інстанції: Олексюк А.В. Провадження №
22-ц/773/1298/14 Категорія: 81 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.,

суддів - Русинчука М.М., Матвійчук Л.В.,

при секретарі - Губарик К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за поданням державного
виконавця Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції Волинської області
Панчошник Ю. М. про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України за апеляційною скаргою
державного виконавця Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції
Волинської області Панчошник Ю. М. на
ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 01 липня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л
А:

Державний виконавець Першого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
Волинської області Панчошник Ю. М.
звернулася в суд з поданням відносно
громадянина України ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України. Подання
мотивоване тим, що на виконанні у
Першому відділі державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції Волинської області перебуває
судовий наказ по справі № 0308/17469/2012,
виданий Луцьким міськрайонним судом
Волинської області 21 грудня 2012 року про
стягнення з ОСОБА_3 в користь ДКП
"Луцьктепло" заборгованості за надані
послуги по теплопостачанню в сумі 6562,35
грн.

Оскільки, кошти боржником на час
звернення з поданням не сплачені,
державний виконавець просила
тимчасово обмежити право виїзду за
межі України ОСОБА_3

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 01 липня 2014 року
у задоволенні подання відмовлено.

Не погодившись з ухвалою
державний виконавець Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції
Волинської області Панчошник Ю. М.
подала апеляційну скаргу, у якій
просить ухвалу скасувати та
постановити нову про задоволення
подання.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
державний виконавець вживав заходи по
примусовому виконанню рішення і є
достатньо відомостей, які свідчать про
ухилення боржника від виконання
рішення.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, а тому розгляд справи проводить
за відсутності осіб, які беруть участь
у справі, та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України без здійснення фіксування
судового засідання з допомогою
звукозаписувального технічного
запису.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Право громадян України на пересування,
в тому числі і залишення території
України, закріплено у ст. 33 Конституції
України. У той же час Конституція
України передбачає можливість
обмеження наданих громадянинові прав у
випадках, що незаборонені законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України"
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням -
до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Тобто, законом передбачено юридичні
санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Необхідною передумовою обрання такого
заходу забезпечення виконання рішення
суду, як обмеження боржника у праві
виїзду за межі України, що передбачено
ст. 377-1 ЦПК України, є встановлення
судом дійсних обставин ухилення
боржника від виконання судового
рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, на
виконанні у Першому відділі державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції Волинської області
перебуває судовий наказ по справі №
0308/17469/2012, виданий Луцьким
міськрайонним судом Волинської
області 21 грудня 2012 року про стягнення
з ОСОБА_3 в користь ДКП "Луцьктепло"
солідарно заборгованості за надані
послуги по теплопостачанню в сумі 6455,05
грн., 99,11 грн. інфляційних нарахувань,
163,22 грн. трьох процентів річних, 107,30
грн. судового збору по 35,77 грн. з кожного
(а.с. 13).

01.02.2013 року за вказаним судовим
наказом державним виконавцем Першого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
Волинської області було відкрито
виконавче провадження № 36289025 (а.с. 14).

Доказів про вчинення державним
виконавцем у процесі здійснення ним
виконавчого провадження будь-яких дій
передбачених ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" ні суду
першої інстанції, ні суду апеляційної
інстанції не надано.

У поданих державним виконавцем
матеріалах подання відсутні докази та
будь-які дані на підтвердження факту
ухилення боржником від виконання своїх
зобов'язань, відсутня інформація про
те, які дії державний виконавець вчиняв
для виконання судового наказу. Разом з
тим, така ознака, як ухилення боржника
від виконання рішення є обов'язковою
для вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України.

Державним виконавцем констатовано
лише факт наявності у боржника ОСОБА_3
заборгованості за комунальні послуги.
У матеріалах справи відсутні докази
того, що він вчиняє дії, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання судового наказу.

Звертаючись до суду із вищевказаним
поданням, орган державної виконавчої
служби не надав суду жодних доказів,
які об'єктивно підтверджували б факт
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду грошових зобов'язань, не навів
відомостей про те, чи взагалі
документований боржник паспортом
громадянина України для виїзду за
кордон.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку з яким погоджується і суд
апеляційної інстанції про відсутність
підстав для задоволення подання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду скарги на
ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін.
Згідно ст. 312 ЦПК України розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу державного
виконавця Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції Волинської області
Панчошник Ю. М. відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 01 липня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: