Ухвала

іменем україни

01 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.,суддів:Попович О.В.,Савченко В.О.,
Ступак О.В.,Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до публічного
акціонерного товариства "Акцент-Банк",
ОСОБА_6, УДАІ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області про
звернення стягнення на предмет
застави; за зустрічним позовом ОСОБА_6
до публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк",
публічного акціонерного товариства
"Акцент-Банк", третя особа - УДАІ ГУ МВС
України в Дніпропетровській області,
про застосування наслідків нікчемного
правочину шляхом захисту права
власності, усунення перешкод у
здійсненні права власності на
автомобіль, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" на
рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 12 березня
2014 року та рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
"ПриватБанк" звернувся до суду із
вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
вказувало на те, що 03 липня 2007 року між
ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір № DNK0AK88360415.

За умовами вказаного договору банк
надав ОСОБА_6 кредит в розмірі 163614,00 грн,
а остання зобов'язалась повернути
кредитні кошти до 02 липня 2014 року та
сплатити проценти за користування
кредитом в розмірі 14,04 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань
боржника за кредитним договором, між
сторонами був укладений договір
застави рухомого майна № DNK0AK88360415, за
умовами якого ОСОБА_6 передала в
заставу належний їй на праві власності
автомобіль Mitsubishi L200, державний
номерний знак НОМЕР_1.

У зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань за кредитним договором в
позичальника виникла заборгованість
перед банком в розмірі 155748,18 грн.

В рахунок погашення вказаної
заборгованості банк просив звернути
стягнення на заставлений транспортний
засіб.

ОСОБА_6 звернулась до суду із
зустрічним позовом до ПАТ КБ
"ПриватБанк" про застосування
наслідків нікчемного правочину шляхом
захисту права власності, усунення
перешкод у здійсненні права власності
на автомобіль, мотивуючи свої вимоги
тим, що укладений між сторонами 03 липня
2007 року договір застави рухомого майна
№ DNK0AK88360415 є нікчемним, оскільки не був
посвідчений нотаріально.

Просила зустрічний позов задовольнити,
а в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
"ПриватБанк" відмовити.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 12 березня
2014 року в задоволенні позовних вимог
ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02 червня
2014 року рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
12 березня 2014 року в частині
обґрунтування відмови у позові ПАТ КБ
"ПриватБанк" змінено, у задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк"
відмовлено з інших підстав.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить вказані судові рішення в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" скасувати,
справу в цій частині передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В решті оскаржувані рішення просить
залишити без змін.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 02 червня 2014 року в повній
мірі не відповідає.

Змінюючи рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
12 березня 2014 року в частині
обґрунтування відмови у позові ПАТ КБ
"ПриватБанк", суд апеляційної
інстанції виходив з того, що укладений
між сторонами 03 липня 2007 року договір
застави є нікчемним, оскільки
сторонами не було дотримано вимог
закону щодо його нотаріального
посвідчення.

Проте з таким висновком суду повністю
погодитись не можливо з огляду на
наступне.

Судами встановлено, що 03 липня 2007 року
між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір № DNK0AK88360415,
за умовами якого банк надав ОСОБА_6
кредит в розмірі 163614,00 грн, а остання
зобов'язалась повернути кредитні кошти
до 02 липня 2014 року та сплатити проценти
за користування кредитом в розмірі 14,04 %
річних.

Того ж дня в забезпечення виконання
зобов'язань боржника за кредитним
договором, між сторонами був укладений
договір застави рухомого майна №
DNK0AK88360415.

За умовами вказаного договору ОСОБА_6
передала в заставу належний їй на праві
власності автомобіль Mitsubishi L200,
державний номерний знак НОМЕР_1.

У зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань за кредитним договором в
позичальника виникла заборгованість
перед банком в розмірі 155748,18 грн.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ КБ
"ПриватБанк" в рахунок погашення
вказаної вище заборгованості просило
звернути стягнення на заставлений
транспортний засіб.

Заперечуючи проти позовних вимог ПАТ
КБ "ПриватБанк" та звертаючись до суду з
зустрічним позовом ОСОБА_6 вказувала на
те, що укладений між сторонами 03 липня
2007 року договір застави є нікчемним,
оскільки не посвідчений нотаріально.

Відповідно до частини першої статті 220
ЦК України у разі недодержання
сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Разом з тим, відповідно до положень
статті 13 ЗУ "Про заставу" (в редакції
чинній на момент укладення договору
застави) договір застави повинен бути
укладений у письмовій формі.

У випадках, коли предметом застави є
нерухоме майно, космічні об'єкти,
договір застави повинен бути
нотаріально посвідчений на підставі
відповідних правоустановчих
документів. Нотаріальне посвідчення
договору застави нерухомого майна
здійснюється за місцезнаходженням
нерухомого майна, договору застави
космічних об'єктів - за місцем
реєстрації цих об'єктів.

Угодою сторін може бути передбачено
нотаріальне посвідчення договору
застави і в тих випадках, коли це є не
обов'язковим в силу законодавства
України, але на цьому наполягає одна із
сторін.

Суд апеляційної інстанції, в порушення
вимог статей 213, 214 ЦПК України, на
зазначене уваги не звернув, не
врахував, що на момент укладення
договору застави рухомого майна №
DNK0AK88360415 від 03 липня 2007 року,
нотаріальне посвідчення договору
застави у випадках, коли предметом
застави є транспортний засіб, законом
не вимагалось, та не з'ясував чи було
передбачено нотаріальне посвідчення
вказаного договору угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За таких обставин рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 02
червня 2014 року в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
"ПриватБанк" підлягає скасуванню з
передачею справи в цій частині на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 02
червня 2014 року не оскаржувалось, а тому
відповідно до ст. 335 ЦПК України судом
касаційної інстанції не переглядались.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02 червня
2014 року в частині відмови у позові
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк"
скасувати, справу в цій частині
передати на новий розгляд до
апеляційного суду Дніпропетровської
області.

В іншій частині рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 02
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:О.В.
Попович В.О. Савченко О.В. Ступак С.П.
Штелик