АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

12 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Панченка М.М.,
Рейнарт І.М.

при секретарі: Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2

на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 09 лютого 2009
року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до ГБК «Авіатор» про визнання права
власності ,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2008 року позивач звернувся до
суду із даним позовом до відповідача.
Зазначав, що між сторонами був
укладений договір про пайову участь у
будівництві нерухомого майна, за
умовами якого відповідач зобов'язався
за кошти позивача збудувати гаражний
бокс та передати його позивачу.
Посилаючись на те, що він виконав усі
зобов'язання за укладеним договором,
вступив у ГБК та повністю сплатив
пайові внески, проте відповідач не
передав йому гаражний бокс, просив
визнати за ним право власності на
гаражний бокс АДРЕСА_1.

Відповідач позов визнав.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 09 лютого 2009 року даний
позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3
право власності на гаражний бокс
АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 за договором про
надання правової допомоги, ставиться
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового про відмову у
задоволенні позову. Апелянт
посилається на те, що оскаржуваним
рішенням суду порушено права та
інтереси ОСОБА_2, яка не була залучена
до участі у справі, хоча є власником
гаражного боксу АДРЕСА_1, право
власності на який визнано цим рішенням
за ОСОБА_3, на підставі укладеного нею з
ГБК «Авіатор» договору №? 26 від 12.05.2005
року та акту прийму-передачі гаражного
боксу від 18.03.2006 року, які ніким не
оспорені та в установленому законом
порядку недійсними не визнані.

В судовому засіданні ОСОБА_1 який є
представником ОСОБА_2, апеляційну
скаргу підтримав з підстав наведених в
ній.

ОСОБА_3 та представник ГБК «Авіатор»
двічі в судові засідання не з'явилися.
Зважаючи на вимоги ч.5 ст. 74 , ч.2 ст.305 ЦПК
України колегія суддів визнала їх
повідомлення належним, а неявку такою
що не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в цій частині, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню виходячи
з наступного.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним та
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване
рішення не відповідає.

Задовольняючи позов суд виходив з того,
що позивач є членом ГБК «Авіатор»,
уклав з останнім договір про
будівництво боксу та сплатив усі
платежі за договором, а тому набув
право власності на гаражний бокс
АДРЕСА_1.

Проте, колегія суддів не може
погодитися із такими висновками суду,
оскільки вони зроблені із порушенням
норм матеріального та процесуального
закону, ґрунтуються на неповно
встановлених обставинах справи,
обставини які суд вважав встановленими
є недоведеними, що відповідно до
положень ст.309 ЦПК України є підставою
для скасування судового рішення та
ухвалення нового.

Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
на засадах змагальності сторін, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
наданих сторонами та їх
представниками, докази повинні бути
належними, тобто містити інформацію
щодо предмета доказування, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір, доказування не можуть
ґрунтуватися на припущеннях.

Як убачається з матеріалів справи
02.12.2001 року між ОСОБА_3 (Замовником) від
імені якого діяла за договором
доручення ОСОБА_4 та ГБК «Авіатор»
(Виконавцем) був укладений договір № 75
у якому зазначено,що Замовник доручає,
а Виконавець зобов'язується збудувати
гаражний бокс у двоповерховому
підземному гаражі за адресою: АДРЕСА_1,
орієнтовно строк здачі завершеного
будівництва - не пізніше 31.12.2006 року.
Замовник зобов'язується прийняти
гаражний бокс і оплатити виконану
роботу (п.1.1).

Загальна сума Договору орієнтовно
складає 29 315 грн., остаточна сума
визначається на підставі актів
виконаних робіт та узгоджується
сторонами окремим додатком до договору
( п.2.1).

Сторони домовилися, що моментом
виконання умов договору Виконавцем є
підписання акта приймання-передачі
виконаних робіт ( п.2.3).

Із змісту Договору убачається ,що
даним договором номер гаражного боксу,
який має бути збудований позивачу
сторонами не визначався ( а.с.2).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про
власність» Закон втратив чинність на
підставі Закону N 997-V ( 997-16 ) від 27.04.2007,
ВВР, 2007, N 33, ст.440 , член житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, який повністю вніс свій
пайовий внесок за квартиру, дачу,
гараж, іншу будівлю або приміщення,
надані йому в користування, набуває
права власності на це майно.

Порядок набуття членства у ГБК
«Авіатор» визначено його статутом. Так,
у розділі 4 зазначено, що вступ до
кооперативу здійснюється на підставі
письмової заяви. Особа, яка подала
заяву про вступ до кооперативу, вносить
вступні та цільові внески у порядку і
розмірах, визначених правлінням
кооперативу та затверджується
загальними зборами (
конференцією) членів кооперативу.
Рішення про прийняття нових членів у
кооператив підлягає затвердженню
загальними зборами ( а.с.10) .

Проте, у матеріалах справи відсутні
дані про прийняття позивача в члени ГБК
«Авіатор», а посилання на протокол № 3
загальних зборів замовників гаражних
боксів і членів ГБК «Авіатор» від 11.07.2006
року на підтвердження вступу позивача
у ГБК є не коректним, оскількитаких
даних у цьому протоколі немає ( а.с.13-14),
додатки до протоколу суду не
надавалися та судом не досліджувалися.

Отже,доводи позивача про те,що він є
членом ГБК «Авіатор» ніяким чином не
підтверджені.

Крім того, з врахуванням вищевказаних
норм матеріального права необхідною
умовою набуття права власності на
гараж, який належить гаражному
кооперативу, є повне внесення паю. Із
долучених до справи копій не
посвідчених належним чином квитанцій
( а.с.3-4) не можна встановити ні
розмір паю, ні того, що пайові внески за
гараж сплачені повністю.

Сторонами не був наданий акт приймання
- передачі виконаних робіт з остаточно
визначеною вартістю гаражного боксу та
про передачу у користування позивача
гаражного боксу АДРЕСА_1.

Разом із цим із поданих ОСОБА_2 з
апеляційною скаргою доказів
убачається, що 12.05.2005 року між нею та ГБК
«Авіатор» був укладений Договір №? 26
за умовами якого останній зобов'язався
побудувати для неї гаражний бокс
АДРЕСА_1 у двоповерховому підземному
гаражі за адресою: АДРЕСА_1, загальна
вартість якого становить 76 560 грн. + 1100
ГБК ( а.с.47), а згідно Акту приймання -
передачі від 18.03.2006 року гаражний бокс
АДРЕСА_1 на першому поверсі був
переданий ОСОБА_2 ( а.с.48).

На підтвердження свого членства в ГБК
«Авіатор» та належність їй боксу
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 надала членський
квиток-перепустку на її ім'я (а.с. 49), а
про сплату пайового внеску та
вступного внеску нею подані відповідні
квитанції ( а.с.48).

Аналіз зазначених доказів дає підстави
вважати, що при вирішенні спору були
вирішенні питання про права та
інтереси ОСОБА_2, яка не була залучена
до участі у справі. Залучення її до
участі у справі на стадії апеляційного
провадження не передбачено
процесуальним законом.

У матеріалах справи відсутні також
докази на підтвердження прийняття в
експлуатацію двоповерхового
підземного гаража за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки всупереч вимог ст. ст. 58, 59, ч. 1
ст. 60 ЦПК України позивач не надав на
підтвердження доводів позову належних
та переконливих доказів, як щодо
набуття ним в установленому законом
порядку права власності на спірний
гараж, так і порушення його прав
зазначеним ним відповідачем, його
позовні вимоги не можна вважати
доведеними, а тому підстави для
задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 09 лютого 2009 року
скасувати та ухвалити нове рішення
наступного змісту: У задоволенні
позову ОСОБА_3 до ГБК «Авіатор» про
визнання права власності - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення ,але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий: Судді :

Справа № 2-1757/09

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 9704
/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Остапенко О.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.