22-ц/775/169/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач
Р і ш е н н я

Іменем України

22 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого - Песоцької Л.І.,

суддів - Ткаченко Т.Б.,
Мальцевої Є.Є.,

при секретарі - Макаровій О.А

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання непрацездатної
матері за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Іллічівського районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 20 грудня 2013 року,

В с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання непрацездатної
матері в розмірі ? частини всіх видів
заробітку щомісячно.

Посилалась на те, що являється матір'ю
відповідача, на теперішній час не
працює, досягла 71 років та отримує
пенсію за віком в розмірі 1150,14 грн.,
інших джерел доходу немає. Проживає з
сім'єю дочки, ОСОБА_3, яка здійснює за
нею догляд, купує ліки, одяг та продукти
харчування. У зв'язку з погіршенням
здоров'я потребує постійного догляду
та лікування. Відповідач добровільно
матеріальну допомогу не надає, має
можливість сплачувати на її користь
аліменти без погіршення свого
матеріального становища.

Рішенням Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
20 грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання непрацездатної матері
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання непрацездатної
матері ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини з
усіх видів його заробітку щомісячно,
починаючи утримання з 11 грудня 2013 року,
та в дохід держави судовий збір в
розмірі 229,4 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильною
оцінкою доказів, просить рішення суду
скасувати, прийняти нове рішення про
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі у розмірі 300 грн. щомісяця.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
апеляційний суд розглядає справу у
відсутності позивачки, яка належним
чином повідомлена про дату, час і місце
судового розгляду справи, з заявою про
відкладення розгляду справи до суду не
звернулась.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення відповідача ОСОБА_3, який
підтримав доводи апеляційної скарги,
заперечення проти скарги представника
позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, яка просила
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду зміні в
частині визначення розміру стягнутих
щомісячно аліментів з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Дійшовши висновку про часткове
задоволення позову і стягнення з
відповідача аліментів у розмірі 1/6
частини з всіх видів його заробітку
щомісяця, суд виходив з того, що
відповідач має постійний доход, інших
осіб, які б перебували на його
утриманні немає, ухиляється від
зобов'язання утримувати непрацездатну
матір, яка потребує матеріальної
допомоги.

Визначаючи розмір аліментів, суд взяв
до уваги можливість одержання
утримання від інших дітей, а саме дочки
позивачки до якої не пред'явлено позову
про стягнення аліментів.

Проте повністю з таким висновком суду
першої інстанції колегія суддів не
може погодитися, оскільки правильно
встановивши обставини справи і
правовідносини сторін, суд першої
інстанції в частині визначення розміру
аліментів на утримання матері дійшов
висновків, які не повністю
відповідають обставинам справи та
нормам матеріального і процесуального
права.

Згідно з ч.1 ст.202 СК України повнолітні
дочка, син зобов'язані утримувати
батьків, які є непрацездатними і
потребують матеріальної допомоги.

Як судом першої інстанції встановлено,
що сторонами визнається факт того, що
відповідач ОСОБА_3 являється сином
позивачки ОСОБА_2, яка не працює, є
пенсіонеркою за віком та отримує
пенсію 1150,14 грн. (а.с.5).

В червні 2103 року позивачка перенесла
перелом правого стегна, перебуває на
обліку з діагнозом «цукровий діабет 2
ст., інсуліно залежна», що
підтверджується довідкою № 126 від 8
червня 2013 року, виданою КЗ «
Маріупольська міська лікарня № 1» та
копіями виписок з медичної картки
(а.с.6,7).

Відповідач ОСОБА_3 працює різьбярем
металу у ПАТ «ММК ім.Ілліча», ЛПЦ-1700, цех
610, має середньомісячний заробіток в
розмірі 4363,07 грн. (а.с.17).

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_2
є непрацездатною, а отже вона потребує
матеріальної допомоги, яку ОСОБА_3 має
можливість надавати.

Разом з тим, суд першої інстанції
дослідивши обставини справи та надавши
оцінку доказам, не врахував, що
визначення розміру аліментів залежить
від матеріального та сімейного стану
сторін, а також повинно враховуватися
можливість одержання утримання від
інших дітей, до яких не пред'явлено
позову про стягнення аліментів,
дружини, чоловіка, що передбачено ст.205
СК України.

Відповідно до пояснень відповідача в
апеляційному суді, він страждає низкою
захворювань, такі як: ішемічне
захворювання серця, атеросклеротичний
кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ
ст., захворюванням шлунку, у зв'язку з
чим періодично проходить лікування, на
що витрачає кошти.

Зазначені обставини підтверджуються
довідкою КЗ «Маріупольська міська
лікарня №1» від 21 січня 2014 року та
відомостями амбулаторної картки
ОСОБА_3

Зі справи вбачається, що відповідач має
кредитні зобов'язання перед ПАТ
«Всеукраїнський банк розвитку», які
виникли на підставі кредитного
договору № ІКІРG3.101682.001, укладеного 20
лютого 2013 року (а.с.20-26).

Відповідно до умов зазначеного
договору, ОСОБА_3 отримав кредит в сумі
117 600 грн. строком повернення до 19 лютого
2018 року та повинен щомісяця
здійснювати платежі на повернення
кредиту в сумі 32221 грн.47 коп.

За таких обставин, колегія суддів
першої інстанції не може погодитися з
розміром аліментів на утримання
матері, визначеним судом першої
інстанції в 1/6 частині заробітку
відповідача, і враховуючи встановлені
судом обставини та матеріальний стан
відповідача, якому після сплати
платежів по кредиту на своє утримання
залишаються грошові кошти в середньому
в сумі 1000 грн., вважає, що з відповідача
на утримання непрацездатної матері,
яка потребує матеріальної допомоги,
підлягають стягненню аліменти в
розмірі 1/8 частини від його заробітку
(доходу).

Дійшовши такого висновку, колегія
суддів враховує і ті обставини, що
відповідач отримав право на пенсію на
пільгових умовах, яка, як пояснила в
апеляційному суді представник
позивачки йому нарахована в сумі 3500
грн., але виплата її ще не відбулась, що
не заперечував відповідач, і з якої
також буде проводитися утримання
аліментів.

Оскільки відповідач має регулярний
заробіток, який виплачується йому в
грошовій формі, середній розмір якої
становить 4300 грн., і позивачка
звертаючись з позовом визначила розмір
аліментів в частці заробітку (доходу)
відповідача, підстав для визначення
розміру аліментів в твердій грошовій
сумі, а саме в розмірі 300 грн., колегія
суддів не вбачає.

Враховуючи зазначене та вимоги
закону, колегія суддів вважає, що
рішення суду, як таке, що не відповідає
вимогам ст.ст.10,11,60,213,214 ЦПК України,
ст.205 СК України, в частині визнання
розміру аліментів, підлягає зміні.

Таким чином, переглядаючи справу в
межах позовних вимог, заявлених в суді
першої інстанції, та доводів
апеляційного оскарження, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
оскільки не повністю погоджується з
доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313,314,316 ЦПК
України, колегія суддів,

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
20 грудня 2013 року змінити в частині
розміру аліментів, стягнувши з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/8
частки його заробітку (доходу)
щомісячно.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді
Л.І.Песоцька

Т.Б.Ткаченко

Є.Є.Мальцева