РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/783/14-ц

Провадження
№ 2/700/269/14

07 серпня 2014 року Лисянський районний
суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді
Бесараб Н.В.

за участю секретаря
Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Лисянка справу за
позовом ОСОБА_1 до Смільчинецької
сільської ради Лисянського району
Черкаської області про визнання права
власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Смільчинецької сільської ради
Лисянського району Черкаської області
та просить визнати за нею право
власності на спадкове майно.

В позовній заяві позивач зазначила, що
03 червня 2013 року померла її мама –
ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася
спадщина, яка складається із житлового
будинку з надвірними спорудами по
вул.Пролетарська, 40 в с.Ганжалівка
Лисянського району Черкаської області,
який розташований на приватизованій
земельній ділянці площею 0,60 га. За
життя ОСОБА_2 залишила заповіт, де все
своє майно заповідала їй. На даний час
постало питання оформлення документів
на спадкове майно і вона, як
спадкоємець за заповітом звернулася
із заявою до Лисянської нотаріальної
контори про прийняття спадщини, але їй
було відмовлено, оскільки відсутні
документи на будинковолодіння.
Зважаючи на такі обставини, позивач
просить суд визнати за нею право
власності на спадкове майно, яке
залишилося після смерті мами.

Позивач в судове засідання не
з’явилась, але надала суду заяву про
розгляд справи без її участі.

Представник відповідача до суду не
з’явився, просив справу розглянути без
його участі, позовні вимоги визнав
повністю.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що заявлені вимоги підлягають до
задоволення з наступних підстав.

03 червня 2013 року померла мама позивача
– ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася
спадщина, яка складається із житлового
будинку з надвірними спорудами по
вул.Пролетарська, 40 в с.Ганжалівка
Лисянського району Черкаської області,
який розташований на приватизованій
земельній ділянці площею 0,60 га. За
життя ОСОБА_2 залишила заповіт, де все
своє майно заповідала позивачу. На
даний час постало питання оформлення
документів на спадкове майно і вона, як
спадкоємець за заповітом звернулася
із заявою до Лисянської нотаріальної
контори про прийняття спадщини, але їй
було відмовлено, оскільки відсутні
документи на будинковолодіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України,
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, не
допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням. Незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини. Відповідно до ст. 1218 цього ж
кодексу, до складу спадщини входять всі
права та обов’язки спадкодавця, а тому
прийняття спадщини частинами не
можливе.

Відповідно до ст.1297 ЦК України, у разі
прийняття спадщини, до складу якої
належить нерухоме майно, спадкоємець
зобов’язаний звернутися до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини для отримання
свідоцтва про право на спадщину та
подати правовстановлюючі документи на
спадкову масу.

Звернувшись до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини,
постановою нотаріуса від 11.07.2014 року
ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні
нотаріальних дій у зв’язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на житловий будинок.

Відповідно до виданої Смільчинецькою
сільською радою Лисянського району
Черкаської області довідки за №190 від
22.05.2014р. житловий будинок, який
розташований по вул.Пролетарська, 40 в
с.Ганжалівка Лисянського району
Черкаської області був власністю
ОСОБА_2, правовстановлюючі документи на
нього не видавалися. Будинок
побудовано на земельній ділянці
розміром 0,60 га., яка відведена для
цього, у передбаченому законом порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред’явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також в разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Зважаючи на те, що позивач є
спадкоємцем за заповітом і фактично
прийняла спадщину, але позбавлена
можливості оформити спадщину шляхом
звернення до нотаріальної контори, то
за нею необхідно визнати право
власності на будинковолодіння, що
належить ОСОБА_2, яка померла 03.06.2013
року.

Враховуючи викладене, визнання
відповідачем позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.331, 1225, 1268 Цивільного кодексу
України, Постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30.05.2008 р. “Про
судову практику у справах про
спадкування”, ст.ст.5, 10, 11, 57, 58, 60, 107, 174,
212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Смільчинецької
сільської ради Лисянського району
Черкаської області про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом право
власності на житловий будинок з
надвірними спорудами по
вул.Пролетарська, 40 в с.Ганжалівка
Лисянського району Черкаської області,
який розташований на приватизованій
земельній ділянці площею 0,60 га., згідно
рішення сільської ради №4/22 від 30.05.1995
року, який рахується за ОСОБА_2, яка
померла 03.06.2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий суддя
–
Н. В.
Бесараб