Справа № 352/1168/14-ц
Провадження № 2/352/726/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді
Хоминець М.М.

з участю секретаря
Гундич Г.В.

представників сторін - адвокатів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визнання права власності на ? частину
будинковолодіння у порядку
спадкування за законом та за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення від права на
спадкування, визнання права власності
на ? частини будинковолодіння, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 22.05.2014 р.
звернулися в суд з позовом до
відповідачки ОСОБА_5 про визнання права
власності на ? частину
будинковолодіння АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після померлого
ОСОБА_6

Відповідачка за первісним
позовом ОСОБА_5 03.07.2014 р. подала
зустрічний позов до позивачів за
первісним позовом, у якому просила
усунути ОСОБА_3 від права на
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6 та визнати за нею право
власності на ? частини спірного
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 03.07.2014 р. обидва
позови об'єднані в одне провадження.

Позивачі за первісним позовом
обґрунтовували свій позов тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер їх чоловік та
батько ОСОБА_6 Після його смерті
відкрилась спадщина на належне йому
майно, спадкоємцями за законом першої
черги є вони та відповідачка як матір
померлого. Спадщину прийняли дружина
ОСОБА_3, яка 18.07.2011 р. подала у
Тисменицьку державну нотаріальну
контору відповідну заяву, та
неповнолітній син ОСОБА_4, який
відповідно до вимог ч.4 ст.1268 ЦК України
вважається таким, який прийняв
спадщину після смерті батька. Третій
спадкоємець за законом - матір ОСОБА_5
спадщину не прийняла. До складу
спадкового майна належить ? частина
будинковолодіння АДРЕСА_1, з якої 1/3
частина належала ОСОБА_6 на праві
спільної сумісної власності як члену
колишнього колгоспного двору, 1/6
частина була успадкована ОСОБА_6 після
смерті у 1995 р. його батька ОСОБА_3 У
зв'язку з відсутністю
правоустановлюючого документу на
спадкове майно на ім'я спадкодавця
нотаріус відмовив їм у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом.

Позивачка за зустрічним позовом
обґрунтовувала свій позов тим, що вона
разом з чоловіком ОСОБА_3 та сином
ОСОБА_6 проживала у спірному
будинковолодінні, яке відносилось до
колгоспного двору; після прийняття
Закону України «Про власність» у 1991 р.
вони троє стали співвласниками
будинковолодіння у рівних частках,
тобто по 1/3 частині кожен. Після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. чоловіка відкрилась
спадщина на належну йому 1/3 частину, яку
шляхом фактичного вступу у володіння
спадковим майном прийняли вона і син,
однак, нотаріально не оформили. Після
смерті сина ОСОБА_6, що настала
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., відкрилась спадщина на
належну йому ? частину
будинковолодіння, з якої 1/3 частина
належала йому як члену колишнього
колгоспного двору, а 1/6 частина була ним
успадкована після смерті батька. Вона
як спадкоємець першої черги за законом
прийняла спадщину відповідно до вимог
ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно
проживала зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини. Спадщину після
смерті батька прийняв також її
неповнолітній внук ОСОБА_4 Вважає, що її
невістка ОСОБА_3 не може спадкувати
після смерті чоловіка, оскільки з 1998 р.
з ним не проживала, не підтримувала
подружніх стосунків та не вела
спільного господарства. Після того, як
ОСОБА_6 повернувся з Чехії, він тяжко
захворів, до смерті проживав з матір'ю,
вона доглядала за сином, а дружина
жодного разу не навідала його і не
надавала допомоги на лікування. Вважає,
що наявні підстави відповідно до ч.5
ст.1224 ЦК України для усунення ОСОБА_3
від права на спадкування за законом
після смерті чоловіка.

Позивачка за первісним позовом
ОСОБА_3 та її представник у судовому
засіданні заявлений позов підтримали і
просили його задовольнити; зустрічний
позов визнали частково і пояснили, що
ОСОБА_6 один раз лікувався з приводу
захворювання легень в обласному
фтизіопульмонологічному центрі, однак,
на обліку там не стояв, не перебував у
такому стані, при якому потребував
стороннього догляду, помер раптово від
гострого інфаркту міокарда. Тому
заявлена за зустрічним позовом вимога
про усунення ОСОБА_3 від права на
спадкування є безпідставною. Проти
часткового задоволення зустрічного
позову не заперечували.

Позивач за первісним позовом
ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, у
поданій суду заяві просив справу
розглянути в його відсутності, позов
підтримав.

Представники позивачки за
зустрічним позовом у судовому
засіданні цей позов підтримали і
просили його задовольнити; первісний
позов визнали частково, погодились, що
неповнолітній син померлого ОСОБА_4 має
право на спадкування ? частини спірного
будинковолодіння після смерті батька;
проти часткового задоволення
первісного позову не заперечували.

Вислухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку про те, що
первісний та зустрічний позови
підлягають до часткового задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що предметом спору по
справі є право власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1. Вказане
будинковолодіння мало статус
колгоспного двору, майно якого
відповідно до вимог ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР
(у редакції 1963 р.) належало його членам у
рівних частках на засадах спільної
сумісної власності.

Станом на 1991 р. у дворі проживали ОСОБА_3
- голова двору, його дружина ОСОБА_5 -
позивачка за зустрічним позовом та син
ОСОБА_6 Ці троє членів двору мали право
власності на майно колишнього
колгоспного двору, оскільки на день
введення в дію Закону України «Про
власність» (15 квітня 1991 р.) проживали
однією сім'єю в даному колгоспному
дворі, свого права на частку в
зазначеному майні не втратили, вони
стали співвласниками будинковолодіння
по 1/3 частині.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_3
належну йому 1/3 частину спірного
будинковолодіння успадкували у рівних
частках спадкоємці за законом першої
черги - дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_6
шляхом фактичного вступу в управління
та володіння спадковим майном
відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР (в
редакції 1963 р.), однак, своїх спадкових
прав нотаріально не оформили. Таким
чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стали
співвласниками спірного
будинковолодіння по ? частині кожен (1/3
або 2/6 + 1/6 = 3/6 або 1/2).

Інвентаризаційна вартість спірного
будинковолодіння на даний час складає
126675 грн., реєстрація права власності на
будинковолодіння в ОКП
«Івано-Франківське ОБТІ» не
проводилась.

Викладені обставини сторонами не
оспорюються.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_6
відкрилась спадщина на належну йому ?
частину спірного будинковолодіння, яку
прийняли троє спадкоємців за законом
першої черги, а саме: матір ОСОБА_5 у
силу вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки
вона постійно проживала із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини; дружина ОСОБА_3, яка
відповідно до вимог ст.1269 ЦК України
подала у Тисменицьку державну
нотаріальну контору заяву про
прийняття спадщини від 18.07.2011 р. (а.с.9);
син ОСОБА_4 у силу вимог ч.4 ст.1268 ЦК
України, оскільки неповнолітня особа
вважається такою, яка прийняла
спадщину, якщо вона не скористалась
своїм правом на відмову від прийняття
спадщини. Вказані троє спадкоємців
успадкували кожен по 1/6 частині
будинковолодіння з належних
спадкодавцю 3/6 або 1/2.

Відсутність правоустановлюючого
документу на спадкове майно
унеможливлює отримання спадкоємцями
свідоцтв про право на спадщину за
законом у нотаріальному порядку.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про часткове задоволення
первісного та зустрічного позовів. За
позивачами за первісним позовом слід
визнати право власності за кожним на 1/6
частину спірного будинковолодіння у
порядку спадкування за законом після
померлого ОСОБА_6, за позивачкою за
зустрічним позовом - право власності на
4/6 спірного будинковолодіння з підстав
належності їй 1/3 або 2/6 частин на праві
спільної сумісної власності, 1/6 частини
- у порядку спадкування за законом
після смерті чоловіка, 1/6 частини - у
порядку спадкування за законом після
смерті сина.

Заявлена за зустрічним позовом
вимога про усунення ОСОБА_3 від права на
спадкування за законом після смерті
чоловіка у порядку ч.5 ст.1224 ЦК України
не підлягає до задоволення у зв'язку з
необґрунтованістю. Сторона позивача за
зустрічним позовом не надала суду
жодних доказів на підтвердження
існування наступних обставин, а саме:
перебування спадкодавця ОСОБА_6 у
безпорадному стані через тяжку
хворобу, потребу спадкодавця у
сторонньому догляді у зв'язку з
хворобою та ухилення ОСОБА_3 від
надання спадкодавцеві такої допомоги.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.),
ст.ст. 392, 1224 ч.5, 1261, 1268, 1269 ЦК України,
керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4 право
власності за кожним на 1/6 частину
будинковолодіння АДРЕСА_1 загальною
вартістю 126675 грн. у порядку спадкування
за законом після померлого ОСОБА_6.

У решті позову відмовити.

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 4/6
частини будинковолодіння АДРЕСА_1
загальною вартістю 126675 грн. з підстав
належності 1/3 або 2/6 частин на праві
спільної сумісної власності, 1/6 частини
- у порядку спадкування за законом
після померлого ОСОБА_3, 1/6 частини - у
порядку спадкування за законом після
померлого ОСОБА_6.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду до Апеляційного
суду Івано-Франківської області
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Тисменицький
районний суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Головуюча

М.М.Хоминець