У х в а л а

іменем україни

20 серпня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І., Висоцької В.С.,
Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за заявою
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - про
скасування рішення третейського суду
за касаційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на ухвалу апеляційного
суду Рівненської області від 9 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року представник ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 звернувся до суду із указаною
заявою, посилаючись на те, що 21 березня
2000 року за результатами прилюдних
торгів між регіональним відділенням
Фонду державного майна України та
ОСОБА_4 був укладений договір
купівлі-продажу об'єкта незавершеного
будівництва, розташованого у с.
Карпилівка Рокитнівського району
Рівненської області, якому 25 грудня 2007
року рішенням Карпилівської сільської
ради присвоєно поштову адресу:
АДРЕСА_1. 5 лютого 2008 року між ОСОБА_6 та
сільськогосподарським приватним
підприємством «Сонячне» був укладений
договір купівлі-продажу вказаного
нерухомого майна. У подальшому ОСОБА_6
на підставі третейської угоди від 3
березня 2008 року звернувся до постійно
діючого третейського суду при
Універсальній біржі «Україна-Захід» із
позовом про визнання договору
купівлі-продажу від 5 лютого 2008
року дійсним та визнання права
власності на нерухоме майно. Рішенням
третейського суду від 9 квітня 2008 року
позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано
дійсним договір купівлі-продажу від 3
березня 2008 року. Визнано за ОСОБА_6
право власності на об'єкт нерухомого
майна, який знаходиться по АДРЕСА_1 у с.
Карпилівка Рокитнівського району
Рівненської області. Зазначав, що
вказане рішення третейського суду
порушує майнові права реального
власника спірного нерухомого майна -
ОСОБА_4, який у 2000 році у встановленому
законом порядку набув право власності
на це нерухоме майно.

У зв'язку з цим позивач просив
скасувати рішення постійно діючого
третейського суду при Універсальній
товарній біржі «Україна-Захід» від
9 квітня 2008 року.

Ухвалою Рівненського міського суду
Рівненської області від 18 січня 2013 року
заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про
скасування рішення третейського суду
повернуто позивачу для подання до
належного суду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду першої інстанції, представник
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав апеляційну
скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 9 січня 2014 року у відкритті
апеляційного провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Рівненського міського суду
Рівненської області від 18 січня 2013 року
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_5, посилаючись на неправильне
застосування судом норм
процесуального права, просить ухвалу
апеляційного суду скасувати, справу
направити до суду апеляційної
інстанції для вирішення питання про
відкриття апеляційного провадження у
справі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи у відкритті апеляційного
провадження на підставі чч. 3, 5 ст. 297 ЦПК
України у зв'язку з невиконанням ухвали
суду від 29 листопада 2013 року про
залишення апеляційної скарги без руху
у зв'язку з пропущенням строку на
апеляційне оскарження ухвали
районного суду та неподанням заяви про
його поновлення, апеляційний суд вірно
виходив із того, що заявник 4
грудня 2013 року, а не 5 грудня 2013 року (а.с.
21) отримав ухвалу суду про залишення
апеляційної скарги без руху і у
визначений тридцятиденний строк заяву
про поновлення строку не надав. Доводи
касаційної скарги про те, що заявником 8
січня 2014 року було направлено
відповідну заяву, є безпідставними,
оскільки матеріали справи не містять
такої заяви і на день касаційного
розгляду.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судове рішення
ухвалено з додержанням норм
процесуального права, а доводи
касаційної скарги цих висновків не
спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської
області від 9 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько В.С. Висоцька О.В.
Кафідова