У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска В.В.

суддів - Кондора Р.Ю., Чужі Ю.Г.

при секретарі - Марчишак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Тячівського району в інтересах держави в особі Грушівської сільської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, управління Держземагенства у Тячівському районі, про визнання недійсними та скасування реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки та визнання договорів купівлі-продажу недійсними за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду від 25 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2012 року прокурор Тячівського району в інтересах держави в особі Грушівської сільської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, управління Держземагенства у Тячівському районі, про визнання недійсними та скасування реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки та визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

Ухвалою Тячівського районного суду від 25 липня 2014 року задоволено заяву прокурора Тячівського району про вжиття заходів забезпечення позову. Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,7826 га в урочищі «Облоги» с. Грушево серії ЯИ №006137 від 22 вересня 2009 року, кадастровий номер :02:002:0015, на земельну ділянку площею 0,5892 га в урочищі «Облоги» с. Грушево серії ЯИ №006136 від 22 вересня 2009 року, кадастровий номер :02:002:0016 та на земельну ділянку площею 0,25 га в урочищі «Облоги» с. Грушево серії ЯИ №006138 від 22 вересня 2009 року, кадастровий номер :02:002:0017 і заборонено ОСОБА_2 чи будь-яким іншим особам та органам державної влади вчиняти будь-які дії з вищезазначеними земельними ділянками, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно цих земельних ділянок.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність ухвали із-за порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ним ухвалу і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Межі доводів апеляційної скарги - заява прокурора про забезпечення позову була розглянута суддею під час його перебування у черговій відпустці без виклику та повідомлення сторін.

У запереченні прокурор Тячівського району М. Киричук просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1 як безпідставну і залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Представник прокуратури Пантьо М.М. просив відхилити апеляційну як безпідставну і таку, що не грунтується на вимогах закону.

ОСОБА_1 та інші особи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу розглянуто у відсутності нез'явившихся осіб.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву прокурора Тячівського району про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Частиною 2 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 цієї ж статті види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки та забороною вчиняти певні дії, оскільки такий спосіб забезпечення позову передбачений законом, є співмірним заявленим позовним вимогам і його невжиття дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позову прокурора про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання договорів купівлі-продажу недійсними та вилучення спірних земельних ділянок у ОСОБА_2, яке на момент розгляду апеляційної скарги набуло законної сили.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо вирішення питання без повідомлення сторін не заслуговують на увагу, оскільки згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Інші доводи нічим не підтверджені та не являються передбаченою законом підставою для скасування оскарженої ухвали.

На підставі викладеного та ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити як безпідставну та необгрунтовану і залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, яка постановлена з додержання вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Тячівського районного суду від 25 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: