Справа № 648/4475/14-ц
Провадження № 2/648/1137/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2014 року
смт.
Білозерка

Суддя Білозерського районного суду
Херсонської області Сокирко Л.М.,
розглянувши позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розподіл майна та виділення в
натурі її частки із спільної сумісної
власності,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 8 вересня 2014 року звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_2 про про
розподіл майна та виділення в натурі її
частки із спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, зазначення
доказів що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України,
майно, що є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між
ними, проте позивачкою не надано
доказів про відмову відповідача
досягати домовленості щодо порядку
поділу спільного спірного майна.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
питання про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, зокрема неподільної речі,
суди мають застосовувати положення
частин 4, 5 ст. 71 СК України, щодо
обов'язкової згоди одного з подружжя на
отримання грошової компенсації та
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК України,
за умови звернення подружжя (одного з
них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК
України) та попереднього внесення на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми.

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦК України, якщо розмір
часток у праві спільної часткової
власності не встановлений за
домовленістю співвласників або
законом, він визначається з
урахуванням вкладу кожного з
співвласників у придбання
(виготовлення, спорудження) майна,
проте зазначених доказів позивачкою не
надано.

Також, позивачкою не зазначено доказів
про технічну можливість поділу
домобудівлі в натурі та рішення органу
місцевого самоврядування, щодо
можливої реконструкції
(перепланування) житлового будинку.

Крім того, позивачкою не в повному
обсязі сплачено судовий збір,
відповідно до ціни позову.

Позовна заява не містить інформації,
що вказане нею майно є майном подружжя
(коли вони було придбане та докази, які
б свідчили про їх придбання), позивачка
взагалі не зазначила доказів, що
перебуває (чи перебувала) з
відповідачем в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статті 119 цього Кодексу, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,
суддя, -

у х в а л и л а :

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
майна та виділення в натурі її частки
із спільної сумісної власності -
залишити без руху.

Повідомити позивачку про необхідність
виправити зазначені недоліки позовної
заяви в строк п'ять днів з дня отримання
позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в
зазначений строк позовну заяву вважати
неподаною та повернути позивачці зі
всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Сокирко Л.М.