Справа № 265/5822/14-ц
Провадження № 2/265/2407/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі Тушкановій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5 про визнання
особи втративши права користування
жилим приміщенням, третя особа ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

27.08.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом про визнання ОСОБА_2 втративши
право користування жилим приміщенням,
посилаючись на норми ст.ст.71,72 ЖК
України та норми ст.405 ЦК України.

В обґрунтування заявлених вимог
посилався на те, що спірна квартира
АДРЕСА_1 на праві власності належить
йому. Відповідно до особового рахунку в
квартирі крім нього зареєстровані його
дружина ОСОБА_4, невістка ОСОБА_2 та її
донька, його онука ОСОБА_5, відповідачі
по справі. Однак, відповідачка ОСОБА_2
та її неповнолітня донька на протязі
більш, як десяти років не проживає за
даною адресою, будь-які витрати по
утриманню житла не несе, комунальні
платежі не здійснює, особистих речей
відповідачів в спірній квартирі не має.

Той факт, що до цього часу відповідачі
зареєстровані в спірній квартирі
суттєво обмежує власника у повною
мірою здійснювати свої права на
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Більш того,
відповідачі залишаючись
зареєстрованими у спірній квартирі
порушують його законі права та
інтереси, так як він несе додаткові
витрати по сплаті комунальних послуг.
Просив визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням.

03.11.2014 року позивач уточнив свої
позовні вимоги в частині кола
відповідачів та просив долучити в
якості відповідача неповнолітню
ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_2 та
просив визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
такими, що втратили право користування
спірній квартирою АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
повністю підтримав уточнені позовні
вимоги, просив їх задовольнити,
додатково пояснив, що відповідачка по
справі має своє житло АДРЕСА_2, в
спірній квартирі не проживає понад
десять років, комунальні платежі не
платить. Просить визнати відповідачів
втративши ми право користування
квартирою АДРЕСА_1, задовольнив його
позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги позивача
визнала у повному обсязі, пояснив, що в
спірній квартирі не проживає з 2001 року,
після того, як позивач по справі купив
їй та її чоловіку квартиру АДРЕСА_2,
куди вони переїхали. Особистих речей її
та її доньки в спірній квартирі не
залишилося, комунальні послуги вона не
сплачує.

Третя особа ОСОБА_4 у судовому
засіданні підтримала позовні вимоги,
просила визнати відповідачів такими,
що втратили право користування спірній
квартирою, у зв'язку з не проживанням
понад десять років.

Заслухавши у судовому засіданні сторін
по справі, дослідивши надані письмові
докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_1
належить позивачу ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про право власності від
12.02.2007 року, що підтверджується витягом
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно (а.с.8-9).

Згідно особового рахунку № НОМЕР_3 в
спірній квартирі зареєстровані
позивач по справі ОСОБА_1, його дружина
ОСОБА_4 та відповідачі по справі ОСОБА_2
і неповнолітня ОСОБА_5 (а.с.7).

Згідно із свідоцтвом про народження
ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 році, в
графі батьки вказані: батько ОСОБА_6,
мати ОСОБА_2, про що свідчить актовий
запис № 646 від 01.11.1999 року.

Згідно із рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя від 14.11.2013 року, квартира
АДРЕСА_2 визнана об'єктом спільної
сумісної власності подружжя ОСОБА_6 та
ОСОБА_2. Проведений поділ квартири
АДРЕСА_2, шляхом визнання за ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 право власності за кожним на ?
частки.

Факт реєстрації відповідачки ОСОБА_2 у
спірній квартирі підтверджується
копією паспорта останньої (а.с.23-26).

Відповідно до вимог частини 1 ст.405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Втім, згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї)
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними в
власником житла або законом.

Як вбачається із акту від 22.08.2014 року,
складеного працівниками ОСБЖБ
«Орджонікідзевський 127», на підставі
опитування сусідів ОСОБА_7 (проживає
АДРЕСА_3) та ОСОБА_8 (проживає АДРЕСА_4),
відповідачка ОСОБА_2 разом із дітьми
ОСОБА_5 та ОСОБА_9 не проживає в спірній
квартирі з 2001 року по цей час. Послуги
по оплаті квартири несе починаючи з 1978
року ОСОБА_1 (а.с.21).

Об'єктивно вказані обставини
підтвердила сама відповідачка, яка не
заперечує, що саме з цього часу не
проживає в спірній квартирі разом із
дітьми, та не збирається повертатися в
спірну квартиру.

Зважаючи на вимоги ст..72 ЖК України
особа може бути визнана у судовому
порядку такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок її відсутності понад
встановлені строки.

Як роз'яснено у пункті 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2 від
12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» з
наступними змінами, судам
рекомендовано при вирішенні спорів про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
необхідно з'ясувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. Уразі їх
поважності (перебування у відряджені, у
осіб, які потребують догляду, внаслідок
неправомірної поведінки інших членів
сім'ї тощо) суд може продовжити
пропущений строк.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідачка понад встановлені
законодавством строки відсутня за
місцем реєстрації без поважних причин,
суд вважає за можливе постановити
рішення про визнання відповідачки
такою, що втратила право користування
квартирою 12 в будинку 104 по проспекту
Перемоги в місті Маріуполі, тим самим
по суті задовольнити позовні вимоги.

Згідно зі ст..88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, до яких згідно ст..79 ЦПК
України відноситься судовий збір.

Таким чином, суд вважає за необхідне в
рахунок відшкодування судових витрат
стягнути з ОСОБА_2, як відповідачки на
користь позивача ОСОБА_1 витрати по
сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5 про визнання
особи втративши права користування
жилим приміщенням, третя особа ОСОБА_4,
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та
неповнолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий
збір в сумі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя ________________