АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/200/14
Головуючий у 1-ій інстанції - Гребенюк
Апеляційне провадження 22-ц/796/7410/2014
Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді
Музичко С.Г.

суддів Семенюк
Т.А., Кравець А.В.

при секретарі Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Подільського районного суду м.Києва
від 07 квітня 2014 року в цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Судноплавна
компанія «Укррічфлот», третя особа -
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції в м.Києві про
визнання договору дійсним та визнання
права власності на квартиру,

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Подільського районного суду
м.Києва від 07 квітня 2014 року позов
ОСОБА_2 про визнання договору дійсним
та визнання права власності на
квартиру залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивачподав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
Подільського районного суду м.Києва
від 07 квітня 2014 року та ухвалити нове,
яким позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні апеляційного суду
позивач ОСОБА_2 просив задовольнити
апеляційну скаргу з наведених в ній
доводів. Представник відповідача
Косинський В.М. проти задоволення
апеляційної скарги заперечував,
вважаючи рішення суду першої інстанції
законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення - залишенню без
змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з
відсутності передбачених законом
підстав для визнання дійсним
правочину, оскільки позивач не
обґрунтував необхідність та підстави
звернення до суду з даною вимогою.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Із положень ст. 220 ЦК України випливає,
що умовами визнання договору дійсними
є такі: 1) сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору; 2) така
домовленість підтверджується
письмовими доказами; 3)відбулося повне
або часткове виконання договору; 4) одна
із сторін ухилялася від його
нотаріального посвідчення

Судом першої інстанції
встановлено, що 27.01.2000 року між
сторонами було укладено договір
купівлі продажу квартири № 0127ю-121 за
адресою, АДРЕСА_1 . Цей договір було
укладено між сторонами у простій
письмовій формі та зареєстровано
товарною біржею «Українська біржа
Десятинна» за реєстраційним № 0127 ю -121
27.01.2000 року (а.с.4-5) .

Стаття 638 ЦК України передбачає, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п. 8 Постанови № 9 Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» від 9
листопада 2009 року, та згідно з ч. 1 ст. 215
ЦК України, підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ст. 203
ЦК України, саме на момент вчинення
правочину.

Згідно з ст. 203 ЦК України загальними
вимогами, додержання яких є необхідним
для дійсності правочину: зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
юдавства. а також моральним засадам
суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Договір купівлі продажу квартири був
укладений на загальних умовах,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, що відповідає ч. ч.
1-6 ст. 203 ЦК України.

Судом встановлено, що договір купівлі -
продажу квартири був підписаний двома
сторонами, тобто за правилом ч. 1 ст. 638
ЦК України є укладеним, оскільки
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору,
застережень до договору не
висловлювали, а також зазначений
договір 27.01.2000 року було зареєстровано
на товарній біржі «Українська біржа
внна» за реєстраційним № 0127ю-121.

Відповідно до статті 9 Житлового
кодексу УРСР (в редакції чинній на
момент укладення договору ) громадяни
мають право на придбання квартир,
зокрема, на біржових торгах.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України
«Про товарну біржу» угоди,
зареєстровані на біржі, не підлягають
нотаріальному посвідченню. Угода
вважається укладеною з моменту її
реєстрації на біржі.

У відповідності до п. 1 ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація прав
проводиться на підставі договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом.

Відповідно до п. 26 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 p. N 703 (надалі за ві - Порядок)
для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід і
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.
Пунктом 27 даного Порядку визначений
перелік документів, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, чи його дублікат.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, діючим
порядком проведення державної
реєстрації права власності у
встановленому порядку передбачено
подання документу, що підтверджує
перехід права власності на нерухоме
майно , яким і є договір купівлі
продажу квартири, укладений у
відповідності до вимог законодавства,
чинного на дату укладення договору, та
зареєстрований товарною біржею
«Українська біржа Десятинна» № 0127ю -121.

Інші доводи апеляційної скарги не
знайшли свого підтвердження у судовому
засіданні, не спростовують висновків
суду першої інстанції, не впливають на
їх правильність та не можуть бути
прийняті до уваги.

Враховуючи вищевикладене,
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції повно та всебічно
з'ясував обставини, на які сторони
посилались як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених
дослідженими в судовому засіданні та
наявними в матеріалах справи доказами,
і, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, ухвалив законне і
обґрунтоване рішення, підстав для його
скасування немає.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Подільського районного суду
м.Києва від 07 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді