Провадження № 2/202/4414/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 грудня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Котула А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у липні 2013 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 08.06.2004 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № HAU5SK00S10188, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 9000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36,00% на рік з кінцевим терміном повернення 06.06.2006 року. Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки, договору поруки з відповідачкою ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 30.05.2013 року у розмірі 51237 грн. 93 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 3402,85 грн., заборгованості по процентам за користуванням кредитом - 16642,32 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 31192,76 грн. Просили стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № HAU5SK00S10188 від 08.06.2004 року у розмірі 41237 грн. 93 коп. та судові витрати, стягнути солідарно з відповідачів суму у розмірі 10000 грн., стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 3200 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання з'явилася, проти задоволення позову заперечувала. Суду пояснила, що рішенням Борівського районного суду Харківської області від 26.12.2006 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було стягнуто на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору № HAU5SK00S10188 від 08.06.2004 року 2175 грн. 08 коп. та судові витрати. Згідно листа відділу ДВС Борівського районного управління юстиції Харківської області дане рішення на виконанні в ДВС не перебувало. Просила у задоволенні позову відмовити, оскільки вже є рішення суду, яке набрало законної сили.

Представник відповідача ПАТ «А-Банк» у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № HAU5SK00S10188 від 08.06.2004 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 9000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% річних з кінцевим терміном повернення 06.06.2006 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № HAU5SK00S10188 від 08.06.2004 року між позивачем та відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір поруки № 167 від 20.10.2010 року вже після закінчення строку дії кредитного договору.

Також з метою виконання ОСОБА_1 зобов'язань за даним кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 08.06.2004 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Борівського районного суду Харківської області від 26.12.2006 року було стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № HAU5SK00S10188 від 08.06.2004 року в рівних долях по 2175 грн. 08 коп.

Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справі, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги спростовуються матеріалами справи, жодних інших доказів на їх підтвердження надано не було, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 553, ЦК України, ст.ст.11, 15, 27, 60, 61, 212-215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко