Справа № 194/924/14-ц
Провадження № 2/194/750/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року
м.
Тернівки

Тернівський міський суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді

Пономаренко І.П.

при секретарі

Ощепковій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Тернівского міського
суду цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, суд, -

В С
Т А Н О В И В:

В обгрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на те, що
відповідно до укладеного договору №
DNQ1R від 30.12.2007 року, відповідач
отримала кредит у розмірі 7829 грн. 00 коп.,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Стверджує, що в порушення умов договору
відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконує,
тому позичальник вимушений звернутися
до суду з відповідною позовною заявою.
У зв'язку з чим ПАТ КБ "ПриватБанк"
просить стягнути з відповідача
заборгованість по зазначеному
договору в сумі 21802 грн. 44 коп., що
утворилася станом на 14.04.2014 року та яка
складається з: - 5792 грн. 33 коп. -
заборгованості за кредитом; - 5 грн. 47
коп. - заборгованості по процентам за
користування кредитом; - 16004 грн. 64 коп. -
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань по договору; (від цієї суми
віднімається сума у розмірі 8140 грн. 21
коп., яка була стягнута за судовим
наказом Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 13.01.2010
року з відповідача на користь позивача,
різниця становить 13662 грн. 23 коп.),
штрафів відповідно до Умов та правил
надання банківських послуг: - 500 грн.
(фіксована частина) та 683 грн. 11 коп.
(процентна складова). Тому просить
стягнути з відповідача заборгованість
в сумі 14845 грн. 34 коп., а також судові
витрати по справі.

Представник позивача надав до суду
письмову заяву, в якій просить
розглянути справу за його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, не заперечує проти ухвалення
рішення при заочному розгляді справи.

Представник відповідача надала до
суду письмове заперечення та письмову
заяву, згідно яких позов не визнала в
повному обсязі, просила відмовити в
задоволені позовних вимог згідно
зазначених в ньому підстав та
застосувати строк позовної давності, а
також розглядати справу за її
відсутності.

У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах
справи письмові докази в їх сукупності
приходить до висновку, що в задоволенні
позову необхідно відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обгрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.526, 610 Цивільного
Кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Порушенням зобов'язання
визнаються його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.1052 ЦК України у
разі невиконання позичальником
обов"язків, встановлених договором
позики, щодо забезпечення повернення
позики, а також у разі втрати
забезпечення виконання зобов'язання
або погіршення його умов за обставин,
за які позикодавець не несе
відповідальності, позикодавець має
право вимагати від позичальника
дострокового повернення позики та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 Цивільного
Кодексу, якщо інше не встановлено
договором.

В судовому засіданні встановлено, що
30 грудня 2007 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір №
DNQ1R від 30.12.2007 року, згідно умов
якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі
7829 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

В порушення умов договору
відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконує, у
зв'язку з чим станом на 14.04.2014 року
виникла заборгованість відповідача
перед позивачем в сумі 21802 грн. 44 коп.,
яка складається з: - 5792 грн. 33 коп. -
заборгованості за кредитом; - 5 грн. 47
коп. - заборгованості по процентам за
користування кредитом; - 16004 грн. 64 коп. -
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань по договору, (від цієї суми
віднімається сума у розмірі 8140 грн. 21
коп., яка була стягнута з відповідача на
користь позивача за судовим наказом
Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 13.01.2013
року, різниця становить 13662 грн. 23 коп.),
а також штрафів відповідно до Умов та
правил надання банківських послуг: - 500
грн. (фіксована частина) та 683 грн. 11 коп.
(процентна складова).

У відповідності з заявою
позичальника № DNQ1R Банк надає
позичальнику строковий кредит у сумі
7829 грн. 00 коп. на строк 24 місяці по 30.12.2009
року включно.

Таким чином, строк виконання
зобов'язань виходячи з умов кредитного
договору від 30.12.2007 року є 30.12.2009 року, та
саме з даного моменту розпочинається
перебіг строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист цивільного права
або інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п.7 ч.13 ст.11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Згідно роз'яснень, що містяться у п.31
Постанови № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних у кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства про
вирішення спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», враховуючи
положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів», суди
мають виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки із спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги,
положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
застосовується і до додаткових вимог
банку.

Згідно ст. 254 ЦК України, строк, що
визначений роками, спливає у
відповідні місяць та число останнього
року строку. До строку, що визначений
півроком або кварталом року,
застосовуються правила про строки, які
визначені місяцями. При цьому відлік
кварталів ведеться з початку року.
Строк, що визначений місяцями, спливає
у відповідне число останнього місяця
строку. Строк, що визначений у
півмісяця, дорівнює п'ятнадцяти дням.
Якщо закінчення строку, визначеного
місяцем, припадає на такий місяць, у
якому немає відповідного числа, строк
спливає в останній день цього місяця.
Строк, що визначений тижнями, спливає у
відповідний день останнього тижня
строку. Якщо останній день строку
припадає на вихідний, святковий або
інший неробочий день, що визначений
відповідно до закону у місці вчинення
певної дії, днем закінчення строку є
перший за ним робочий день.

Враховуючи те, що строком виконання
зобов'язань, які виникають із
кредитного договору № DNQ1R від
30.12.2007 року є 30.12.2009 року, то строк
позовної давності, з врахуванням
судового наказу від 13.01.2010 року, в
даному випадку сплив 31.12.2013 року, а з
позовної заяви вбачається, що позивач
звернувся до відповідача лише 16.05.2014
року, та не звертався до суду з
клопотанням про поновлення
пропущеного строку позовної давності.

Згідно ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що в задоволенні позовних
вимог публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
необхідно відмовити у зв`язку зі
спливом загального строку позовної
давності.

Крім того, з зазначених вище
підстав, згідно вимог ст. 88 ЦПК України
не підлягають стягненню з відповідача
на користь позивача понесені позивачем
по справі судові витрати.

Керуючись ст. ст. 257-263,267,
526,549,610,611,625,1052 ЦК України, ст. 11 Закону
України "Про захист прав споживачів",
ст. ст. 10, 11, 60, 77, 88, 179, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Тернівський міський суд
шляхом подачі апеляційної скарги у
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засідання під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя:
І.П.
Пономаренко