У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання частково недійсним заповідальних розпоряджень, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права приватної власності на майно та вклади за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 5 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2007 року ОСОБА_7 звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що на підставі договору дарування від 8 грудня 1965 року незакінчений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві спільної часткової власності у рівних частинах ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Рішенням Рівненської міської ради № 42 від 14 квітня 1998 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надана у спільне постійне користування земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 1450 кв.м, з яких 1000 кв.м для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд і 450 кв.м - для ведення особистого підсобного господарства.

ОСОБА_7 зазначав, що з 1975 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 він та ОСОБА_8 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу у вищевказаному будинку та вели спільне господарство.

7 квітня 1987 року ОСОБА_8 склала заповіт, яким заповіла автомобіль марки «ВАЗ 2107» ОСОБА_7, а на належні їй депозитні вклади «Копилка» і «Пенсійний накопичувальний» в ПАТ КБ «ПриватБанк» залишила заповідальні розпорядження на ім'я сестри - ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на: Ѕ частини будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, грошові вклади в ПАТ КБ «Західінкомбанк» в розмірі 15 500 гривень, в ПАТ КБ «ПриватБак» в сумі 17 400 гривень, в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в розмірі 26 922 гривні 85 копійок, автомобіль марки «ВАЗ 2107».

9 листопада 2005 року державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу щодо майна померлої за заявою її сестри ОСОБА_9

Отримавши 19 квітня 2006 року свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_9 склала заповіт, посвідчений Першою Рівненською державною нотаріальною конторою 25 квітня 2006 року, відповідно до якого заповіла все своє майно ОСОБА_6

ОСОБА_7, пославшись на те, що отримані ОСОБА_9 свідоцтва про право на спадщину порушують його право власності на частину грошових вкладів та будинку, як співвласника та спадкоємця ОСОБА_8, просив суд задовольнити позов.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 липня 2013 року допущено до участі у справі правонаступників ОСОБА_7 - ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 5 вересня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 5 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Горелкіна Н.А. Іваненко Ю.Г.