Ухвала

іменем україни

20 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Кафідової О.В.,
Парінової І.К.,

Умнової
О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання угоди недійсною, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 28 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, у якому
просить визнати дійсною угоду про
розподіл майна, що є спільною сумісною
власністю, підписану між сторонами 08
січня 2005 року. В обґрунтування
вимог зазначив, що між ним та
відповідачем у простій письмовій формі
було підписано угоду про розподіл
майна, нажитого за час спільного
проживання у шлюбі. На даний час угода
виконана частково, оскільки він не
отримав всього узгодженого угодою
майна. Він звертався до ОСОБА_4 з
пропозицією нотаріально посвідчити
договір, проте його прохання не було
задоволено.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 лютого
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_5, який діяв в
інтересах ОСОБА_3, подав до суду
апеляційну скаргу разом з клопотанням
про поновлення строку на апеляційне
оскарження.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від
03 квітня 2014 року апеляційну скаргу
залишено без руху.

Ухвалою апеляційного суду від 28 квітня
2014 року у відкритті апеляційного
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 відмовлено на підставі ч. 3 ст. 297
ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права, та
направити справу до суду апеляційної
інстанції для вирішення питання про
відкриття апеляційного провадження.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судом встановлено, що 20 лютого 2014 року
Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська ухвалено рішення у
вищевказаній справі, при цьому
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Апеляційну скаргу разом з клопотанням
про поновлення строку на вказане
судове рішення ОСОБА_3 через свого
представника подано до апеляційного
суду 31 березня 2014 року.

Заявляючи клопотання про поновлення
строку на апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції,
представник апелянта вказував на те, що
в судовому засіданні було проголошено
лише вступну та резолютивну частини
рішення, та у порушення вимог ст. 222 ЦПК
України копію рішення суду першої
інстанції представник позивача
отримав несвоєчасно, а саме:
20 березня 2014 року.

Постановляючи ухвалу про відмову у
відкритті апеляційного провадження,
суд апеляційної інстанції виходив із
того, що апелянт звернувся до суду із
апеляційною скаргою на рішення суду
першої інстанції від 20 лютого 2014 року
лише 31 березня 2014 року, а в клопотанні
про поновлення строку на апеляційне
оскарження судового рішення не навів
переконливих доводів та належних
доказів на підтвердження поважності
причин пропуску процесуального строку.

Проте погодитися з таким висновком
апеляційного суду не можна з огляну на
таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 222 ЦПК
України копії повного тексту рішення
видаються особам, які брали участь у
справі, негайно після проголошення
такого рішення. У разі проголошення
тільки вступної та резолютивної
частини судового рішення, особам, які
брали участь у справі і були присутні у
судовому засіданні, негайно після його
проголошення видаються копії судового
рішення із викладом вступної та
резолютивної частини.

Згідно із ч. 1 ст. 294 ЦПК України
апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Поза увагою суду апеляційної інстанції
на залишилося те, що норми ЦПК України
не містять вичерпного переліку
поважних причин для поновлення
пропущеного процесуального строку, а
сама по собі присутність особи, яка
бере участь у справі, під час
проголошення вступної та резолютивної
частин рішення без своєчасного
отримання копії повного тексту
судового рішення унеможливлює як
визначення необхідності подання
апеляційної скарги, так і її
мотивування, що є обов'язковим
елементом апеляційної скарги згідно з
вимогами ст. 295 ЦПК України.

Матеріали справи не містять
відповідних розписок, які б
підтверджували отримання особами, які
брали участь у справі, копій повного
тексту рішення у встановлений ст. 222 ЦПК
України строк.

Отже, в апеляційного суду не було
законних підстав для відмови у
відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, ухвала апеляційного суду
постановлена з порушенням норм
процесуального права і в силу п. 2 ч. 1 ст.
342 ЦПК України підлягає скасуванню з
передачею справи до суду апеляційної
інстанції для вирішення питання про
відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 квітня
2014 року скасувати, справу направити до
суду апеляційної інстанції для
вирішення питання про поновлення
строку апеляційного оскарження та
відкриття апеляційного провадження у
справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.С. Висоцька

Судді:
О.В. Кафідова

І.К.
Парінова

О.В.
Умнова

І.М. Фаловська