Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Висоцької В.С., суддів:
Кафідової О.В., Умнової О.В.,Писаної Т.О.,
Фаловської І.М.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
зобов'язання до вчинення дій, за
касаційною скаргою Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
на рішення Галицького районного суду
м. Львова від 24 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 28 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року Галицька районна
адміністрація Львівської міської ради
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про зобов'язання до
вчинення дій.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 24 жовтня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 28 січня 2014 року,
в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі голова Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить вказані
судові рішення скасувати і ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга
підлягає відхиленню на таких
підставах.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 є власниками квартири АДРЕСА_1,
крім того, вони зареєстровані та
проживають у цій квартирі. Вказана
квартира складається з однієї кімнати
площею 18,6 кв. м і коридору площею 3,1 кв.
м.

Вказаний будинок перебуває у власності
Львівської міської ради на
обслуговуванні ЛКП «Центральне».

ОСОБА_9 проведено перепланування
зазначеної квартири, а саме
встановлено перегородки на площі
кухні, внаслідок чого утворено нове
приміщення, в якому знаходиться
умивальник, унітаз та душова кабіна.

Постановою адміністративної комісії
Галицької районної адміністрації від 04
листопада 2010 року на ОСОБА_9 накладено
адміністративне стягнення у розмірі 51
грн за самовільне переобладнання та
перепланування квартири.
Розпорядженням голови Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради від 11 травня 2011 року
затверджено висновок міжвідомчої
комісії Галицького району (протокол №
13 від 12 квітня 2011 року, параграф № 8), та
зобов'язано ОСОБА_9 за власні кошти
привести квартиру АДРЕСА_1 до
попереднього стану, а саме демонтувати
самовільно влаштовані перегородки на
площі кухні, умивальник, унітаз та
душову кабіну.

Актом ЛКП «Центральне» від 25 серпня 2011
року встановлено, що розпорядження
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради від 11
травня 2011 року не виконано, квартира не
приведена до попереднього стану.

Відповідно до висновку № 387 судової
будівельно-технічної експертизи від 13
травня 2013 року проведене у квартирі
АДРЕСА_1 переобладнання не призвело до
порушення конструктивних елементів
або засобів протипожежного захисту та
до погіршення технічного стану
житлового будинку в цілому.

Згідно з ст. 100 ЖК України
переобладнання та перепланування
жилого приміщення провадиться з метою
підвищення його благоустрою.

Відповідно до ст. 152 ЖК України
переобладнання та перепланування
квартири, що належить громадянинові на
праві приватної власності, провадяться
з дозволу Виконавчого комітету
місцевої ради.

Контроль за утриманням квартир, що
належать громадянам, згідно до ст.
154 ЖК України здійснюють Виконавчі
комітети місцевих рад.

Відповідно до п. 1.4.4 Правил утримання
будинків та прибудинкових територій,
затверджених наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства № 76
від 17 травня 2005 року, переобладнання і
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень, що
призводять до порушення тривкості або
руйнації несучих конструкцій будинку,
погіршення цілісності і зовнішнього
вигляду фасадів, порушення вимог
протипожежної безпеки та засобів
протипожежного захисту, не
допускається. Перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, що погіршує умови
експлуатації і проживання всіх або
окремих громадян у будинку або
квартирі, не допускається.

Згідно з п. 1.4.6. вищевказаних Правил
власник, наймач (орендар) жилого
будинку, жилого чи нежилого у жилому
будинку приміщення, що припустив
самовільне переобладнання або
перепланування, що призводить до
порушення конструктивних елементів
або засобів протипожежного захисту,
зобов'язаний за свій рахунок привести
це приміщення до попереднього стану. У
разі, якщо самовільне перепланування
або переобладнання приводить до
погіршення технічного стану жилого
будинку в цілому та порушуються права
інших споживачів, зазначені роботи
виконуються виконавцем послуг, питання
відшкодування вартості цих робіт
власником, наймачем (орендарем) жилого
будинку, жилого чи нежилого у жилому
будинку приміщення вирішується у
судовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, вірно
виходив із того, що проведене
самовільне переобладнання не
призводить до порушення
конструктивних елементів або засобів
протипожежного захисту, роботи з
переобладнання не призвели до
погіршення стану будинку в цілому, крім
того, позивач не посилався на те, що
самовільне перепланування або
переобладнання призводить до
погіршення технічного стану жилого
будинку в цілому та порушуються права
інших споживачів.

Вказаний висновок судів відповідає
обставинам справи та встановленим
судами обставинам справи.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що ухвалюючи оскаржувані
судові рішення, суди правильно
визначилися з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, у результаті чого
ухвалили законні і обґрунтовані судові
рішення, які відповідають вимогам
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для їх скасування немає.

При розгляді справи судами дотримані
вимоги цивільного процесуального
закону, всебічно, повно й об'єктивно
з'ясовані обставини справи та надана їм
належна оцінка.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 24 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 28 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. ВисоцькаСудді:
О.В. Кафідова Т.О. Писана О.В. Умнова І.М.
Фаловська