КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/5478/14-ц
Провадження № 2/552/1998/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2014 року Київський районний суд
м.Полтава в складі: головуючого судді:
Миронець О.К., за участі секретаря
судового засідання - Ваніної Ю.А.,
позивача - ОСОБА_1, представника
позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3,
представника відповідача - ОСОБА_4,
представника третьої особи - Гудзенко
М.Ф. розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення права
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації місця проживання,
треті особи - ДП «Продмашжитло»,
Управління державної міграційної
служби України в Полтавській області

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом до ОСОБА_3 та просить суд
визнати недійсним ордер №00015 від 29.07.2014
року виданий ОСОБА_3, виселити його без
надання іншого житлового приміщення з
кімнат в гуртожитку АДРЕСА_1, зняти його
з реєстраційного обліку по даній
адресі. Свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що їй як працівнику
ПАТ «Полтавський машинобудівний
завод» надано для проживання кімнату в
гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 в якій
вона проживала разом з сином та
чоловіком. Її чоловік ОСОБА_3 не був
зареєстрований за даною адресою. 30.07.2014
року їй стало відомо про те, що її
чоловік отримав ордер на кімнату в якій
вона проживає та зареєструвався в ній.
31.07.2014 року рішенням Київського
районного суду м. Полтави шлюб між ними
розірвано. Отже, у зв'язку з цим вона
вважає, що її чоловік неправомірно
отримав ордер на житлове приміщення та
зареєструвався в ній, оскільки шлюбні
відносини між ними закінчились, а тому
просить суд задовольнити її позов.

В судовому засіданні позивач та
її представник позов підтримали,
просили його задовольнити та визнати
недійсним ордер №00015 від 29.07.2014 року
виданий ОСОБА_3, виселити його з кімнат
в гуртожитку АДРЕСА_1, зняти його з
реєстраційного обліку по даній адресі.

Відповідач та його представник
позов не визнали та пояснили суду, що на
день отримання ордеру шлюб між ним та
позивачем не був розірваний, за даною
адресою він проживав з 2007 року, отже мав
всі підстави для реєстрації за місцем
проживання.

Представник УДМС України в
Полтавській області в судове засідання
не з'явився, про причини неявки суду не
повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Представник ДП «Продмашжитло» в
судовому засіданні позов визнав та
пояснив, що він 29.07.2014 року видав ордер
№00015 серії 007 ОСОБА_3 без згоди
балансоутримувача, яким являється ПАТ
«Полтавський машинобудівний завод».
Отже, даний ордер є недійсним з моменту
його видачі, так як виданий з
порушенням законодавства.

Суд заслухавши сторони та
дослідивши матеріали справи приходить
до таких висновків.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно
наказу від 12.11.2013 року ОСОБА_1, яка
проживає в кімнаті АДРЕСА_1 надано
кімнату АДРЕСА_1. 12.11.2013 року з нею
укладено договір найму житла на
кімнати АДРЕСА_1.

29.07.2014 року ДП «Продмашжитло»
видано ордер №00015, серія 007 на ім'я
ОСОБА_3.

31.07.2014 року рішенням Київського
районного суду м.Полтави шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Судом встановлено, що гуртожиток
за адресою АДРЕСА_1 перебуває на
балансі ПАТ «Полтавський
машинобудівний завод», а ДП
«Продмашжитло» здійснює
обслуговування будинку та
прибудинкової території на підставі
договору. Приймати рішення щодо
поселення осіб до гуртожитку
відноситься до компетенції ПАТ
«Полтавський машинобудівний завод».

Відповідно до ст.58 Житлового
кодексу Української РС на підставі
рішення про надання жилого приміщення
в будинку державного або громадського
житлового фонду виконавчий комітет
районної, міської, районної в місті,
селищної, сільської Ради народних
депутатів видає громадянинові ордер,
який є єдиною підставою для вселення в
надане жиле приміщення. Ордер може бути
видано лише на вільне жиле приміщення.

Відповідно до ст.59 Житлового
кодексу Української РС ордер на жиле
приміщення може бути визнано
недійсним у судовому порядку у
випадках подання громадянами не
відповідаючих дійсності відомостей
про потребу в поліпшенні житлових умов,
порушення прав інших громадян або
організацій на зазначене в ордері жиле
приміщення, неправомірних дій
службових осіб при вирішенні питання
про надання жилого приміщення, а також
в інших випадках порушення порядку і
умов надання жилих приміщень. Вимогу
про визнання ордера недійсним може
бути заявлено протягом трьох років з
дня його видачі.

Так, стаття 128 ЖК України передбачає
порядок надання жилої площі в
гуртожитках, а саме, що жила площа в
гуртожитку надається за спільним
рішенням адміністрації підприємства,
установи, організації чи органу
кооперативної або іншої громадської
організації та відповідного
профспілкового комітету і комітету
комсомолу.

Судом встановлено і це підтвердив
в судовому засіданні представник
третьої особи ДП «Продмашжитло», а саме
його директор Гудзенко М.Ф., що ордер
ОСОБА_3 видано без рішення ПАТ
«Полтавський машинобудівний завод» та
без згоди ОСОБА_1

Отже, на підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині визнання ордеру №00015
серії 007 від 29.07.2014 року недійсним
підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.117 Житлового
кодексу Української РС у разі визнання
ордера на жиле приміщення недійсним
внаслідок неправомірних дій осіб, які
одержали ордер, вони підлягають
виселенню без надання іншого жилого
приміщення. Якщо громадяни, зазначені в
ордері, раніше користувалися жилим
приміщенням у будинку державного або
громадського житлового фонду, їм
повинно бути надано жиле приміщення,
яке вони раніше займали, або інше жиле
приміщення. У випадках визнання ордера
на жиле приміщення недійсним з іншим
підстав, крім випадку, передбаченого
частиною першою цієї статті, громадяни,
зазначені в ордері, підлягають
виселенню з наданням іншого жилого
приміщення або приміщення, яке вони
раніше займали.

Оскільки ордер №00015 серії 007 від
29.07.2014 року виданий на ім'я ОСОБА_3
визнано недійсним, отже він підлягає
виселенню з житлового приміщення
АДРЕСА_1, оскільки при отриманні ордера
не повідомив про припинення шлюбних
відносин з ОСОБА_1 та її згода на його
реєстрацію відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Отже, за таких обставин заявлена
позовна вимога про зняття з
реєстраційного обліку ОСОБА_3 не
підлягає до задоволення.

Керуючись, ст. 58,117 ЖК Української
РСР, ст.ст. 212-215 ЦПК України суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати недійсним ордер №00015
серії 007 від 29.07.2014 року виданий ОСОБА_3.

Виселити ОСОБА_3 з житлового
приміщення АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
О.К. Миронець