АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/791/2297/14
Головуючий в суді 1
інстанції: Третьякова І.В.
Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 28 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Вейтас І.В.

При секретарі: Благовещенській
О.О.

За участю прокурора: Пуляєва І.В.,
Мельник І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою заступника
прокурора Херсонської області на
ухвалу Голопристанського районного
суду Херсонської області від 24 червня
2014 року у справі за позовом прокурора
Херсонської міжрайонної прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Чорноморського
біосферного заповідника НАН України до
Голопристанської районної державної
адміністрації, ОСОБА_3 про визнання
незаконними (недійсними) розпоряджень
Голопристанської районної державної
адміністрації, договору оренди
земельної ділянки, додаткової угоди та
повернення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року прокурор Херсонської
міжрайонної прокуратури з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Чорноморського
біосферного заповідника НАН України
звернувся до суду з позовом, яким
просив:

1) визнати недійсним розпорядження
голови Голопристанської районної
державної адміністрації Херсонської
області № 160 від 16.03.2010 року «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду громадянину
ОСОБА_3.», з моменту його винесення;

2) визнати недійсним розпорядження
голови Голопристанської районної
державної адміністрації Херсонської
області № 426 від 18.07.2011 року «Про зміни
до розпорядження голови районної
державної адміністрації від 16 березня
2010 року № 160 «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки в
оренду громадянину ОСОБА_3.», з моменту
його винесення;

3) визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки, укладений між
Голопристанською районною державною
адміністрацією з одного боку та
громадянином ОСОБА_3 з іншого, який
зареєстровано у відділі Держкомзему у
Голопристанському районі, про що у
Державному реєстрі земель 15.04.2011 року
вчинено запис за № 00089;

4) зобов'язати громадянина ОСОБА_3
повернути земельну ділянку загальною
площею 400,0 га, нормативна вартість якої
складає 913884,30 грн. до земель
Збур'ївської сільської ради
Голопристанського району Херсонської
області, посилаючись на те, що при
розробці проекту землеустрою
відповідно до графічних матеріалів
документації по встановленню
охоронної зони Чорноморського
біосферного заповідника НАН України
земельні ділянки загальною площею 400
га, які знаходяться в оренді ОСОБА_3
увійшли до охоронної зони
Чорноморського біосферного
заповідника, що не було враховано під
час розробки проектно-планувальної та
проектної документації. Окрім цього,
землевпорядна документація із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду громадянину ОСОБА_3
для ведення фермерського господарства
загальною площею 400 га державну
експертизу на предмет її відповідності
вимогам законодавства, встановленим
стандартам, нормам і правилам не
проходила та допущено ряд порушень
вимог цивільного, земельного та
природоохоронного законодавства.

Ухвалою Голопристанського районного
суду Херсонської області від 24 червня
2014 року провадження у справі закрито на
підставі ч.1 п.1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора Херсонської області
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить ухвалу суду скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Письмові заперечення до суду
апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, прокурора,
перевіривши відповідність оскарженої
ухвали вимогам цивільного
процесуального закону, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд
першої інстанції виходив з положень п.1
ч. 1 ст. 205 ЦПК України, а саме з того, що
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства і зазначений
спір повинен розглядатися за правилами
ГПК України, оскільки після укладення
оспорюваного договору, ОСОБА_3,
зареєстрував фермерське господарство,
яке є формою підприємницької
діяльності із створенням юридичної
особи.

Пунктом 1 частини 1 статті 205 ЦПК України
передбачено, що суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі, якщо
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

За правилами ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

За ст. 12 цього Кодексу господарським
судам підвідомчі справи у спорах, що
виникають при укладанні, зміні,
розірванні і виконанні господарських
договорів.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про
фермерське господарство" після
одержання засновником державного акта
на право власності на земельну ділянку
або укладення договору оренди
земельної ділянки та його державної
реєстрації фермерське господарство
підлягає державній реєстрації у
порядку, встановленому законом для
державної реєстрації юридичних осіб.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
з цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

При визначенні юрисдикційності спору
слід враховувати, що критеріями
розмежування цивільної юрисдикції від
інших є, по-перше, характер спору про
право (справи за позовами, що виникають
з будь-яких правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами інших видів
судочинства), по-друге, однією із сторін
у спорі, є, як правило, фізична особа.

Тобто, критеріями розмежування справи
цивільного судочинства від справи
господарського судочинства є
одночасно: суб'єктний склад учасників
процесу та характер спірних
правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що
розпорядженням голови
Голопристанської районної державної
адміністрації № 160 від 16.03.2010 року
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду ОСОБА_3 для ведення
фермерського господарства загальною
площею 400,0 га терміном на п'ять років на
території Збур'ївської сільської ради
(а.с.7).

15.04.2011 року між Голопристанською
районною державною адміністрацією
(Орендодавець) та ОСОБА_3 (Орендар) був
укладений договір оренди, за умовами
якого орендодавець надає, а орендар
приймає в строкове платне користування
земельну ділянку із земель запасу
сільськогосподарського призначення,
яка знаходиться на території
Збур'ївської сільської ради для
ведення фермерського господарства
(а.с.10).

Сторонами оспорюваного договору
оренди є юридична особа та фізична
особа.

19.04.2012 року ОСОБА_3 зареєстрував
відокремлену садибу фермерське
господарство «Приморське-2012», головою
якого він є, що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с.147).

У постанові Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ" (п.3) роз'яснено, що
земельні спори громадян з органами
державної влади та органами місцевого
самоврядування з питань надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства у випадках,
передбачених законодавством, а також
спори з майнових питань, пов'язаних із
земельними відносинами за участю
громадян, що є членами фермерського
господарства, їхніх спадкоємців тощо
розглядаються за правилами цивільного
судочинства. Оскільки фермерські
господарства є юридичними особами,
їхні земельні спори з іншими
юридичними особами, у тому числі про
надання чи продаж із земель державної
або комунальної власності земельної
ділянки для розширення господарства,
підсудні господарським судам .

Як роз'яснено у постанові Пленуму
Вищого господарського суду України від
24.20.2011 року №10 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам» , спори, пов'язані
з відмовою у наданні громадянину
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства, та спори
щодо розподілу майна фермерського
господарства, яке припинило свою
діяльність, не підвідомчі
господарським судам. Що ж до спорів,
пов'язаних з наданням додаткової
земельної ділянки фермерському
господарству після його створення, а
також спорів про припинення діяльності
фермерського господарства, то вони
відповідно до статей 1 та 12 ГПК
підвідомчі господарським судам.

Колегія суддів вважає, що виходячи з
характеру спірних правовідносин щодо
підстав визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки, укладеного
між Голопристанською РДА та
громадянином ОСОБА_3, які не стосуються
господарської діяльності фермерського
господарства, а пов'язані з порядком
надання земельної ділянки в тому числі
в межах охоронних зон заповідника,
суб'єктного складу учасників процесу
за правовідносинами, які виникли між
РДА та ОСОБА_3 до часу реєстрації
фермерського господарства і набуття
статусу юридичної особи, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про наявність підстав для закриття
провадження у справі.

Таким чином, за своїм суб'єктним
складом та за характером спірних
правовідносин даний спір підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

За встановлених обставин, колегія
суддів вважає доводи апеляційної
скарги такими, що ґрунтуються на нормах
матеріального та процесуального права,
а тому ухвала суду, як така що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання підлягає скасуванню,
а справа направленню для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.311, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Херсонської області
задовольнити.

Ухвалу Голопристанського районного
суду Херсонської області від 24 червня
2014 року скасувати.

Направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: