Справа № 128/4206/14-ц Провадження №
22-ц/772/3097/2014Головуючий в суді першої
інстанції Ганкіна І. А.Категорія
30Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука
В.В.

суддів:
Чуприни В.О., Медвецького С.К.,

при секретарі:
Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вінницького районного суду Вінницької
області від 29.09.2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до Державної
Казначейської служби України про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, шляхом списання коштів з
Державного бюджету України, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2014 року позивач звернувся в
суд з вказаним позовом, посилаючись на
те, що постановою Вінницького міського
суду Вінницької області від 24.12.2013 року
його було визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 173
КУпАП та застосовано до нього
адміністративне стягнення у виді
сорока годин громадських робіт.
Постановою апеляційного суду
Вінницької області від 26.03.2014 року
постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 24.12.2013 року
скасовано, звільнено його від
адміністративної відповідальності та
провадження у справі закрито.
Позивачем зазначено, що внаслідок
незаконно накладеного на нього
адміністративного стягнення, було
принижено його честь, гідність та
ділову репутацію, у зв'язку з чим він
зазнав моральних хвилювань та
страждань, зокрема, були порушені
нормальні життєві зв'язки через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушені стосунки
з оточуючими, його почали сторонитись
знайомі та родичі, сусіди перестали з
ним вітатись. Позивач вказує що
внаслідок зазначених обставин йому
завдано значних моральних страждань і
з огляду на їх обсяг та характер,
заподіяну моральну шкоду оцінює в
розмірі 5 308 грн., а також йому завдано
матеріальну шкоду в розмірі 2 047,76 грн. і
тому з посиланням на Закон України «Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду», позивач просив
стягнути дані кошти на його користь з
Державної казначейської служби
України за рахунок коштів Державного
бюджету України шляхом списання з
єдиного казначейського рахунку.

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 29.09.2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити, посилаючись на неповноту
з`ясування судом обставин, що мають
значення для справи та порушення норм
матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну
скаргу підтримав з посиланням на
викладені в ній обставини.

Представник Державної Казначейської
служби України в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
причин неявки не повідомив, а тому
згідно ч.2 ст. 305 ЦПК України його неявка
не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено,
що апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову,
районний суд виходив з того, що
постановами суду першої та апеляційної
інстанцій встановлено наявність в діях
ОСОБА_2 ознак правопорушення,
передбаченого ст. 173 КУпАП і від
адміністративної відповідальності
його звільнено у зв'язку з
малозначністю вчиненого
правопорушення, обмежившись усним
зауваженням, що свідчить про
безпідставність заявленого позову.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що постановою
судді Вінницького міського суду
Вінницької області від 24.12.2013 року,
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено
на нього адміністративне стягнення у
вигляді сорока годин громадських
робіт.

Зі змісту вказаної постанови видно, що
25.11.2013 року о 11 год. 50 хв. по пров.
Цегельному, 8 в м. Вінниці в приміщенні
прокуратури м. Вінниці було затримано
ОСОБА_2, який голосно висловлювався
нецензурними словами на адресу
працівників прокуратури, чим порушив
громадський порядок та спокій
громадян.

Зазначена постанова оскаржена ОСОБА_2 в
апеляційному порядку.

Постановою апеляційного суду
Вінницької області від 26.03.2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено
частково та скасовано постанову судді
Вінницького міського суду Вінницької
області від 24.12.2013 року, відповідно до
якої ОСОБА_2 визнано винуватим та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 173 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді сорока годин громадських
робіт.

Звільнено ОСОБА_2 від адміністративної
відповідальності на підставі ст.22
КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_2
заявлено вимоги про стягнення на його
користь матеріальної та моральної
шкоди, яку йому завдано внаслідок
незаконно накладеного
адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі, особою, яка її завдала.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішенням, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Зі змісту постанови апеляційного суду
Вінницької області від 26.03.2014 року
видно, що висновок суду першої
інстанції про доведеність вини ОСОБА_2
у вчиненні інкримінованого йому
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.173 КУпАП, є вірним,
однак у зв'язку з малозначністю
правопорушення, ОСОБА_2 звільнено від
адміністративної відповідальності на
підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним
зауваженням.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку щодо
безпідставності заявленого позову.

Викладене в апеляційній скарзі
посилання на факт закриття провадження
у справі як на підставу для
відшкодування шкоди, є безпідставним,
оскільки в даному випадку мало місце
звільнення апелянта від
адміністративної відповідальності у
зв'язку з малозначністю вчиненого
правопорушення та оголошенням йому
усного зауваження, а також
необґрунтованими є твердження щодо
неоднакового застосування судом
першої інстанції одних і тих самих норм
законодавства та неправильного
тлумачення норм закону.

Щодо інших доводів апеляційної скарги,
то вони стосуються допущених судом
першої інстанції порушень при
постановленні ухвали про залишення
позову без руху і на висновок суду про
безпідставність позову, не впливають.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи,
тобто ухвалене рішення відповідає
матеріалам справи та вимогам закону і
підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у
х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 29.09.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
/підпис/ В.В.
Оніщук

Судді:
/підпис/ В.О.
Чуприна

/підпис/ С.К.
Медвецький

З оригіналом вірно: