АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/1423/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2569/14
Головуючий у 1-й інстанції Зємцов В. В.
Доповідач Омельченко Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 02 липня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«Козацька стріла» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача
апеляційного суду Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до суду із зазначеним вище позовом,
який в процесі розгляду справи судом
першої інстанції доповнювала та
уточнювала. Остаточно прохала суд
визнати договір від 23.05.2012 року,
укладений між сторонами, трудовим
договором, стягнути з відповідача
недоплачену заробітну плату в сумі 4526
грн.88 коп. та середній заробіток за час
затримки розрахунку в сумі 1078 грн.73 коп.

Рішенням Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 02 липня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Козацька стріла»
на користь ОСОБА_1 3228,67 грн. та на
користь держави судові витрати зі
сплати судового збору 243,60 грн.

Рішення про стягнення середньої
заробітної плати за один місяць
допущено до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційному порядку рішення
суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1

Апелянт просить рішення місцевого
суду скасувати, а справу направити на
новий розгляд, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи,порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, дійшла висновку, що скаргу слід
відхилити за наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд за
результатами розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції вправі відхилити апеляційну
скаргу та залишити рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За нормами ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Судом першої інстанції вірно
встановлено і це вбачається з
матеріалів справи та не заперечувалося
сторонами, що 23 травня 2012 року між
позивачем і відповідачем було укладено
цивільно-правовий договір про надання
послуг № 149, предметом якого було
зобов»язання виконавця ( ОСОБА_1.)
протягом визначеного періоду своєю
працею та на власний ризик виконати
роботу з обов»язками охоронника, а
замовник (ТОВ «Козацька стріла»)
зобов»язався прийняти цю роботу та
оплатити за вартістю, яка
встановлюється в актах виконаних робіт
(а.с.130). Термін дії цього договору було
визначено з 26.05.2012 року по 31.12.2012 року.

29 грудня 2012 року сторонами укладений
новий договір про надання послуг №236,
аналогічний попередньому договору, на
строк з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року (а.с.129).

Також місцевим судом правильно
встановлено, що з 01 квітня 2013 року
позивач та відповідач визначилися, що
ОСОБА_1 приймається у ТОВ «Козацька
стріла» на роботу згідно укладеного
трудового договору на посаду охоронця
(а.с.6-7).

Наказом № 3 від 17 січня 2014 року позивача
звільнено з роботи відповідно до ст. 36
КЗпП України, за згодою сторін.

Проте, при звільненні ОСОБА_1 з роботи
ТОВ «Козацька стріла» не в повному
обсязі здійснило виплату їй
розрахункових коштів.

Статтями 47, 116 КЗпП України встановлено,
що при звільненні працівника виплата
всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник у день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум. У разі спору
про розмір сум, належних працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган в усякому
випадку повинен у зазначений у цій
статті строк виплатити не оспорювану
ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Встановивши зазначені вище обставини
та давши належну оцінку наявним у
справі доказам і правильно
застосувавши норми матеріального
права, місцевий суд дійшов вірного
висновку, що правовідносини, які
склалися між сторонами при виконанні
умов договорів про надання послуг
регулюються Цивільним Кодексом
України, тому не можуть бути визнані
трудовим договором у розумінні ст.21
КЗпП України, у зв»язку з чим відсутні
підстави для нарахування ОСОБА_1 доплат
за роботу в нічний час і в святкові дні
за даний період. У зв»язку з цим, судом
першої інстанції правильно ухвалено
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

При визначенні розміру середньої
заробітної плати суд першої інстанції
вірно керувався приписами Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100
(з наступними змінами і доповненнями).

Рішення суду є законним, обґрунтованим,
постановленим з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
тому колегія суддів не знаходить
підстав для його скасування чи зміни.

Доводи апеляційної скарги не мають
нових доказів та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення суду першої
інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 02 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді : (підписи)

Згідно: