Справа № 456/1781/14-ц
Провадження № 2-к/456/2/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року Стрийський
міськрайонний суд Львівської області
в
складі:          головуючої-судді

ОСОБА_1

при
секретарі
Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Стрию
цивільну справу за клопотанням
представника фірми ОСОБА_2 ін
Ліквідейшн (Князівство Ліхтенштейн)
ОСОБА_3 про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ін Ліквідейшн
(Князівство Ліхтенштейн) ОСОБА_3
звернулася до суду з клопотанням про
надання дозволу на примусове виконання
рішення Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті України від
26 вересня 2012 року в справі АС №
99у/2012 за позовом фірми ОСОБА_2 ін
Ліквідейшн (Князівство Ліхтенштейн) до
товариства з додатковою
відповідальністю ’’Меблевий комбінат
’’Стрий’’ (Україна) про стягнення
51560,00 євро та 137,98 євро на відшкодування
витрат по сплаті арбітражного збору.

У судовому засідання представник
заявника ОСОБА_5 подане клопотання
підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 товариства з додатковою
відповідальністю ’’Меблевий комбінат
’’Стрий’’ в судове засідання не
з’явився, причини його неявки визнані
судом неповажними.

Суд, заслухавши представника
стягувача, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що
клопотання підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом установлено, що рішенням
Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті України від
26.09.2012 року в справі АС № 99у/2012
задоволено позовні вимоги фірми ОСОБА_2
ін Ліквідейшн (Князівство Ліхтенштейн)
та стягнуто з товариства з додатковою
відповідальністю ’’Меблевий комбінат
’’Стрий’’ 84845,04 євро заборгованості
та 5137,98 євро на відшкодування
арбітражного збору. Вказане рішення
суду є остаточним та підлягає
негайному виконанню, тобто набрало
законної сили 26.09.2012 року.

Боржник виконав рішенням Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті України від
26.09.2012 року частково, сплативши 33285,04
євро заборгованості та 5000,00 євро на
відшкодування суми арбітражного збору.
Таким чином, станом на 30.04.2014 року
заборгованість боржника перед
стягувачем становить: 51560,00 євро
заборгованості та 137,98 євро
арбітражного збору.

Статтею 9 Конституції України
передбачено, що чинні міжнародні
договори, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, є
частиною національного законодавства
України.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України
рішення іноземного суду (суду
іноземної держави; інших компетентних
органів іноземних держав, до
компетенції яких належить розгляд
цивільних чи господарських справ;
іноземних чи міжнародних арбітражів)
визнаються та виконуються в Україні,
якщо їх визнання та виконання
передбачено міжнародним договором,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або за
принципом взаємності.

Як вбачається зі статті 35 Закону
України "Про міжнародний комерційний
арбітраж" арбітражне рішення,
незалежно від того, в якій країні воно
було винесено, визнається
обов’язковим і при поданні до
компетентного суду письмового
клопотання виконується з урахуванням
цієї статті та статті 36. Стаття 36
вказаного Закону визначає підстави для
відмови у визнанні або у виконанні
арбітражного рішення.

Статтями 391, 392 ЦПК України передбачено,
що рішення іноземного суду може бути
пред’явлено до примусового виконання
в Україні протягом трьох років з дня
набрання ним законної сили, за винятком
рішення про стягнення періодичних
платежів, яке може бути пред'явлено до
примусового виконання протягом усього
строку проведення стягнення з
погашення заборгованості за останні
три роки. Питання про надання дозволу
на примусове виконання рішення
іноземного суду розглядається судом за
місцем проживання (перебування) або
місцезнаходженням боржника.

Статтею 5 Закону України "Про
міжнародний комерційний арбітраж"
встановлено, що з питань, що
регулюються цим Законом, ніяке судове
втручання не повинно мати місця, крім
як у випадках, коли воно передбачене в
цьому законі. Єдиний випадок, коли
загальний суд може втручатися в суть
спору - розгляд клопотання боржника про
скасування арбітражного рішення
місцевим загальним судом за
місцезнаходженням арбітражу в порядку,
встановленому ст. 34 Закону України "Про
міжнародний комерційний арбітраж".

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 24 грудня 1999
року N 12 "Про практику розгляду
судами клопотань про визнання й
виконання рішень іноземних судів та
арбітражів і про скасування рішень,
постановлених у порядку міжнародного
комерційного арбітражу на території
України" клопотання про визнання й
виконання рішень іноземних судів
(арбітражів) суд розглядає у визначених
ними межах і не може входити в
обговорення правильності цих рішень по
суті, вносити до останніх будь-які
зміни. Таким чином при розгляді
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті України у
суду відсутні правові підстави
повторно розглядати раніше досліджені
арбітражем докази та переглядати
арбітражне рішення по суті.

Відповідно до ст. 396 ЦПК України та ч.1
ст. 36 Закону України "Про міжнародний
комерційний арбітраж" у клопотанні про
надання дозволу на примусове виконання
рішення іноземного суду може бути
відмовлено лише на прохання сторони,
проти якої воно спрямоване, якщо ця
сторона подасть компетентному суду, в
якого просить визнання або виконання,
доказ того, що одна із сторін в
арбітражній угоді, зазначеній у статті
7, була якоюсь мірою недієздатною; або
ця угода є недійсною за законом, якому
сторони цю угоду підпорядкували, а в
разі відсутності такої вказівки,- за
законом держави, де рішення було
винесено; або сторону, проти якої
винесено рішення, не було належним
чином сповіщено про призначення
арбітра чи про арбітражний розгляд або
з інших поважних причин вона не могла
надати свої пояснення; або рішення
винесено щодо спору, не передбаченого
арбітражною угодою, або такого, що не
підпадає під її умови, або містить
постанови з питань, що виходять за межі
арбітражної угоди; проте, якщо
постанови з питань, охоплених
арбітражною угодою, можуть бути
відокремлені від тих, які не
охоплюються такою угодою, то та частина
арбітражного рішення, яка містить
постанови з питань, що охоплені
арбітражною угодою, може бути визнана і
виконана; або склад третейського суду
або арбітражна процедура не відповідає
угоді між сторонами, або за відсутності
такої, не відповідали закону тієї
держави, де мав місце арбітраж; або
рішення ще не стало обов’язковим для
сторін, або скасовано, або його
виконання зупинено судом держави, в
якій згідно із законом якої воно було
прийнято; або якщо суд визнає, що
об’єкт спору не може бути предметом
арбітражного розгляду за
законодавством України; або визнання
та виконання цього арбітражного
рішення суперечить публічному порядку
України.

Судом встановлено, що представник
товариства з додатковою
відповідальністю ’’Меблевий комбінат
’’Стрий’’ визнав наявність
описаного вище грошового боргу перед
фірмою ОСОБА_2 ін Ліквідейшн
(Князівство Ліхтенштейн).

Вивчивши матеріали справи, суд не
знайшов підстав для відмови у
задоволенні заявленого клопотання, які
перелічені у ст. 36 Закону України "Про
міжнародний комерційний арбітраж".

Частиною 8 ст. 395 ЦПК України визначено,
що якщо в рішенні іноземного суду
стягнення зазначено в іноземній
валюті, суд, який розглядає це
клопотання, визначає суму в
національній валюті за курсом
Національного банку України на день
постановлення ухвали.

Станом на 30.10.2014 року офіційний курс,
встановлений Національним банком
України, складає за 100 Євро 1649,80 гривні,
а тому стягненню з товариства з
додатковою відповідальністю
’’Меблевий комбінат ’’Стрий’’ на
користь фірми ОСОБА_2 ін Ліквідейшн
(Князівство Ліхтенштейн) підлягає
заборгованість у розмірі 51560,00 євро та
137,98 євро на відшкодування арбітражного
збору, що разом становить 51697,98 євро, що
за офіційним курсом НБУ станом на 30.10.2014
року складає 852913 грн. 27 коп.

Керуючись ст. 9 Конституції України, ст.
ст. 35, 36 Закону України "Про міжнародний
комерційний арбітраж", ст. ст. 10, 11, 208-210,
390-392 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання фірми ОСОБА_2 ін Ліквідейшн
(Князівство Ліхтенштейн) про надання
дозволу на примусове виконання рішення
Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті України від
26 вересня 2012 року в справі АС № 99у/2012
задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання
на території України рішення
Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті України від
26.09.2012 року в справі АС № 99у/2012 про
стягнення з товариства з додатковою
відповідальністю ’’Меблевий комбінат
’’Стрий’’ (,
місцезнаходження юридичної особи :
Україна, 82400, Львівська область, м.
Стрий, вулиця Грабовецька, 3) на користь
фірми ОСОБА_2 ін Ліквідейшн (а/с 68, м.
Вадуц, Князівство Ліхтенштейн, (Postfax 68,
Vaduz, Furstentum Liechtenstein) реєстровий номер
FL-0002.082.953-5) 51560,00 євро основного боргу,
137,98 євро арбітражного збору, а всього
51697,98 євро, що складає 852913 грн. 27 коп.
(вісімсот п’ятдесят дві тисячі
дев’ятсот тринадцять грн. 27 коп.)

Після набрання даною ухвалою суду
законної сили видати виконавчий лист.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Львівської області
через Стрийський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Л.В.Гула