АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2813/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 27 Компанієць О.
В. Доповідач в апеляційній інстанції
Пономаренко В. В. РІШЕННЯ
04 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоПономаренка В.
В.суддівГончар Н. І. , Ювшина В. І. при
секретаріРибасюк О.С. за участю:
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на заочне рішення
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 01 жовтня 2014 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и л а :
10 лютого 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_7
про стягнення заборгованості,
мотивуючи свої вимоги тим, що 30 жовтня
2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_7 було укладено кредитний договір
б/н, згідно умов якого позивач надав
відповідачці кредит у розмірі 4000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
В порушення умов договору відповідачка
взяті на себе зобов'язання належним
чином не виконала, внаслідок чого
виникла заборгованість станом на 30
тому числі: 4000 грн. - заборгованість по
грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1578,86 грн. - штраф
(процентна складова).
Враховуючи наведене, позивач просив
суд стягнути з відповідачки вказану
заборгованість за кредитним договором
та судові витрати.
Заочним рішенням Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 01 жовтня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду
ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Судом встановлено, що згідно
кредитного договору б/н від 30.10.2007 року
позивач надав відповідачці кредит у
розмірі 4000 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Договір складається із заяви
кредитора, тарифів надання кредиту,
умов і правил надання банком послуг та
правил користування платіжною карткою.

Відповідно до частини першої статті 634
ЦК України договором приєднання є
договір, умови якого встановлені
однією із сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Відповідно до п.п. 3.1, 3,4 Умов для надання
послуг банк відкриває клієнту
картрахунки, надає клієнту картки, їх
вид та строк дії визначений в заяві,
підписанням якої клієнт та банк
укладають договір про надання
банківських послуг. Клієнт або його
довірена особа використовують
платіжні картки в розмірі платіжного
ліміту відповідного картрахунку, як
засіб для безготівкових розрахунків за
товари (послуги), для перерахування
коштів з картки на рахунки інших осіб, а
також як засіб для отримання
готівкових грошових коштів у касах
банків, фінансових установ, через
банкомати, та здійснення інших
операцій, передбачених угодами сторін
та законодавством України.

Згідно п. 6.5 Умов та правил надання
банківських послуг, позичальник
зобов'язаний погашати заборгованість
за кредитом, відсотками за його
використання, по перевиплаті
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених
Договором.

Згідно з пунктом 9.12 Правил надання
банком послуг договір діє протягом 12
місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього строку жодна зі сторін
не заявить про припинення його дії,
договір вважається пролонгованим на
такий самий строк.

Строк дії кредитного договору
відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил
користування платіжною карткою строк
дії картки вказаний на її лицевій
стороні (місяць і рік); вона діє до
останнього календарного дня
зазначеного місяця.

Строк дії картки, яка видана на ім'я
ОСОБА_7, судом першої інстанції не
встановлений за відсутності самої
карти та не наданих позивачем доказів.
Пролонгація договору передбачає
продовження строку дії договору після
виконання сторонами його умов і
переукладання договору на тих самих
умовах, на яких він був укладений.
Позивачем не надано жодних доказів, що
після закінчення строку дії договору
банк видавав ОСОБА_7 грошові кошти і
нову платіжну картку, а боржник
виконала свої зобов'язання за
договором від 30.10.2007 року.

Пунктом 3.1.3 Правил користування
платіжною карткою передбачено, що
після закінчення строку дії відповідна
картка продовжується банком на новий
строк (шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії), якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії)
не поступила письмова заява держателя
про закриття рахунку.

П. 5.1.4 Правил користування платіжною
карткою визначає, що за користування
кредитом, наданим позичальнику при
наявності льотного періоду,
позичальник сплачує відсотки по
льотній відсотковій ставці (0,01 % річних)
в рамках встановленого льотного
періоду по кожній платіжній операції.

Пунктом 9.5 Правил надання банком послуг
встановлено, що картковий рахунок може
бути закритий на підставі заяви його
утримувача або банк має право закрити
Картрахунок, письмово повідомивши про
це утримувача. При цьому, утримувач
зобов'язаний повністю погасити перед
банком заборгованість за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 6.4 Правил надання
банком послуг у випадку незгоди зі
змінами правил та/або тарифів банку,
позичальник зобов'язаний надати банку
письмову заяву про розірвання цього
договору і здійснити погашення
заборгованості перед банком, в тому
числі і заборгованість, яка виникла
протягом 30 днів з моменту повернення
карт, виданих держателю і його
довіреним особам. При незгоді зі
списанням коштів по картрахунку
письмово проінформувати банк про це
протягом 35 днів з моменту списання.

З наданого позивачем розрахунку
заборгованості вбачається, що
відповідачка не здійснювала жодного
платежу для погашення кредиту, чим
порушила умови кредитного договору та
вимоги ст. 526 ЦК України, не виконуючи
взяті зобов'язання; ст. 530 ЦК України,
порушуючи встановлені строки
виконання зобов'язань.

Враховуючи наведене, у відповідачки
утворилась заборгованість перед
позивачем в розмірі 33655,99 гривень, в
тому числі: 4000 грн. - заборгованість по
кредиту; 17337,13 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 10240
грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1578,86 грн. - штраф
(процентна складова).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

При цьому в законодавстві визначаються
різні поняття як «строк дії договору»,
так і «строк (термін) виконання
зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Колегією суддів встановлено, що
сторони по справі встановили як строк
дії договору - до моменту виконання
сторонами в повному обсязі взятих на
себе зобов'язань, так і строки
виконання зобов'язань зі щомісячним
погашенням платежів.

Отже, поряд зі встановленням строку дії
договору сторони встановили і строки
виконання боржником окремих
зобов'язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов'язання, яке виникло на основі
договору.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг при
порушенні клієнтом строків платежів по
будь-якому із грошових зобов'язань,
передбачених Договором більше ніж на 120
днів, клієнт зобов'язаний сплатити
Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від
суми позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивачем не доведено обставини, на які
він посилається як на підставу своїх
вимог: одержання відповідачкою 4000 грн.
кредиту, строку дії кредитної картки,
розміру відсотків за користування
кредитом, строку кредитування, порядку
повернення кредиту, розміру і порядку
нарахування комісій та штрафів, а також
затримкою відповідачкою чергового
платежу за кредитом, що в позовній
заяві зазначено підставою
дострокового стягнення повної суми
кредиту відповідно до ст. 1050 ЦК України.

Однак, з таким твердженням колегія
суддів погодитись не може.

Так, отримання відповідачкою кредиту
на суму 4000 грн. підтверджується її
підписом у заяві на отримання кредиту
(а.с. 16-17), всі умови отримання,
повернення кредиту, строку дії картки,
порядок нарахування процентів,
комісій, штрафів викладено в Умовах і
правилах надання банківських послуг,
які є невід'ємною частиною кредитного
договору, укладеного між сторонами.

Колегія суддів також вважає, що
посилання суду на неналежність
розрахунку заборгованості наданого
позивачем як доказу розміру боргу, є
безпідставними, оскільки
відповідачкою не було надано жодних
підтверджуючих документів сплати
кредиту та відсутності заборгованості.

Копії письмових доказів, надані
позивачем посвідчені печаткою та
підписом відповідальної особи ПАТ КБ
«Приватбанк», тому колегія суддів
вважає, що вони є належними доказами у
справі.

Відповідно до ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України
відсутні підстави для застосування до
спірних правовідносин строків
позовної давності, у зв'язку з
відсутністю в матеріалах справи
відповідної заяви відповідачки.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку щодо
обгрунтованості позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» та у зв'язку з
невиконанням кредитних зобов'язань та
утворення заборгованості за кредитним
договором наявності підстав для
стягнення з відповідачки на користь
позивача заборгованості за кредитним
договором.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України з відповідачки на користь ПАТ
КБ «Приватбанк» слід стягнути
сплачений ним судовий збір за подання
позовної заяви в сумі 336,56 грн. та за
подання апеляційної скарги в сумі 168,28
грн., а всього 504,84 грн.

З огляду на викладене, оскільки суд
першої інстанції ухвалив оскаржуване
рішення при неповному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням і неправильним
застосування норм матеріального права,
колегія суддів апеляційну скаргу
задовольняє, рішення суду першої
інстанції скасовує та постановляє нове
рішення про задоволення позовних вимог
і стягує з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 33655,99 грн., з
яких: 4000 грн. - заборгованість за
кредитом; 17337,13 грн. - заборгованість за
процентами за користування кредитом;
10240 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1578,86 грн. - штраф
(процентна складова); а також судові
витрати в сумі 504,84 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів судової
палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» -
задовольнити.

Заочне рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 01 жовтня 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості - скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
б/н від 30.10.2007 року в сумі 33655 гривень 99
коп., в тому числі: 4000 грн. -
заборгованість за кредитом; 17337 грн. 13
коп. - заборгованість за процентами за
користування кредитом; 10240 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1578 грн. 86 коп. -
штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» судовий
збір за подання позовної заяви в сумі 336
грн. 56 коп. та за подання апеляційної
скарги в сумі 168 грн. 28 коп., а всього 504
гривень 84 коп.

Рішення набирає чинності одразу після
його проголошення але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції на протязі
двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :