УХВАЛА

іменем україни

01 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік
О.М.,

суддів: Євграфової
Є.П., Журавель В.І.,

Завгородньої
І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
сільськогосподарського підприємства
«Родіна» про стягнення заборгованості,
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Богодухівського районного суду
Харківської області від 14 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 13 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарського підприємства
«Родіна» (далі - ТОВ СГП «Родіна») про
стягнення заборгованості.

Ухвалою Богодухівського районного
суду Харківської області від 14 квітня
2014 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 13 травня 2014 року, провадження у
справі закрито. Роз'яснено позивачеві
право звернутися з даним позовом до
господарського суду Харківської
області.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3
просить зазначені судові ухвали
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, закриваючи
провадження у справі, посилався на те,
що спір пов'язаний із визначенням та
стягненням вартості частки майна,
належної до сплати учаснику, який
вийшов (вибув) з товариства, тому не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, а підвідомчий
господарському суду.

Проте з висновками судів погодитися не
можна з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ТОВ СГП «Родіна» про стягнення
заборгованості, посилаючись на
наступне.

ОСОБА_4 був учасником ТОВ СГП «Родіна».
Розмір частки ОСОБА_4 у статутному
капіталі ТОВ СГП «Родіна» становив 22,86 %
на суму 22 860 грн.

17 квітня 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
відповідача із заявою про вихід з
товариства. Крім того, просив виплатити
йому вартість частини майна
товариства, пропорційної його частці у
статутному капіталі.

08 квітня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
укладено договір про відступлення
права вимоги, відповідно до умов якого
ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 право вимоги
вартості частки у статутному капіталі
відповідача - ТОВ СГП «Родіна» у
розмірі 22,86 %, що належала ОСОБА_4 як
співзасновнику відповідача. Цього ж
дня ТОВ СГП «Родіна» було направлено
повідомлення про відступлення права
вимоги ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3

Станом на 30 березня 2013 року статутний
капітал ТОВ СГП «Родіна» становив 24 млн
768 тис. грн, відповідно, вартість частки
ОСОБА_4 становить 5 661 964 грн 80 коп.

Оскільки ТОВ СГП «Родіна» виплатило
ОСОБА_3 лише 289 385 грн 09 коп., останній
просив стягнути з ТОВ СГП «Родіна» 5 372
579 грн 71 коп.

Закриваючи провадження у справі, суд не
врахував, що до підвідомчості
господарських судів віднесено справи,
що виникають з корпоративних відносин
у спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
зі створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.
Підвідомчими (підсудними)
господарським судам на підставі
пункту 4 частини першої статті 12 ГПК
України є також спори між учасниками
(засновником) господарського
товариства та господарським
товариством щодо права власності на
майно, передане товариству як вклад до
статутного (складеного) капіталу.

Разом із тим на вирішення суду передано
спір між господарським товариством та
фізичною особою, що не є та не була його
учасником, питання щодо права
власності на майно, передане
товариству як вклад до статутного
(складеного) капіталу, не порушується.

Суд на зазначене уваги не звернув,
пояснень позивача в достатньому обсязі
не перевірив, безпідставно визначив
спірні правовідносини як корпоративні
та висновку про закриття провадження
дійшов помилково.

Апеляційний суд на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права уваги не звернув і помилково
залишив ухвалу суду першої інстанції
без змін.

Оскільки допущені судами порушення
норм процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи, ухвали
судів першої та апеляційної інстанцій
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Богодухівського районного суду
Харківської області від 14 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 13 травня 2014
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.М. Ситнік

Судді: Є.П.
Євграфова

В.І.
Журавель

І.М.
Завгородня

Ю.Г.
Іваненко