Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014 року Пролетарський
районний суд міста Донецька у складі:

головуючої
Ульяніч І.В.

при секретарі
Михайловській Р.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства Донецької
міської ради «Донецькміськводоканал»
"Про зобов'язання повернути грошові
кошти, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
відповідача про зобов'язання повернути
грошові кошти, вказавши, що 14 грудня
2012 року вона придбала у ОСОБА_2
квартиру АДРЕСА_1 і уклала з
відповідачем КП
«Донецькміськводоканал» договір з
водопостачання, що підтверджується
єдиною розрахунковою книжкою. Після
укладення угоди купівлі-продажу
квартири відповідач щомісячно став
надсилати до її адреси повідомлення
про існування заборгованості за
послуги з водопостачання у сумі 1400 грн.
Відповідач їй пояснив, що вказана
заборгованість виникла на той період,
коли власником квартири був ОСОБА_2,
борг після купівлі-продажу нерухомого
майна автоматично переходить на
покупця, тобто рахується на особовому
рахунку квартири, у випадку несплати
боргу до позивача буде застосована
оперативна санкція з відключення від
системи водопостачання, тому позивач
була вимушена сплатити заборгованість.
Просила зобов'язати КП
«Донецькміськводоканал» повернути
безпідставно набуті гроші у сумі 1400
грн.

У судовому засіданні позивач
уточнила заявлені позовні вимоги
просила стягнути з КП
«Донецькміськводоканал» безпідставно
набуту суму у розмірі 1400 грн.на її
користь. Уточнені позовни вимоги
підтримала, просила задовольнити у
повному обсязі, пояснивши, що вона
користується послугами
водопостачання, її змусив відповідач
сплатити заборгованість, яка виникла
до придбання нею квартири. Про існуючу
заборгованість по комунальним
послугам з водопостачання вона не
знала. Виконання п.9 Договору
купівлі-продажу квартири, згідно якого
ОСОБА_2 повинен був сплатити комунальні
послуги до 21.12.2012 року, вона не
перевіряла, ОСОБА_2 повідомив їй, що
заборгованість сплатив. Вона знала, що
не повинна була сплачувати
заборгованість, але сплатила, щоб її не
відключили від водопостачання.

Представник відповідача у
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги не визнала і просила відмовити у
їх задоволенні посилаючись на те, що їх
підприємство відключає від
водопостачання тільки приватний
сектор, при відключенні виїзджає
аварійна бригада. Ніякого наряду щодо
відключення від водопостачання
квартири позивача не було, подачу води
не припиняли. В грудні 2013 року позивач
зверталась до суду з позовом, щодо
визнання недійсним боргу по оплаті за
послуги водопосточання та
водовідведення, просила списання суми
заборгованості. Рішенням
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 09.01.2014 року у задоволенні
позовних вимог їй було відмовлено,
рішення суду оскаржено не було. Після
набрання рішення законної сили, 20.01.2014
року ОСОБА_1 у добровільному порядку
сплатила суму боргу у розмірі 1400 грн.
Крім того, п. 9 Договору купівлі-продажу
квартири від 14.12.2012 року укладеного між
ОСОБА_1 та колишнім власником ОСОБА_2,
передбачено, що продавець ОСОБА_2
зобов'язується сплатити усі комунальні
послуги за весь час користування
квартирою. Тобто позивач ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 домовились щодо врегулювання
питання погашення боргів за
житлово-комунальні послуги, тому КП
«Донецькміськводоканал» не є стороною
правовідносин по договору
купівлі-продажу.

Заслухавши сторони, перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

Згідно договору купівлі-продажу
від 14.12.2012 року, посвідченого приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу, зареєстрованого
в реєстрі за № 6995 позивач ОСОБА_1
купила у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно п. 9 цього договору
продавець ОСОБА_2 зобов'язується у
строк до 21.12.2012 року сплатити усі
комунальні послуги за весь час
користування квартирою (а.с.6-8).

У грудні 2013 року позивач ОСОБА_1
зверталась до суду з позовом, про
визнання недійсним боргу по оплаті за
послуги водопосточання та
водовідведення, просила списати суми
заборгованості. Рішенням
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 09.01.2014 року ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог було
відмовлено, рішення суду оскаржено не
було. Після набрання рішенням законної
сили, 20.01.2014 року ОСОБА_1 у добровільному
порядку сплатила суму боргу у розмірі
1400 грн.(а.с. 5, 13-15)

Згідно відповіді відповідача
КП "Донецькміськводоканал" на
звернення позивача від 23.09.2013 року,
відповідачем було запропоновано
надати необхідні для перерахунку
нарахувань за комунальні послуги
документи (а.с.28). Відповіді, щодо
відмови КП "Донецькміськводоканал" у
перерахунку, після надання необхідних
документів, суду надано не було.

Підставою для задоволення
позову позивач зазначила норми ст. 1212
та 1213 ЦК України.

Згідно ст. 1212 ЦК України -
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ст. 1213 ЦК України -
набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі. У разі неможливості повернути
в натурі потерпілому безпідставно
набуте майно відшкодовується його
вартість, яка визначається на момент
розгляду судом справи про повернення
майна.

В судовому засіданні
встановлено, що на час укладення
договору купівлі-продажу квартири від
14.12.2012 року існувала заборгованість за
водопостачання (а.с.3), оплату за надані
послуги підприємство відповідача має
право отримати згідно діючого
законодавства (ст.67 ЖК України, ст. 20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги").

Сторони зазначенного договору
купівлі-продажу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
домовились про те, що до 21.12.2012 року
останній зобов"язується сплатити всі
наявні заборгованості по комунальним
послугам. При настанні строку
виконання вказаного зобов"язання
позивач не перевірила його виконання
та не зверталась з вимогами до ОСОБА_2
щодо погашення заборгованості, а після
його смерті 16.01.2013 року (а.с.26) до його
спадкоємців, а в добровільному порядку
сплатила наявну заборгованість,
доказів примушення позивача до сплати
вказаної суми суду надано не було.

Так як суд розглядає справу у
межах заявлених вимог на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, згідно ст. 11 ЦПК
України, то суд проаналізовавши надані
докази, вважає, що позов
необгрунтований, підстав,
передбачених чинном законодавством
для зобов»язання відповідача
повернути сплачені позивачем кошти не
має, тому у задоволені позову необхідно
відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 213 214, 215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Комунального підприємства Донецької
міської ради «Донецькміськводоканал»
«про зобов'язання повернути грошові
кошти»- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд м. Донецька.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається у письмовій формі протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі , але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
І.В. Ульяніч

17.06.2014 року

17.06.2014 року