Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4119/14-ц

номер провадження 2/695/1411/14

10 листопада 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючого судді
Таратіна В.О.

при секретарі
Курченко В.М.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Золотоноша цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Піщанської
сільської ради про визнання права
власності на будинок з господарськими
будівлями та спорудами в порядку
спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до
Піщанської сільської ради про визнання
права власності на будинок з
господарськими будівлями та спорудами
в порядку спадкування.

Свою заяву представник позивача
пояснює тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер
батько його довірителя -ОСОБА_3.
Померлий на день смерті був постійним
жителем с. Піщане, Золотоніського
району Черкаської області. За життя
батько склав заповіт посвідчивши його
у Золотоніській державній
нотаріальній конторі 18.02.2011 року,
реєстр № 238, за яким все його майно, де б
воно не було із чого б воно не
складалося заповідав ОСОБА_2.

Спадщину після смерті позивач у
встановленому законом порядку прийняв,
що стверджується витягом про
реєстрацію у Спадковому реєстрі №
36595145.

При зверненні в нотаріальну контору по
питанню оформлення спадщини на
вищевказане спадкове майно ОСОБА_2
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документа на спадковий будинок.

Вказаний житловий будинок був
побудований ОСОБА_4 у 1967 році на
земельній ділянці виділеній з
присадибного фонду колгоспу на
підставі запису колгоспної земельної
шнурової книги. Забудова земельної
ділянки дозволена рішенням
Золотоніської райради від 15.11.1966 року
за № 340. Згідно довідки виданої
Піщанською сільською радою від 09.09.2014
року ОСОБА_4 проживав разом із ОСОБА_3 у
колгоспному дворі і вели спільне
господарство. Після смерті ОСОБА_4
будинок з надвірними будівлями
перейшов у власність ОСОБА_3.

За життя померлий ОСОБА_3 не одержав
свідоцтва про право власності на
належний йому будинок з надвірними
будівлями.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах та
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства
Української РСР 31.01.1996 року, яка
втратила чинність на підставі наказу
Держжитлкомунгоспу України від 13.12.1995
року №56, передбачала обов'язкову
реєстрацію будинків і домоволодінь у
межах міст і селищ в тому числі й на
підставі записів у по господарських
книгах. Тобто записи у господарських
книгах визнавалися в якості актів
органів влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

На даний час іншим чином ніж у судовому
порядку він не може вирішити питання, а
тому його довіритель змушений
звернутися до суду за захистом його
прав.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав повністю та
просив його задовольнити.

Представник відповідача - Піщанської
сільської ради в судове засідання не
з'явився, але скерував до суду заяву, в
якій просив розглядати справу без
їхньої участі. Проти задоволення
позовних вимог не заперечував.

Суд, вислухавши думку представника
позивача та дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав:

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_3, вбачається, що ОСОБА_3,
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, про що в Книзі
реєстрації смертей 14.10.2013р. зроблено
відповідний актовий запис №44.

Відповідно до свідоцтва на забудову
садиби в сільських населених пунктах
Української РСР, вбачається, що ОСОБА_4
виділено земельну ділянку площею 0,44 га
з присадибного фонду колгоспу для
забудови житлового будинку.

Відповідно до заповіту від 18.02.2011р.,
посвідченим державним нотаріусом
Золотоніської районної державної
нотаріальної контори ОСОБА_3 заповів
все своє майно де б воно не було і з чого
б воно не складалося і взагалі все те,
що йому буде належати на день смерті і
на що він за законом матиме право
заповідав ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1, ОСОБА_2, народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками зазначено -
ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій
Золотоніської районної державної
нотаріальної контори, вбачається, що
ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва
про права на спадщину за заповітом
посвідченим у Золотоніській районній
державній нотаріальній конторі 18.02.2011
року, реєстр № 238 на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 його
батька ОСОБА_3.

Відповідно до довідки від 09.09.2014 року за
№ 1703 виданої виконкомом Піщанської
сільської ради, вбачається, що ОСОБА_4
згідно рішення Золотоніської районної
ради від 15.11.1966 року № 340 було виділено
земельну ділянку площею 0,44 га під
забудову з присадибного фонду
колгоспу. ОСОБА_4 проживав разом із
ОСОБА_3 у колгоспному дворі і вели
спільне господарство. Після смерті
ОСОБА_4 будинок із надвірними будівлями
перейшов у власність ОСОБА_3

Відповідно до довідки від 09.09.2014 р. за №
1702 виданої виконкомом Піщанської
сільської ради, вбачається, що за
померлим ОСОБА_3, 1936 р.н. згідно запису в
по господарській книзі №9, особовий
рахунок НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 числиться
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами. Будинок
розміщений на земельній ділянці площею
0,3348 га, яка належить ОСОБА_3. На день
смерті ОСОБА_3 був постійним жителем
с.Піщане, з ним постійно проживали до
дня смерті ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, 1978 р.н..

Відповідно до п. 4, п. 20 Інструкції про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах та селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства
Української РСР 31.01.1996 року, яка
втратила чинність на підставі наказу
Держжитлкомунгоспу України від 13.12.1995
року №56, передбачала обов'язкову
реєстрацію будинків і домоволодінь у
межах міст і селищ в тому числі й на
підставі записів у по господарських
книгах.

Тобто записи у господарських книгах
визнавалися в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 05.08.1992 року № 449
«Про порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
державного замовлення (втратила
чинність) було вперше встановлено
порядок та умови прийняття в
експлуатацію об'єктів будівництва.
Тобто до 05.08.1992 року не передбачалася
процедура введення приватних житлових
будинків в експлуатацію при оформленні
права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України -
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.. 346 ЦК України однієї
із підстав припинення права власності
є смерть власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України,
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити повністю.

Визнати право власності на житловий
будинок - «А1», з прибудовою - «а», сарай -
«Б», гараж - «В», погріб - «Г», сарай - «Д»,
сарай «Е», убиральню - «Ж», огорожу -
«№1», вороьа - «№2», огорожу - «№3», яму
вигрібну - «№4», свердловину - «№5», що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1,
Черкаської області за ОСОБА_2 в порядку
спадкування за заповітом посвідченим у
Золотоніській районній державній
нотаріальній конторі 18.02.2011 року,
реєстр № 238 після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 його батька ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя
В. О. Таратін