УХВАЛА

20 жовтня 2014 року

Хмельницький міськрайоний суд у
складі: головуючої - судді Демінської
А.А., з участю секретаря судового
засідання Підвальної Є.З., розглянувши
заяву ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» про
забезпечення позову по справі за
позовом ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, -

встановив:

В провадженні суду перебуває цивільна
справа № 686/12825/14-ц за позовом ПАТ КБ
«ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, у якій позивач
звернувся до суду з заявою про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на рухоме та нерухоме майно
відповідача в межах суми позову 27778,12
грн.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Дослідивши подані матеріали заяви, а
також матеріали вище вказаної
цивільної справи, суд вважає, що в
задоволенні клопотання слід відмовити,
оскільки в заяві не конкретизовано, на
які саме об'єкти, що перебувають у
власності відповідача, слід накласти
арешт. Крім того, ані матеріали заяви,
ані матеріали цивільної справи не
містять належних доказів наявності у
власності відповідача на даний час
будь-якого рухомого та/або не рухомого
майна, а також доказів реальності
загрози невиконання майбутнього
можливого рішення суду. Посилання
позивача на велику ймовірність
можливого майбутнього перешкоджання
відповідача у виконанні рішення суду
до уваги судом не беруться, оскільки
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При цьому суд враховує п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 N 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», де вказано, що,
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець. Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

При цьому зазначення позивачем у своїй
заяві такого виду забезпечення позову
як накладення арешту на рухоме та
нерухоме майно відповідача фактично
позбавляє суд можливості вирішити всі
вище перелічені питання та врахувати
інтереси не лише кожної із сторін по
справі, а й інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв'язку із
застосуванням відповідних заходів.

За таких обставин суд вважає, що в
задоволенні клопотання про
забезпечення позову позивачеві слід
відмовити.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 151-153 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви ПАТ КБ
«ПРАВЕКС-БАНК» про забезпечення позову
по справі за позовом ПАТ КБ
«ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали Апеляційному суду
Хмельницької області через
Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: