорядження своїм майном шляхом
складення заповіту, яким заповів все
належне йому майно, де б воно не
знаходилося і з чого б воно не
складалося, усі майнові права та
обов'язки, а також ті майнові права та
обов'язки, які належатимуть йому на
день смерті заповів мені - ОСОБА_1 (а.с.
18).

Спадкоємець за законом - ОСОБА_2 від
спадщини відмовилася, подавши
відповідну заяву до нотаріальної
контори (а.с.36).

При зверненні позивача до нотаріальної
контори для отримання свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
нотаріусом було відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії у зв'язку з тим, що
житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна
ділянка, яка розташована за тією ж
адресою були придбані ОСОБА_2 у період
перебування у зареєстрованому шлюбі та
належав кожному з подружжя на праві
спільної сумісної власності, право
власності на житловий будинок та
земельну ділянку спадкодавцю не
видавалося, отже встановити обсяг
спадкового майна, яке підлягає
успадкуванню не можливо. У зв'язку з
чим, оформлення спадщини у
нотаріальній конторі не можливо (а..с.19).

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року за № 7 у разі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження.

Суд, оцінивши надані письмові докази,
приходить до висновку, що нерухоме
майно придбавалося у шлюбі подружжям
ОСОБА_2, однак все нерухоме майно було
зареєстровано на дружину спадкодавця -
ОСОБА_2, тому подружня частка померлого
є прихованою, яку виділити не в
судовому порядку не має можливості.
Крім того, приймаючи до уваги норми
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» 01.07.2004 № 1952-IV, суд
вважає за необхідне визначити частки
подружжя ОСОБА_2 у праві спільної
сумісної власності подружжя на
нерухоме майно, визнати за тим з
подружжя, який пережив іншого - ОСОБА_2
право власності на нерухоме майно, що є
подружньою часткою у праві спільної
сумісної власності на нерухоме майно
та за спадкодавцем - позивачем по
справі - право власності на нерухоме
майно в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного й відповідно
до ст. ст. 368, 370, 372, 1261-1266, 1217 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України:

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вільненської
сільської ради Криворізького району
Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про
визначення часток у праві спільної
сумісної власності подружжя, визнання
права власності на майно в порядку
спадкування за заповітом -
задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_2 належить, а ОСОБА_3,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 за життя
належало, кожному окремо, по 1/2 частці
житлового будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, який складається: з
житлового будинку літ. А-2, загальною
площею 390,3 кв.м., житловою площею 142,5
кв.м. та по 1/2 частині земельної ділянки
площею 0,1502 га, призначеної для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер:
010010154.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
складається: з житлового будинку літ.
А-2, загальною площею 390,3 кв.м., житловою
площею 142,5 кв.м. та на 1/2 частину
земельної ділянки площею 0,1502 га,
призначеної для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер: 010010154 в порядку
спадкування за заповітом після ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
складається: з житлового будинку літ.
А-2, загальною площею 390,3 кв.м., житловою
площею 142,5 кв.м. та на 1/2 частину
земельної ділянки площею 0,1502 га,
призначеної для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер: 010010154, мерті що
становить 1/2 частину подружньої частки
у праві спільної сумісної власності
подружжя..

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом того ж строку з дня отримання
копії рішення.

Суддя: