Номер провадження: 22-ц/785/7852/14
Головуючий у першій інстанції Рева С.
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Ступакова О. А.

при секретарі Стадніченко А. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_2 про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного
суду м. Одеси від 18. 07. 2014 р.,

в с т а н
о в и л а:

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 18. 07. 2014 р. відмовлено у
відкритті провадження у справі за
заявою ОСОБА_2 про встановлення факту,
що має юридичне значення, і зазначену
заяву повернуто ОСОБА_2 з доданими до
неї документами з одночасним
роз'ясненням, що відмова у відкритті
провадження у справі перешкоджає
повторному зверненню до суду з такою
самою заявою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування ухвали суду як
завідомо неправосудної та
постановленої з порушенням вимог
закону, передбачених ст. ст. 256-259 ЦПК
України, і прийняття заходів до розшуку
його заяви від 14. 07. 2014 р. та приєднаних
до неї документів і розгляду його заяви
від 16. 07. 2014 р. про визначення
підсудності.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав
доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
в судове засідання осіб, які беруть
участь у справі, не перешкоджає
розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і
перевіривши матеріали справи, судова
колегія приходить до наступного.

Суд першої інстанції відмовляючи у
відкритті провадження у справі виходив
з положень ст. 122 ч. 2 п. 1 ЦПК України і
обмежив обґрунтування свого рішення
лише тим, що заява ОСОБА_2 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, «містить вимоги, які не
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства».

Проте вказаний висновок суду не
відповідає вимогам закону і обставинам
справи.

Ст. 122 ч. 2 п. 1 ЦПК України встановлено, що
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах в порядку
цивільного судочинства.

Але ст. ст. 256-259 ЦПК України передбачено
розгляд судом першої інстанції в
порядку цивільного судочинства справ
за заявами про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, які
розглядаються в порядку окремого
провадження, що регламентується
Розділом IV «Окреме провадження» ЦПК
України.

А згідно з ч. 3 ст. 235 (Порядок розгляду
справ окремого провадження) Розділу IV
«Окреме провадження» ЦПК України
справи окремого провадження
розглядаються судом з додержанням
загальних правил, встановлених цим
Кодексом, за винятком положень щодо
змагальності та меж судового розгляду.
Інші особливості розгляду цих справ
встановлені цим розділом.

Відповідно ж до ст. 258 ЦПК України
Розділу IV «Окреме провадження» у заяві
про встановлення юридичних фактів
повинно бути зазначено: який факт
заявник просить встановити та з якою
метою; причини неможливості одержання
або відновлення документів, що
посвідчують цей факт; докази, що
підтверджують факт. До заяви додаються
докази, що підтверджують викладені в
заяві обставини, і довідка про
неможливість відновлення втрачених
документів.

Тобто, при вирішенні питання щодо
відкриття провадження у справі про
встановлення юридичних фактів, судді
необхідно вирішити питання про
відповідність змісту поданої заяви
вимогам як ст. ст. 119, 120 ЦПК України, так
і ст. 258 ЦПК України. Якщо заява не
відповідає вимогам, викладеним у ст. ст.
119, 120, 258 ЦПК України, в тому числі в
заяві не зазначено, який конкретно
факт просить встановити заявник, з
яких причин неможливо одержати або
відновити документ, що посвідчує
даний факт, якими доказами цей факт
підтверджується або до заяви не
приєднано довідки про неможливість
одержання чи відновлення необхідних
документів, суддя відповідно до ст.121 ч.
1, 2 ЦПК постановляє ухвалу про
залишення заяви без руху і надає
заявникові строк для виправлення
недоліків. У разі невиконання цих
вказівок заява вважається неподаною і
повертається заявникові, про що суддя
постановляє мотивовану ухвалу.

При поданні заяви, яка відповідає
вимогам закону до змісту такої заяви, у
кожному разі суддя зобов'язаний
перевірити підвідомчість даної заяви
суду і за результатами цієї перевірки
вирішувати питання щодо відкриття
провадження у справі.

Судом встановлено, що 14. 07. 2014 р. ОСОБА_2
на підставі ст. ст. 256 ч.2, 257 і 258 ЦПК
України звернувся до суду з заявою від
14. 07. 2014 р. про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, з проханням
встановити «факти, що мають юридичне
значення, які викладені в заявах про
відвід судді Калашнікової О. І. і про
визнання її співвідповідачем за
позовом», і виклав їх у 18 пунктах цієї
заяви.

Незважаючи на це, суд першої інстанції,
відмовляючи у відкритті провадження за
заявою ОСОБА_2, виходив лише з того, що
заява ОСОБА_2 про встановлення факту, що
має юридичне значення, «містить вимоги,
які не підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства» без будь-якого
конкретного мотивування свого
висновку щодо вимог ОСОБА_2, викладених
у 18 пунктах його заяви.

Суд першої інстанції при відмові у
відкритті провадження за заявою ОСОБА_2
не конкретизував, які ж саме вимоги
ОСОБА_2 не підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства і з
яких підстав, не дав належну оцінку
змісту поданої ОСОБА_2 заяви про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, і наведеним у ній вимогам
положенням ст. ст. 119, 120, 258 ЦПК України
до змісту такої заяви, внаслідок чого
передчасно прийняв рішення щодо
відмови у відкритті провадження у
справі на підставі ст. 122 ч. 2 п. 1 ЦПК
України, за якою суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо
заява не підлягає розгляду в судах в
порядку цивільного судочинства.

При цьому, апеляційний суд відмічає, що
суд першої інстанції в ухвалі про
відмову у відкритті провадження у
справі не вказав чи підлягає розгляду
заява ОСОБА_2 в порядку окремого
провадження і в якому ж порядку
підлягають розгляду вимоги ОСОБА_2 щодо
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, якщо вони не підлягають
розгляду в порядку окремого
провадження, а також не дав оцінки
заяві ОСОБА_2 в контексті положень ст. 256
ч. 2 ЦПК України, що у судовому порядку
можуть бути встановлені не лише факти,
викладені в ст. 256 ЦПК України, а й інші
факти, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Крім того, за відсутності у заяві
ОСОБА_2 даних про наявність
зацікавлених осіб, його вказано як
заявника і не зазначено в якості кого
(заявника чи зацікавленої особи або їх
представника тощо) вказано в заяві
організацію, яка «правомочна
представляти інтереси інших осіб» -
Руську Раду Одеської області, чому суд
першої інстанції також не дав оцінки.

Таким чином, суд першої інстанції
передчасно відмовив у відкритті
провадження у справі за заявою ОСОБА_2
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення, і повернув позов
заявнику, не виконавши вищевказані
вимоги, встановлені цивільним
процесуальним законом, які регулюють
вирішення судом питань щодо повернення
позову або відкриття провадження у
справі, тобто порушив порядок,
встановлений для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Відповідно ж до ст. 312 ч. 3 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції, якщо останній порушив
порядок, встановлений для його
вирішення.

За таких обставин ухвала суду про
відмову у відкритті провадження за
заявою ОСОБА_2 про встановлення фактів,
що мають юридичне значення, і
повернення її заявнику підлягає
скасуванню з передачею питання щодо
відкриття провадження у справі за цією
заявою на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Що стосується доводів апеляційної
скарги ОСОБА_2 щодо необхідності
прийняття апеляційним судом заходів до
розшуку його заяви від 14. 07. 2014 р. та
приєднаних до неї документів і
розгляду його заяви від 16. 07. 2014 р. на
ім'я апеляційного суду, копія якої
додана до апеляційної скарги, про
визначення підсудності, то ці вимоги не
мають відношення до розгляду даної
апеляційної скарги на ухвалу суду від
18. 07. 2014 р. і ці вимоги підлягають
окремому розгляду у встановленому
законом порядку за межами даного
апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 2, 312 ч. 1 п. 3, 313-315, 317,
319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Скасувати ухвалу Київського районного
суду м. Одеси від 18. 07. 2014 р. і передати
питання щодо відкриття провадження у
цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, до того ж суду на новий
розгляд.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню
не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської
області А. П.
Бабій

О. Д. Варикаша

О. А. Ступаков