справа № 462/5065/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року Залізничний районний
суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного
С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 02.06.2007 року
перебувають у зареєстрованому шлюбі і
від спільного подружнього життя мають
двох неповнолітніх дітей: доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка 24.07.2014 р. звернулася з позовом
у суд про стягнення з відповідача
аліментів на утримання дітей в твердій
грошовій сумі в розмірі 800 грн. на кожну
дитину щомісячно, покликаючись на те,
що діти проживають разом з нею,
потребують матеріальної допомоги, а
відповідач фактично не надає коштів на
утримання дітей, хоча працездатний і
може сплачувати аліменти у вказаному
розмірі.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала, покликаючись на мотиви
такого, однак зменшила позовні вимоги і
просить стягувати з відповідача
аліменти на утримання дітей в твердій
грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на
кожну дитину щомісячно до досягнення
ними повноліття, починаючи з 29.09.2014
року, оскільки за період з часу подачі
позовної заяви до розгляду справи
відповідач вже добровільно сплатив
аліменти, просить позов задовольнити.

Відповідач позов визнав та зазначив, що
спроможний надавати кошти на утримання
дітей - по 500 грн. на кожну дитину
щомісячно, більший розмір аліментів
щомісячно сплачувати не може, так як не
має постійної роботи, в нього
нерегулярні доходи.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3
ст.181 СК України за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно вимог ч.1 ст.184 даного Кодексу,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може зазначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Як вбачається із роз'яснень, даних в п.17
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» №
3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо
розміру аліментів, суд повинен
ураховувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення. Розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч.2 ст.182 СК.

Як встановлено в судовому засіданні,
неповнолітні донька та син сторін -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та
проживають разом з матір'ю АДРЕСА_1
(а.с.7), а їхній батько - ОСОБА_2, який
проживає окремо, протягом певного часу
надає кошти на утримання дітей
несистематично, хоча є працездатним,
має певний дохід, інших осіб на
утриманні не має, і тому може надавати
допомогу дітям своєчасно і регулярно.

У відповідності до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
утримувати дітей зобов'язані обоє
батьків, то з відповідача слід
стягувати аліменти на утримання доньки
ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 в розмірі по 500
грн. на кожну дитину щомісячно до їх
повноліття.

При цьому, суд бере до уваги те, що
позивач просила стягувати аліменти не
з дня звернення до суду, а з дня
постановлення рішення, тобто з 29.09.2014
року.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави, а тому із ОСОБА_2 слід
стягнути 243,60 грн. судового збору в
дохід держави, від сплати якого при
подачі позовної заяви позивач була
звільнена.

У відповідності до ст.367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180-183, 191 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 367
ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), та
зареєстрованого по АДРЕСА_2, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) аліменти на утримання
неповнолітніх доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 500 (п'ятсот)
грн. на кожну дитину щомісячно до їх
повноліття, починаючи з 29.09.2014 року.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м.Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя:
Колодяжний С.Ю.