АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/791/2463/14
Головуючий в суді 1
інстанції: Рахімова О.В.
Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 06 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Вейтас І.В.

При секретарі: Благовещенській
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою Моторного
(транспортного) страхового бюро
України на рішення Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 18 березня 2014 року у справі
за позовом Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_3 про
відшкодування в порядку регресу
витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року Моторне (транспортне)
страхове бюро України звернулось до
суду з вказаним позовом посилаючись на
те, що 30.09.2009 року о 12:30 год. по вул.
Єнакіївській у м. Харків в районі
будинку № 7 по вул. Автогенній сталася
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП) за участю автомобіля МАЗ 53366 д.н.
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та
автомобіля «Мерседес» під керуванням
ОСОБА_4 внаслідок чого автомобіль
«Мерседес» зазнав механічних
пошкоджень. Постановою Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 20.10.2009
року винним у вказаній ДТП визнано
ОСОБА_3 Вартість відновлювального
ремонту автомобіля «Мерседес»,
відповідно до звіту склала 14930,64 грн.
Оскільки цивільно-правова
відповідальність відповідача не була
застрахована, 01.12.2009 року позивачем
було проведено розрахунок з ОСОБА_4 та
виплачено останньому 14930,64 грн. на
відшкодування шкоди, завданої ДТП.
Враховуючи те, що позивач відповідно до
законодавства здійснив відшкодування
шкоди за водія транспортного засобу,
який спричинив ДТП і не мав договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів та відповідно до ст. 1191 ЦК
України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» має право зворотної вимоги до
відповідача, просив:

1) стягнути з ОСОБА_3 на користь
Моторного (транспортного) страхового
бюро України кошти в розмірі понесених
витрат 14930,64 грн.;

2) стягнути з ОСОБА_3 на користь
Моторного (транспортного) страхового
бюро України кошти по сплаті вартості
наданої правової допомоги в розмірі 2000
грн.;

3) стягнути з ОСОБА_3 на користь
Моторного (транспортного) страхового
бюро України витрати на аварійного
комісара - 200 грн.

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 18 березня
2014 року в задоволені позову відмовлено
з причин пропуску строку позовної
давності

В апеляційній скарзі Моторне
(транспортне) страхове бюро України
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідач доводи апеляційної скарги
не визнав, посилаючись на пропущення
строків позовної давності для
стягнення сум, рішення суду просить
залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволені позову суд
виходив з підстав пропуску строку
позовної давності позивачем при
зверненні з позовом до суду без
поважних причин.

Вказаний висновок суду першої
інстанції ґрунтується на матеріалах
справи та відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 20.10.2009 року ОСОБА_3
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу на користь держави у
розмірі 340 грн. (а.с.8).

Також вказаною постановою суду
встановлено, що 30.09.2009 року о 12 год. 30 хв.
ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки МАЗ
53366 державний номерний знак автомобіля
НОМЕР_1 по вул. Єнакіївській у м. Харкові
в районі будинку № 7 по вул. Автогенній
рухаючись заднім ходом, не впевнився,
що це буде безпечно, допустив наїзд на
стоячий автомобіль марки
«Мерседес-Бенц Е-200», державний
номерний знак НОМЕР_3, заподіявши
своїми діями матеріальну шкоду (а.с.8).

Відповідно до висновку звіту
дослідження спеціаліста -
автотоварознавця автомобіля
«Мерседес-Бенц Е-200» державний номер
НОМЕР_3 № 161 від 06.11.2009 року,
матеріальний збиток, завданий власнику
MERSEDES BENZ E200K державний номер НОМЕР_3 в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 17916,77 грн. (а.с.9-14).

08.09.2009 року між МТСБУ і ОСОБА_4 було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВС/3128252, за яким
останнім було застраховано автомобіль
MERSEDES BENZ E200K державний номер НОМЕР_3
(а.с.6).

Відповідно до п.а ч.1 ст. 41.1. Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах, визначених цим Законом, у
разі її заподіяння: а) транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність, крім шкоди,
заподіяної транспортному засобу, який
не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1
цього Закону, та майну, яке знаходилося
в такому транспортному засобі.

На підставі наказу МТСБУ від 01.12.2009 року
за № 3069, ОСОБА_4 було виплачено страхове
відшкодування у розмірі 14930,64 грн. та
послуги аварійних комісарів у розмірі
200 грн. (а.с.20).

Оскільки на момент скоєння ДТП
цивільно-правова відповідальність
водія ОСОБА_3 застрахована не була,
03.12.2009 року за № 21042/3-2-05, позивачем було
направлено лист відповідачу та
запропоновано у добровільному порядку
компенсувати МТСБУ понесені витрати з
відшкодування матеріальної шкоди
(а.с.21).

Окрім цього, відповідно до ст. 27 Закону
України "Про страхування" та ст. 993 ЦК
України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

У п. 27 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року № 4 "Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки", судам
роз'яснено, що при суброгації перебіг
строку позовної давності починає
обчислюватися з моменту виникнення
страхового випадку, а при регресі - з
того моменту, коли страховик виплатив
страхове відшкодування.

Позивач звернувся до суду з позовом
23.12.2013 року (а.с.3).

Таким чином, у спірних правовідносинах
перебіг позовної давності почав
обчислюватись з моменту виплати
страхового відшкодування ОСОБА_4, тобто
з 01.12.2009 року (а.с.20).

Відповідно до ст. 257 ЦК України позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
строку позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем в суді першої інстанції
було заявлено клопотання про
застосування строків позовної
давності при вирішенні заявленого
позивачем позову (а.с.45-46).

Разом з тим, з матеріалів справи також
вбачається, що у листопаді 2012 року
МТСБУ зверталось до суду з позовом до
ОСОБА_3 про відшкодування в порядку
регресу витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування, який ухвалою
Каховського міськрайонного суду
Херсонської області від 30.01.2013 року
було повернуто позивачу, у зв'язку з
невиконанням вимог ухвали зазначеного
суду про залишення позовної заяви без
руху від 06.12.2012 року (а.с.30,31).

Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України,
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач.

Виходячи з аналізу цієї статті
переривання перебігу позовної
давності шляхом пред'явлення позову
може мати місце у разі не будь-якого
направлення позову поштою, а
здійсненого з додержанням вимог
процесуального законодавства, зокрема
ст. ст. 115, 119, 120 ЦПК України. У разі, якщо
судом у прийнятті позовної заяви
відмовлено або її повернуто, то перебіг
позовної давності не переривається.
Також не перериває перебігу такого
строку подача позову з недодержанням
правил підсудності.

За умови додержання заявником
процесуальних правил пред'явлення
позову перебіг позовної давності
переривається з наступного дня після
дати подачі позовної заяви.

Тобто, у даній справі перебіг позовної
давності, що розпочався до подання
позову, продовжується в загальному
порядку.

За таких обставин встановивши, що
причини пропуску строку позовної
давності позивачем при зверненні з
позовом до суду є неповажними, а тому
підстави для його поновлення відсутні,
суд першої інстанції дійшов вірного та
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволені позову.

Посилання апелянта на поважність
причин пропуску строку позовної
давності, оскільки представником МТСБУ
були виконані вимоги ухвали
Каховського міськрайонного суду
Херсонської області від 06.12.2012 року про
залишення позовної заяви без руху, а
тому суд першої інстанції безпідставно
повернув позов, до уваги колегією
суддів не беруться, оскільки позивач не
був позбавлений можливості оскаржити
ухвалу про повернення позову, у
відповідності до п.3 ч.1 ст. 293 ЦПК
України.

Таким чином, висновки місцевого суду
щодо відсутності правових підстав для
задоволення позову належним чином
мотивовані, підтверджуються
матеріалами справи, узгоджуються з
нормами матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини. При
цьому, суд дав належну оцінку зібраним
у справі доказам, висновки щодо яких
обґрунтовано виклав в мотивувальній
частині рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги
колегією суддів не приймаються до
уваги як такі, що не підтверджені
належними доказами, не ґрунтуються на
вимогах закону, що регулюють спірні
правовідносини, та не спростовують
мотивованих висновків суду, а тому
підлягають відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Моторного
(транспортного) страхового бюро
України відхилити.

Рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 18 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: