АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/791/2782/14
Головуючий в суді
1 інстанції: Марків Т.А.
Доповідач: Склярська І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 29 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Вейтас І.В.

При секретарі: Благовещенській
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 16 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про збільшення розміру частки в
спільній сумісній власності, поділ
майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом посилаючись на
те, що за час перебування у
зареєстрованому шлюбі з 10.01.1998 року по
21.11.2011 року, сторонами був придбаний
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який
був зареєстрований за відповідачем.
Враховуючи те, що між позивачем та
відповідачем не досягнуто
домовленості про розподіл майна
придбаного в період шлюбу, просив:

1) визнати за ОСОБА_3 право власності на ?
частину житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

2) визнати за ОСОБА_4 право власності на ?
частину житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з зустрічним позовом, в якому
просила:

1) збільшити її частку у праві спільної
сумісної власності на домоволодіння
АДРЕСА_1 до 2/3.

2) в порядку поділу спільного майна
визнати за ОСОБА_4 право власності на 2/3
частини у домоволодінні, розташованому
за адресою АДРЕСА_1 що складається з: а)
житлового будинку літ. «А», в тому
числі: коридор площею 10,4 кв.м.; житлова
кімната, площею 12,2 кв.м.; житлова
кімната, площею 15,4 кв.м.; житлова
кімната, площею 7,4 кв.м.; житлова
кімната, площею 11,9 кв.м.; кухня, площею 7,2
кв.м.; санвузол площею 6,7 кв.м. -
загальною житловою площею 46,9 кв.м.; б)
господарські прибудови літ. «А1»,
площею 22,6 кв.м.; в) підвалу під літ. «а1»,
площею 9,4 кв.м.; д) літньої кухні літ. «Б»,
площею 18,2 кв.м.; е) сараю літ. «Д», площею
12,2 кв.м.; сараю літ. «Е», площею 6,3 кв.м.; ж)
огорожі 1-3; з) споруди № 4.

3) в порядку поділу спільного майна
визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3
частини домоволодіння, розташованому
за адресою АДРЕСА_1 що складається з: а)
житлового будинку літ. «А» в тому числі:
коридор площею 10,4 кв.м.; житлова кімната
площею 12,2 кв.м., житлова кімната площею
15,4 кв.м.; житлова кімната площею 7,4 кв.м.;
житлова кімната площею 11,9 кв.м.; кухня
площею 7,2 кв.м.; санвузол площею 6,7 кв.м.
загальною житловою площею 46,9 кв.м. б)
господарські прибудови літ. «А1» площею
22,6 кв.м.; в) підвалу під літ. «А1», площею
11,3 кв.м.; г) тамбуру літ. «а1» площею 9,4
кв.м.; д) літньої кухні літ. «Б» площею 18,2
кв.м.; е) сараю літ. «Д» площею 12,2 кв.м.; є)
сараю літ. «Е» площею 6,3 кв.м.; ж) огорожі
1-3; з) споруди № 4.

4) припинити право спільної сумісної
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на
домоволодіння, розташоване за адресою
АДРЕСА_1.,

мотивуючи тим, що під час шлюбу був
придбаний будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, за кошти, які надані
її батьками. Після розірвання шлюбу
ОСОБА_3 в спірному будинку не проживає,
дочка залишилася проживати з нею та
знаходиться на повному її утриманні. За
рішенням суду з батька дитини
стягуються аліменти на утримання
дочки, яких не достатньо оскільки
дитина часто хворіє, потребує
регулярного додаткового медичного
обстеження та санаторно-курортного
лікування. Окрім цього на утриманні
ОСОБА_4 знаходиться ще одна
неповнолітня дитина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 16 липня 2014
року первісний позов задоволено
частково. Зустрічний позов задоволено
в повному обсязі. Поділено між ОСОБА_3
та ОСОБА_6 нерухоме майно, набуте ними
під час шлюбу - житловий будинок «А»
(загальною площею 71,2 кв.м., житловою - 46,9
кв.м.), господарчу прибудову «А1», підвал
«під А1», тамбур «а1», літню кухню «Б»,
сарай «Д», сарай «Є», огорожі та споруди
№ 1-3, І, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3
частку житлового будинку «А»,
господарчої прибудови «А1», підвалу
«під А1», тамбуру «а1», літньої кухні
«Б», сараю літ. «Д», сараю літ. «Є»,
огорож та споруд № 1-3, І, що розташовані
за адресою: . АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4
право власності на 2/№ частки житлового
будинку «А», господарчої прибудови
«А1», підвалу «під А1», тамбуру «а1»,
літньої кухні «Б», сараю «Д», сараю «Є»
огорож та споруд № 1-3, І, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить частково скасувати рішення
суду та ухвалити нове, яким визнати за
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на ?
частку житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу, ОСОБА_4 її доводи не визнала,
посилаючись на те, що недостатність
розміру аліментів для забезпечення
фізичного, духовного розвитку та
лікування дитини є підставою для
збільшення її частки у праві власності
на будинок.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Задовольняючи зустрічний позов та
збільшуючи частку ОСОБА_4 в спірному
майні подружжя, суд першої інстанції
виходив з наявності істотної
обставини, яка дає можливість
відступити від рівності часток, а саме
з того, що розмір аліментів які
стягуються з ОСОБА_3 є недостатнім для
забезпечення належних умов для життя,
лікування, фізичного та духовного
розвитку дитини.

Проте з таким висновком погодитися не
можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності.

Згідно зі ст. 63 СК України дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.ст.69, 70 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності і у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 10.01.1998 року, який розірваний
рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 21.11.2011
року суду (а.с.4).

За час шлюбу, за договором
купівлі-продажу від 14.06.2002 року був
придбаний житловий будинок з
господарчими та побутовими будівлями
та спорудами, який знаходиться в
АДРЕСА_1 (а.с.119-120).

З матеріалів справи також вбачається,
що рішенням Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 21.11.2011 року ОСОБА_3
зобов'язаний до сплати аліментів на
двох дітей: сина ОСОБА_5 та доньки
ОСОБА_8 (а.с.43).

В наступному, ОСОБА_3 оспорив
батьківство та рішенням того ж суду від
19.12.2011 року ухвалено про виключення
запису про ОСОБА_3, як батька з актового
запису про народження ОСОБА_5 (а.с.94)

Зазначене стало підставою для
зменшення розміру аліментів, які
стягувалися з ОСОБА_3 на двох дітей.
Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 09.10.2012
року розмір аліментів, які щомісячно
стягувалися з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зменшений до ? частини від усіх видів
заробітку (доходу), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку (а.с.95). Як вбачається
з рішення суду, ОСОБА_4 погодилася зі
зменшеним розміром аліментів,
визначеним на одну дитину: доньку
ОСОБА_8.

Згідно з частиною 3 статті 70 СК України
за рішенням суду частка майна дружини,
чоловіка може бути збільшена, якщо з
нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

Отже, за правилами частини 3 статті 70 СК
України для збільшення частки майна
одного із подружжя, з яким проживають
діти, необхідно довести, що одержувані
аліменти мають недостатній для
забезпечення фізичного, духовного
розвитку та лікування дітей розмір.

Разом з тим, як роз'яснив Пленум
Верховного Суду України у п. 30
постанови № 11 від 21 грудня 2007 року "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді спору про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" при
вирішенні спору про поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, суд згідно з ч. ч. 2, 3
ст. 70 СК в окремих випадках може
відступити від засади рівності часток
подружжя, враховуючи обставини, що
мають істотне значення для справи, а
також інтереси неповнолітніх дітей,
непрацездатних повнолітніх дітей (за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування).

Тобто законом передбачено, що у
виключних випадках можливе
відступлення від засад рівності часток
подружжя при поділі майна.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно квитанції за період з 27.07.2012 року
по 19.06.2014 року підтверджена сплата
ОСОБА_3 аліментів на суму 11 115 грн.
(а.с.97-103), при цьому їх сплата не
врахована в розрахунок заборгованості
від 24.06.2014 року (а.с.91).

Позивачкою не доведено ухилення
відповідача від утримання дитини.
Доказів недостатності розміру
аліментів для забезпечення фізичного,
духовного розвитку та лікування
дитини ОСОБА_4 також не надано. Так,
позивачкою належними доказами не
доведені витрати на лікування в сумі
6000грн. (а.с.44 о.с.) та вона не позбавлена
можливості звернутись до суду за
вирішенням спору про стягнення
додаткових витрат на дитину, що
викликані особливими обставинами. Крім
того, як вбачається з рішення суду про
зменшення розміру аліментів,
визнавала розмір аліментів на доньку,
який був запропонований ОСОБА_3 при
розгляді спору про зменшення розміру
аліментів, як достатній.

Таким чином, позивачкою за зустрічним
позовом не доведено згідно зі
ст.ст.10,57,60 ЦПК України наявність
підстав для збільшення її частки у
спільному майні подружжя.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
на зазначені положення закону уваги не
звернув, не навів істотних обставин, за
наявності яких можливо відступити від
рівності часток подружжя, не взяв до
уваги доводів відповідача за
зустрічним позовом про те, що він
приймає участь у матеріальному
утриманні доньки, добровільно сплачує
аліменти на її утримання та не врахував
що в порушення вимог статей 10, 60 ЦПК
України позивачем за зустрічним
позовом не доведено існування
обставин, з якими закон пов'язує
збільшення частки одного з подружжя у
майні при його поділі й відповідно
дійшов помилкового висновку щодо
наявності правових підстав для
збільшення частки ОСОБА_4 в спірному
майні подружжя.

Оскільки позов ОСОБА_4 пов'язаний зі
збільшенням частки у праві спільної
сумісної власності, позивачкою не
доведений, то в цілому задоволенню не
підлягає.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги про відсутність підстав для
збільшення частки у праві спільної
сумісної власності.

Разом з тим, способи та порядок поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя визначено
у статті 71 СК України.

Згідно з п. п. 22, 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року № 11 "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" поділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими статтями
69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

У разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом (ч.2 ст.372 ЦК).

За правилами ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі
поділу майна між співвласниками право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Отже, припинення права спільної
сумісної власності у разі поділу майна
презюмується.

Таким чином домоволодіння, яке
розташоване за адресою АДРЕСА_1 є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
тому виходячи з рівності часток
подружжя, підлягає поділу шляхом
визначення ідеальних часток
домоволодіння на 1/2 частку за кожним,
оскільки це відповідає фактичним
обставинам справи та ґрунтується на
вимогах закону.

Колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги про
наявність підстав для поділу будинку,
придбаного під час шлюбу, в рівних
частках, та визнання права власності
на ці частки, є такими що ґрунтуються на
нормах закону.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції як ухвалене з порушення норм
матеріального та процесуального права,
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про задоволення первісного
позову та про відмову в задоволені
зустрічного позову.

На підставі ст.ст. 70, 71 СК України, ст. 372
ЦК України, п. 30 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року № 11 "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
спору про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", керуючись
ст.ст. ст.. 303, ч.1 п.2 ст. 307, ст. 309, ст.316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 16 липня 2014
року скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу
майна подружжя право власності на ?
частку житлового будинку з
господарчими та побутовими будівлями
та спорудами, який знаходиться в
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу
майна подружжя право власності на ?
частку житлового будинку з
господарчими та побутовими будівлями
та спорудами, який знаходиться в
АДРЕСА_1.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_4
відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: