У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

17 вересня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого
Дьоміної О.О.,

суддів: Касьяна О.П.,
Савченко В.О.,

Попович О.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
поділ спільного сумісного майна
подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_3
на рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 29 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4, в якому
просила визнати будинок з надвірними
будівлями, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 спільним сумісним
майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4;
визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ
частини даного будинку, виділивши їй Ѕ
частини приміщення згідно з висновком
судової будівельно-технічної
експертизи, про призначення якої мала
просити в майбутньому, та визнати за
ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини
даного будинку, виділивши ОСОБА_4 Ѕ
частини приміщення. Позовні вимоги
мотивувала тим, що спірний будинок
придбаний під час перебування у шлюбі,
а тому відповідно до ст. 22 КпШС України
є спільною сумісною власністю
колишнього подружжя.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 22 листопада
2013 року позов задоволено частково.

Визнано будинок АДРЕСА_1 об'єктом
спільної сумісної власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. Визнано за ОСОБА_3 право
власності на Ѕ частини будинку АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 29 квітня
2014 року рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від
22 листопада 2013 року змінено в частині
визначення часток сторін у праві
власності на будинок з надвірними
будівлями.

Визнано за ОСОБА_3
право власності на 23/50 частини
будинку з надвірними будівлями,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_4 право власності на
27/50 частини будинку з надвірними
будівлями, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 5 634
грн 75 коп. судових витрат.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
змінити рішення апеляційного суду в
частині розподілу судових витрат, не
передаючи справи на новий розгляд,
мотивуючи свою вимогу порушенням норм
процесуального права.

В іншій частині судові рішення не
оскаржуються, тому у касаційному
порядку не переглядаються (ч. 2 ст. 335 ЦПК
України).

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги,
ознайомившись із запереченнями на
касаційну скаргу, перевіривши
матеріалам справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судові витрати у розмірі 5 634 грн 75 коп.,
апеляційний суд виходив із розміру
часток позивачки, що склала 46 % або 23/50 в
домоволодінні та частки відповідача - 54
% або 27/50, вирахувавши розмір часток
відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи, яка
була проведена під час розгляду справи
апеляційним судом, якою визначено
ринкову вартість домоволодіння на час
проведення експертизи, та врахував
збільшення вартості домоволодіння
після припинення шлюбних відносин, яка
збільшилась за рахунок проведених
будівельних робіт за кошти ОСОБА_4

Проте погодитись з висновком
апеляційного суду щодо розподілу
судових витрат не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 79 ЦПК України до
судових витрат серед іншого належать і
витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведення судових експертиз.

На зазначену норму закону не звернув
увагу апеляційний суд, що призвело до
неправильного вирішення питання щодо
розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 338 ЦПК України рішення
суду апеляційної інстанції в частині
розподілу судових витрат підлягає
скасуванню із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 29 квітня
2014 року в частині розподілу
судових витрат скасувати, справу в цій
частині передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О.
Дьоміна

Судді:
О.П.
Касьян

О.В. Попович

В.О. Савченко

С.П. Штелик