Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 листопада 2014 року
м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді
Любчик В.М.

при секретарі
Сафроновій К.М.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Добропілля цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області з позовом до ОСОБА_3
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що
вона є власником приватизованої
квартири, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі з 19
вересня 2008 року зареєстрований її
колишній чоловік ОСОБА_3, який за
вказаною адресою фактично не проживав,
оскільки подружжя разом проживали у
батьків позивачки за адресою: АДРЕСА_2.
29 червня 2010 року шлюб між сторонами
було розірвано, після чого відповідач
виїхав жити в місто Красноармійськ
Донецької області до своїх батьків, де
проживає по теперішній час. Позивачка
не підтримує жодних стосунків з
колишнім чоловіком, змушена сплачувати
комунальні послуги з розрахунку
кількості зареєстрованих в квартирі
осіб, що негативно відображається на її
матеріальному становищі. Будь-яких
поважних причин відсутності
відповідача також не має. Будучи
зареєстрованим, але фактично не
проживаючим у вказаній квартирі,
відповідач перешкоджає позивачці, як
власнику майна користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Тому,
просить суд визнати відповідача таким,
що втратив право на користування
житловим приміщенням.

У відкрите судове засідання позивач
ОСОБА_2 не з»явилась, надала суду заяву
про розгляд справи за її відсутність,
на позовних вимогах наполягала.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_1,
що діяв на підставі договору про
надання правової допомоги, вимоги,
викладені в позовній заяві підтримав
повністю та просив визнати ОСОБА_3
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням.

Відповідач ОСОБА_3 у відкрите судове
засідання не з'явився, хоча своєчасно
та належним чином був повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи, про
причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши думку позивача, який не
заперечував проти розгляду справи у
відсутність відповідача, керуючись
правилами ст. 224 ЦПК України, суд вважає
можливим розглянути справу у
відсутність відповідача по матеріалам,
наявним у справі.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_2 є власницею квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до договору дарування
квартири від 28 серпня 2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Добропільського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_4, номер в реєстрі 5924 (а.с.
7-9).

Позивачка з відповідачем ОСОБА_3
перебувала в зареєстрованому шлюбі,
який 29 червня 2010 року було розірвано,
про що, відділом реєстрації актів
цивільного стану по місту Добропіллю
Добропільського міськрайонного
управління юстиції Донецької області,
видано свідоцтво про розірвання шлюбу
серії НОМЕР_1 актовий запис № 120. (а.с. 5)

19 вересня 2008 року ОСОБА_3 був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до копії домової книги для
прописки громадян (а.с.13-15)

Проте, згідно акту, виданого
Приватним підприємством
«Добропільська
ремонтно-експлуатаційна служба
«Південний» від 25.09.2014 року № 530, ОСОБА_3
за вищезазначеною адресою не проживає,
в квартирі фактично мешкає батько
позивачки - ОСОБА_5 (а.с. 16).

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що
позивачка є її подругою та хрещеною
дитини ОСОБА_3. Зазначила, що відповідач
ОСОБА_3 був лише зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, а фактично проживав з
батьками позивачки за адресою: АДРЕСА_2.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 виїхав
на постійне місце проживання до своїх
батьків в м. Красноармійськ та більше
чотирьох років в місце своєї
реєстрації не з»являвся.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що має
дружні стосунки з позивачкою більше
дев»яти років. Зазначила, що колишній
чоловік ОСОБА_2 після розірвання шлюбу
проживає в місті Красноармійську.

Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Враховуючи, що в судовому засіданні
знайшло своє підтвердження те, що
ОСОБА_3 понад один рік не проживає без
поважних причин за місцем своєї
реєстрації, суд вважає, що він втратив
право на користування житловим
приміщенням, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 11, 60,
212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житлом, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України,
паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Красноармійським МВ УМВС України в
Донецькій області 07.04.1999 року, таким, що
втратив право на користування
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через Добропільський міськрайонний
суд Донецької області протягом 10 днів з
дня оголошення рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Копію рішення направити
відповідачам для відома.

Надруковано в нарадчій кімнаті у
одному примірнику 12 листопада 2014 року.

Головуючий суддя

В.М.Любчик

12.11.2014