Справа № 369/9664/14-ц
Провадження № 2/369/3839/14
25 грудня 2014 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Усатова Д.Д.
при секретарі Котляр А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
У вересні 2014 року позивач звернувся з цим позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує, посилаючись на те, що 23 грудня 2011 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування" та ОСОБА_2 уклали договір страхування № АТК 215011 майнових інтересів власника автомобіля «Mitsubishi ASX», реєстраційний номер НОМЕР_1.
13 червня 2012 року в с. Петропавлівська Борщагівка на вул. Леніна відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_1 та застрахований автомобіль «Mitsubishi ASX», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_2.
Відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1.
У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника.
14 серпня 2012 року ОСОБА_2 звернулася до АТ «ПРОСТО-страхування» із заявами на виплату страхового відшкодування.
20 серпня 2012 року співробітниками АТ „ПРОСТО-страхування" було складено розрахунок, згідно якого страхове відшкодування складає 26 788,25 гривень.
Тому, позивач просив суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 26 788,25 гривень та судові витрати по справі.
В судове засідання представник позивача не з»явився. Надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання, не з"явилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до положень ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до пп.33.1.4. п. 33.1. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «водій транспортного засобу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу».
Згідно з абзацом «ґ» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.»
Верховний Суд України у постанові від 12.02.2014 року у справі № 6-1ЦС14 зробив правовий висновок, про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.
Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.
Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зі змінами: «Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями джерела підвищеної небезпеки має наставати як при цілеспрямованому їх використанні так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
Збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання про відшкодування шкоди.»
Судом встановлено, що 23 грудня 2011 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування" та ОСОБА_2 уклали договір страхування № АТК 215011 майнових інтересів власника автомобіля «Mitsubishi ASX», реєстраційний номер НОМЕР_1.
13 червня 2012 року в с. Петропавлівська Борщагівка на вул. Леніна відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_1 та застрахований автомобіль «Mitsubishi ASX», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_2.
Відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1.
14 серпня 2012 року ОСОБА_2 звернулася до АТ «ПРОСТО-страхування» із заявами на виплату страхового відшкодування.
20 серпня 2012 року співробітниками АТ „ПРОСТО-страхування" було складено розрахунок страхового відшкодування № 3128, що належить до виплати страхувальнику.
Згідно з даним розрахунком страхове відшкодування складає 26 788,25 гривень. Збиток розраховано згідно з Правилами, договором № АТК 215011 страхування транспортних засобів від 23 грудня 2011 року.
Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 20 серпня 2012 року було складено Страховий акт.
Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком складають 26 788,25 грн.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 26 788, 25 гривень (двадцять шість тисяч сімсот вісімдесят вісім гривень та двадцять п»ять копійок) та судові витрати по справі в розмірі 267, 89 грн..
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.Д.Усатов