У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом споживчого
товариства «Козацька Слобідка» до
ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду Сумської
області від 19 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року СТ «Козацька Слобідка»
звернулося до суду із указаним позовом,
у якому просило стягнути із ОСОБА_4
заборгованість по сплаті за оренду
майна у сумі 41 610 грн 89 коп. та вирішити
питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позову зазначало, що
ОСОБА_4 було прийнято до членів
товариства відповідно до його заяви,
розглянутої загальними зборами 30 липня
2010 року. Він у повному обсязі вніс до
споживчого товариства вступний та
обов'язковий пайові внески, передавши у
власність товариства належне йому
майно - металевий кіоск. Відповідно до
положень статуту, ОСОБА_4, ставши його
членом, прийняв на себе передбачені
статутом певні права та обов'язки. 1
серпня 2010 року між ними було укладено
договір, відповідно до якого ОСОБА_4
прийняв в платне користування (оренду)
належне йому майно - металевий кіоск,
площею 14 кв. м, що розміщений за адресою:
АДРЕСА_1, для комерційного використання
ОСОБА_4 на умовах договору. Відповідно
до вказаного договору орендна плата
складала 700 грн щомісяця. Однак, у
зв'язку з несплатою орендної плати,
утворилася заборгованість за період з 1
серпня 2010 року по серпень 2013 року в
розмірі 25 900 грн. За рішенням загальних
зборів товариства від 3 травня 2012 року
було проведено роботи по облаштуванню
електричної мережі до павільйонів і
кіосків, якими користуються його члени,
а витрати товариства по облаштуванню
електричної мережі члени товариства
мають компенсувати відповідно до
фактичних витрат по облаштуванню на
кожний відповідний павільйон або
кіоск. ОСОБА_4 такі витрати у розмірі 982
грн 18 коп. не компенсовані. Крім того,
ОСОБА_4 використовує і електричну
енергію, за яку згідно з даними
індивідуального лічильника
електричної енергії має
заборгованість у розмірі 1 956 грн 15 коп.
Також ОСОБА_4 не сплачено і доплати за
використану електричну енергію
загального користування та
обслуговування електричних мереж в
сумі 32 грн 56 коп. Таким чином, станом на 1
лютого 2013 року його загальна
заборгованість по оплаті за
користування електричною енергією
становить 1 988 грн 71 коп. Крім того, у
ОСОБА_4 наявна заборгованість по оплаті
додаткових пайових внесків до
товариства, сплата яких передбачена
статутом та відповідними рішеннями
загальних зборів членів споживчого
товариства, яка складає 12 740 грн. На
підставі цього позивач звернувся до
суду.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 2 квітня 2014 року у задоволенні
позову СТ «Козацька Слобідка»
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 19 червня 2014 року рішення
місцевого суду скасовано та ухвалено
нове рішення, яким позов

СТ «Козацька Слобідка» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь

СТ «Козацька Слобідка» грошові кошти у
розмірі 41 610 грн 89 коп. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись
на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
місцевого суду.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції,
перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду, на підставі належним чином
оцінених доказів, поданих сторонами
(ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що позов СТ «Козацька
Слобідка» підлягає задоволенню,
керуючись при цьому нормами ст. ст. 5-7
Закону України «Про споживчу
кооперацію», ст. ст. 759-760, 762 ЦК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити
оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської
області від 19 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник