У х в а л а

іменем україни

20 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Мартинюка
В.І.,

Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Ямпільського районного медичного
центру первинної медико-санітарної
допомоги про поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Ямпільського
районного суду Вінницької області від
06 травня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Вінницької області від 26 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Ямпільського
районного медичного центру первинної
медико-санітарної допомоги про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Рішенням Ямпільського районного суду
Вінницької області від 06
травня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 26 травня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у
зв'язку із пропуском строку звернення
до суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права й неправильним
застосуванням норм матеріального
права, та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України,
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Оскільки початок обчислення строку у
звернення до суду визначений у статті
233 Кодексу законів про працю України
альтернативно, то виконання будь-якої з
двох умов: вручення копії наказу про
звільнення або видачі трудової книжки
є підставою для початку перебігу
строку звернення до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 1992 року № 9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів»
передбачений ст. 233 КЗпП України
місячний строк поширюється на всі
випадки звільнення незалежно від
підстав припинення трудового договору.
Якщо місячний чи тримісячний строк
пропущено без поважних причин, у позові
може бути відмовлено з цих підстав.

Установлено, що позивач дізналася про
порушення своїх прав 13 січня 2014 року, а
саме після отримання копії наказу про
звільнення, однак до суду звернулася 14
березня 2024 року, тобто з пропуском
строку для звернення до суду з даним
позовом та не надала доказів
поважності причин пропуску цього
строку.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
Ямпільського районного суду
Вінницької області від 06 травня 2014 року
та ухвала апеляційного суду Вінницької
області від 26 травня 2014 року ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права при їх
постановленні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
рішення Ямпільського районного суду
Вінницької області від 06 травня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 26 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М.В.
Дем'яносов

Судді:
В.І.
Мартинюк

С.П. Штелик