Справа № 569/8773/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області в складі:

головуючого судді Сидорука Є.І.

при секретарі Патій Н.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та третьої особи відділу ДВС
Рівненського міського управління
юстиції про виключення з акту опису та
арешту майна, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Рівненського
міського суду із цивільним позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та третьої особи
відділу ДВС Рівненського міського
управління юстиції про виключення з
акту опису та арешту майна.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
29 жовтня 2011 року вона домовилась з
ОСОБА_4 про придбання у нього
автомобіля, який був зареєстрований на
ОСОБА_3 З метою розрахунку за
вищевказаний автомобіль, вона передала
ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 3800 дол.
США. Оскільки, всі умови ними було
узгоджено то ніяких заперечень
стосовно ціни та предмета угоди у нас
не виникало, вони дійшли згоди оформити
генеральну довіреність на
розпорядження вказаним
автотранспортом. На той час такий
варіант їх влаштовував та ОСОБА_4 видав
на її ім'я, і на ім'я її чоловіка ОСОБА_5
доручення від 29.10.2011 року, надавши їм
повноваження щодо повного
розпорядження, користування та
володіння транспортним засобом, як
його власникам, проте право власності
на своє ім'я ними не було переоформлено
в органах ДАІ через недостатність
коштів. 06 травня 2014 року, її чоловік
ОСОБА_5 проїжджаючи на вищевказаному
автомобілі по а/д Київ-Ковель був
зупинений старшим інспектором ДПС ВДАІ
при УМВС України в Житомирській
області, де йому було повідомлено про
те, що даний автомобіль знаходиться в
розшуку, оскільки на майно боржника
ОСОБА_3 накладено арешт. Працівниками
ДАІ був складений протокол огляду та
затримання транспорту. З метою
уникнення додаткових витрат за
зберігання транспортного засобу на
спец. Майданчику у Корестенському
районі Житомирської області, вона була
змушена звернутись в Рівненське міське
управління юстиції відділу державної
виконавчої служби з заявою, щоб провели
опис та передали їй на зберігання даний
транспортний засіб, оскільки вона
являється власником даного автомобіля,
який був придбаний нею за довіреністю.
В Рівненському міському управлінні
юстиції відділу ДВС їй повідомили, що
відкрите виконавче провадження
відносно боржника ОСОБА_3 та згідно
відповіді ВРЕР ВДАІ за боржником
ОСОБА_3 зареєстровано транспортний
засіб марки SEAT IBIZA, на який накладено
арешт. Згодом, коли вона звернулась до
МРЕО з метою переоформлення автомобіля
на її ім'я, то з'ясувалось, що
перереєструвати автомобіль на себе,
вона не має права, оскільки не погашено
сума боргу, яка рахується за ОСОБА_3

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав в
повному обсязі, за мотивів, викладених
у позовній заяві, просив позов
задоволити повністю.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4
позовні вимоги визнав в повному обсязі,
просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином у
встановлений законом строк, заяву про
перенесення розгляду справи не
подавав.

Представник третьої особи Відділу ДВС
Рівненського міського управління
юстиції в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином у
встановлений законом строк, заяву про
перенесення розгляду справи не
подавав.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, повно, всебічно та об'єктивно
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази в сукупності, приходить
до наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду із захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2011 року
ОСОБА_4 видав ОСОБА_2 генеральну
довіреність на розпорядження
автомобілем марки SEAT IBIZA, 1995 року
випуску, номер шасі (кузова,рами)
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1. При
цьому, ОСОБА_4 передав ОСОБА_2
технічний паспорт на автомобіль та
повідомив, що вона не має обмежень щодо
свого права розпорядження автомобілем,
автомобіль, на момент укладення цього
договору нікому іншому не проданий, не
подарований, не відчужений іншим
способом, не наданий в заставу, не
переданий в оренду чи безоплатне
користування, не є предметом обтяження,
в податковій заставі і під забороною
(арештом) не перебуває, права третіх
осіб (права наймача, право застави,
право довічного утримання), про що
зазначено у договорі купівлі-продажу.
ОСОБА_4 розпоряджався автомобілем на
підставі Генеральної довіреності від
14.10.2011 р.. Характер та зміст виданих
довіреностей свідчить про те, що
фактичному набувачу автомобіля були
передані всі права власника автомобіля
по володінню, користуванню та
розпорядженню ним.

06 травня 2014 року, чоловік позивача
ОСОБА_5 проїжджаючи на вищевказаному
автомобілі по а/д Київ-Ковель був
зупинений старшим інспектором ДПС ВДАІ
при УМВС України в Житомирській
області, де йому було повідомлено про
те, що даний автомобіль знаходиться в
розшуку, оскільки на майно боржника
ОСОБА_3 накладено арешт. Працівниками
ДАІ був складений протокол огляду та
затримання транспорту. З метою
уникнення додаткових витрат за
зберігання транспортного засобу на
спец. майданчику у Корестенському
районі Житомирської області, вона була
змушена звернутись в Рівненське міське
управління юстиції відділу державної
виконавчої служби з заявою, щоб провели
опис та передали їй на зберігання даний
транспортний засіб, оскільки вона
являється власником даного автомобіля,
який був придбаний нею за довіреністю.

Відповідно до ч. 1 ст.60 Закону
України «Про виконавче провадження»
особа, яка вважає, що майно, на
яке накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з
нього арешту.

Відповідно до п. 4 Постанова
Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976
року №6 «Про судову практику в справах
про виключення майна з опису» за
правилами, встановленими для розгляду
позовів про виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним. Відповідачами в справі
суд притягує боржника, особу, в
інтересах якої накладено арешт на
майно, і в необхідних випадках - особу,
якій передано майно, якщо воно було
реалізоване.

Відповідно до п.24 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07.02.2014 року №6
«Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дій або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» вимоги
інших осіб щодо належності їм, а не
боржникові майна, на яке накладено
арешт, вирішуються шляхом пред»явлення
ними відповідно до правил судової
юрисдикції позову до боржника та особи,
в інтересах якої накладено арешт, про
визнання права власності на це майно і
зняття з нього арешту. У такому ж
порядку розглядаються вимоги осіб, які
не є власниками майна, але володіють
ним на законних підставах. Орган
державної виконавчої служби у
відповідних випадках може бути
залученим судом до участі у справі як
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору.

Враховуючи те, що позивачка з
жовтня 2011 року на законних підставах
володіла вищевказаним автомобілем, то
суд вважає, що необхідно виключити
автомобіль марки SEAT IBIZA, 1995 року
випуску , д.н.з. НОМЕР_1.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10,11,58,60,212-215,218,294,296,297 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити.

Виключити з акту опису та арешту
майна автомобіль SEAT IBIZA, 1995 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд з
поданням в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Сидорук Є. І.

Повний текст рішення виготовлено 16
жовтня 2014 року.

Суддя :
Сидорук
Є.І.