Номер провадження: 22-ц/785/5618/14
Головуючий у першій інстанції Гудіна
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Ступакова
О.А.

- Станкевича
В.А.

при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 -
представника ОСОБА_4 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 27.02.2014 року по справі за позовом ПАТ
«Перший Український Міжнародний Банк»
до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення боргу
за кредитним договором, договором
поруки,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом
до суду (а. с. 1-8), в якому просив стягнути
солідарно з відповідачів на його
користь заборгованість за кредитним
договором № 5745943 від 15.10.2007 року та
договором поруки № 5775367 від 15.10.2007 року
в загальному розмірі 133 713,43 грн., з яких:
заборгованість за сумою кредиту
складає 64 893,65 грн.; заборгованість за
непогашеними відсотками за
користування кредитом складає 54 453,78
грн.; пеня за порушення строків
виконання зобов'язань за кредитним
договором складає 14 366 грн., а також
судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач, як
зазначено в рішенні суду та вбачається
з позовної заяви, обгрунтовував тим, що
15.10.2007 року між позивачем та ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір № 5745943,
відповідно до умов якого позивач
зобов'язався надати йому кредит у сумі
163 800 грн., а останній зобов'язався
використати кредит за цільовим
призначенням, сплатити проценти за
користування кредитом та повернути
позивачу кредит частинами в розмірах, в
порядку та в строки, визначені
кредитним договором. 29.11.2010 року між
позивачем та ОСОБА_6 було укладено
додаткова угода № 9991172 до кредитного
договору, відповідно до якої ОСОБА_6
надана 2-га частина (транш) кредиту в
розмірі 70 830,64 грн. Виключне цільове
призначення 2-ої частини кредиту -
погашення простроченої частини
заборгованості позичальника за раніше
наданим 1-м траншем кредиту. Другий
транш кредиту надавався позичальнику
на строк до 29.09.2014 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_6 перед позивачем за
кредитним договором між банком та
ОСОБА_4 був укладений договір поруки №
5775367 від 15.10.2007 року з додатковою угодою
№ 5775367/20101129 від 29.11.2010 року, згідно якого
ОСОБА_4 поручилася перед банком за
виконання ОСОБА_6 зобов'язань за
кредитним договором.

Свої зобов'язання позивач виконав в
повному обсязі. Відповідачі порушили
умови кредитного договору, зокрема,
щодо повернення основної суми кредиту
та процентів за його використання.
ОСОБА_6 виконував свої зобов'язання з
15.10.2007 року по 09.10.2011 року. Починаючи з
10.10.2011 року ОСОБА_6 повністю припинив
виконання зобов'язань щодо сплати
процентів за користування кредитом.

Таким чином, сума нарахованих та
несплачених процентів за кредитним
договором за користування кредитом
станом на 26.11.2013 року включно складає 28
502, 33 грн., а за користування другим
траншем кредиту - 25 951,45 грн.

Починаючи з 16.02.2012 року, ОСОБА_6 також не
виконуються зобов'язання щодо
своєчасного повернення кредиту. Вимоги
позивача щодо повернення кредиту в
повному обсязі ОСОБА_6 не виконані, у
зв'язку з чим починаючи з 25.11.2013 року
виникла прострочена заборгованість за
основною сумою кредиту, а саме 64 893,65
грн.

При цьому, загальна сума пені за
порушення строків повернення основної
суми кредиту та сплати процентів за
користування кредитом станом на 26.11.2013
року складає 14 366 грн.

Відповідно до умов кредитного договору
та договору поруки, у разі порушення
зобов'язань, що випливають з кредитного
договору, відповідачі відповідають
перед позивачем як солідарні боржники.

Загальна заборгованість за кредитним
договором станом на 26.11.2013 року
становить 133 713,43 грн., з яких:
заборгованість за сумою кредиту - 64 893,65
грн., заборгованість за непогашеними
відсотками за користування кредитом - 54
453,78 грн., пеня за порушення строків
виконання зобов'язань - 14 366,00 грн.

Як зазначено в рішенні суду,
представник позивача надав заяву про
розгляд справи за його відсутністю,
відповідачі до суду не з'явилися,
причини неявки невідомі, сповіщені про
час та місце розгляду справи належним
чином.

Рішенням Суворовсьького районного
суду м. Одеси від 27.02.2014 року позов ПАТ
«Перший Український Міжнародний Банк»
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_1); ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце
проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_2) на користь ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ
УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»,
місцезнаходження: 83001, м. Донецьк, вул.
Університетська, 2 А; код СДРПОУ: 14282829,
заборгованість за кредитним договором
№ 5745943 від 15 жовтня 2007 року та договором
поруки № 5775367 від 15 жовтня 2007 року в
загальному розмірі 133 713,43 (сто тридцять
три тисячі сімсот тринадцять гривень 43
копійки), з яких: заборгованість за
сумою кредиту складає 64 893,65 гривні
(шістдесят чотири тисячі вісімсот
дев'яносто три гривні 65 копійок);
заборгованість за непогашеними
відсотками за користування кредитом
складає 54 453,78 гривні (п'ятдесят чотири
тисячі чотириста п'ятдесят три гривні 78
копійок); пеня за порушення строків
виконання зобов'язань за Кредитним
договором складає 14 366,00 гривень
(чотирнадцять тисяч триста шістдесят
шість гривень 00 копійок). Стягнуто в
рівних частках з ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
місце проживання: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1); ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_2) на користь ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ
УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» судові
витрати в розмірі 1 337,13 грн. (одна тисяча
триста тридцять сім грн. 13 коп).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4
через свого представника подала
апеляційну скаргу на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 27.02.2014 року, в якій просить рішення
суду від 27.02.2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог щодо ОСОБА_4
відмовити, посилаючись на те, що вважає
оскаржуване рішення суду є
необгрунтованим та таким, що винесено з
порушенням норм права.

Іншими учасниками процесу рішення суду
не оскаржується.

В судовому засіданні представник
позивача заперечувала проти
задовлення апеляційної скарги. Інші
учасники процесу в судове засідання не
з'явилися, причини неявки суду не
повідомили, клопотання про відкладення
розгляду справи від них на адресу суду
не надходили. Від представника ОСОБА_4
надійшло на адресу суду клопотання про
відкладення розгляду справи до
отримання витребуваних доказів згідно
її клопотання. Однак, у зв'язку з
відмовою в задоволенні клопотання про
витребування доказів, відсутні
підстави для відкладення розгляду
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах позовних вимог, межах
оскарження, доводів апеляційної скарги
та наданих доказів, судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду скасуванню,
в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь
ПАТ «Перший Український Міжнародний
Банк» заборгованості за кредитним
договором № 5745943 від 15 жовтня 2007 року та
договором поруки № 5775367 від 15 жовтня 2007
року в загальному розмірі 133 713,43 грн., з
яких: заборгованість за сумою кредиту
складає 64 893,65 грн.; заборгованість за
непогашеними відсотками за
користування кредитом складає 54 453,78
грн.; пеня за порушення строків
виконання зобов'язань за кредитним
договором складає 14 366 грн. та, в частині
стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Перший Український Міжнародний Банк»
судових витрат з ухваленням нового
рішення в цій частині, з наступних
підстав. При цьому, судова колегія
зазначає, що не робить висновків
стосовно не оскаржуваної частині
рішення щодо стягнення заборгованості
за кредитним договором з ОСОБА_6, який
не оскаржує рішення суду, а ОСОБА_4 в
апеляційній скарзі просить відмовити в
задоволенні позовних вимог лише
стосовно неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Задовольняючи позов ПАТ «Перший
Український Міжнародний Банк», суд
першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 15 жовтня
2007 року між Позивачем та Відповідачем 1
був укладений Кредитний договір № 5745943
до умов якого Позивач зобов'язався
надати Відповідачу 1 кредит у сумі 163
800,00 грн., а Відповідач 1 зобов'язався
використати кредит за цільовим
призначенням, сплатити проценти за
користування кредитом та повернути
Позивачу кредит частинами в розмірах, в
порядку та в строки, визначених
Кредитним договором та графіком (а. с.
19-31).

Тоді ж була укладена і Додаткова угода
№ 9991172 до Кредитного договору,
відповідно до якої надана 2-га частина
(транш) кредиту в розмірі 70 830,64 грн.
Виключне цільове призначення 2-ої
частини кредиту - погашення
простроченої частини заборгованості
Позичальника за раніше наданим 1-м
траншем кредиту. Другий транш кредиту
надається Позичальнику на строк до 29
вересня 2014 року (а. с. 32-35).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань Відповідача 1 перед
Позивачем за Кредитним договором між
Банком та Відповідачем 2 був укладений
Договір поруки № 5775367 від 15 жовтня 2007
року з Додатковою угодою № 5775367/20101129
від 29 листопада 2010 року, згідно якого
Відповідач 2 поручився перед Банком за
виконання Відповідачем 1 зобов'язань за
Кредитним договором (а. с. 39-48).

Позивач виконав свої зобов'язання за
Кредитним договором та надав
Відповідачу 1 кредит у сумі 163 800,00 грн ,
про що свідчить платіжне доручення №
1000 від 15 жовтня 2007 року ( а. с. 49).

14 жовтня 2013 року Відповідачу 1 була
надіслана Вимога достроково повернути
всю суму кредиту та проценти за
користування кредитом, а також про
сплату пені (а. с. 36-38).

Згідно п. 3.1. Договору поруки, у разі
порушення Зобов'язання Боржником
Кредитор направляє Поручителю
письмову вимогу виконати Зобов'язання
(або ту чи іншу його частину). Кредитор
не зобов'язаний підтверджувати яким-би
то не було чином факт невиконання
Зобов'язання Боржником. Вимога
Кредитора буде достатньою для
Поручителя підставою виконати
Зобов'язання на суму, вказану в такій
вимозі, без будь-яких застережень, умов
чи вимог до Кредитора про надання
додаткової інформації чи документів.

Відповідно до пп. 3 п. 24 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову.

За загальним правилом, на особу
покладається обов'язок вжити всіх
залежних від неї заходів щодо
належного виконання взятого на себе
зобов'язання (абзац 2 частини 1 статті 614
ЦК).

Неналежне ставлення до виконання цього
обов'язку свідчить про вину особи, яка є
безумовною підставою для
відповідальності за порушення
зобов'язання.

За таких обставин суд першої інстанції,
керуючись ст. ст. 258, 526, 553, 554, 549, 610, 611, 614,
629, 1048, 1050 ЦК України, постановою Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», ст. ст. 57, 60,
130, 169, 174, 175, 209, 212- 215,218 ЦПК України,
задовольнив позов позивача.

Однак, судова колегія не погоджується з
висновками суду першої інстанції, в
оскаржуваній частині рішення, оскільки
суд першої інстанції дійшов до таких
висновків неповно з'ясувавши
обставини, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Так в судовому засіданні встановлено
та підтверджується матеріалами справи,
що 15.10.2007 року між позивачем та ОСОБА_6
було укладено кредитний договір № 5745943
(а. с. 19-27), відповідно до умов якого
позивач зобов'язався надати ОСОБА_6
кредит у розмірі 163 800 грн. на строк до
15.10.2014 року, з процентною ставкою за
користування кредитом в розмірі 16,90%
річних, а позичальник зобов'язався
використати кредит за цільовим
призначенням, сплатити проценти за
користування кредитом та повернути
позивачу кредит в порядку та в строки,
визначені кредитним договором.

29.11.2010 року між позивачем та ОСОБА_6 було
укладено додаткову угоду № 9991172 до
кредитного договору (а. с. 32-35),
відповідно до якої ОСОБА_6 надана 2-га
частина (транш) кредиту в розмірі 70 830,64
грн. під 19% річних. Виключне цільове
призначення 2-ої частини кредиту -
погашення простроченої частини
заборгованості позичальника за раніше
наданим 1-м траншем кредиту. Другий
транш кредиту надавався позичальнику
на строк до 29.09.2014 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання ОСОБА_6 за кредитним
договором та додатковою угодою до
нього, між позивачем та ОСОБА_4 був
укладений договір поруки № 5775367 від
15.10.2007 року (а. с. 39-44) з додатковою угодою
№ 5775367/20101129 від 29.11.2010 року (а. с. 45-48),
відповідно до якого ОСОБА_4 поручилася
перед банком за виконання ОСОБА_6
зобов'язань за кредитним договором.

Свої зобов'язання позивач за кредитним
договором виконав, що не заперечується
відповідачами відповідно до
матеріалів справи. Однак, в зв'язку з
неналежним виконанням своїх
зобов'язань ОСОБА_6 за вказаним
кредитним договором у нього виникла
заборгованість в сумі 133 713,43 грн. (а. с.
9-17).

П. 3.5.7. кредитного договору передбачено
право кредитора на дострокове
повернення кредиту із розрахованими
процентами (а. с. 22-23), яким скористався
позивач, звернувшись до нотаріуса про
видачу виконавчого напису, який було
видано 01.09.2010 року за № 1144 про стягнення
з ОСОБА_6 на користь позивача грошової
суми в розмірі 338 121,73 грн. (а. с. 109-110),
заборгованості за вищевказаним
кредитним договором, що підтвердила в
судовому засіданні в суді апеляційної
інстанції представник позивача.

Проте, вимога до поручителя (ОСОБА_4)
позивачем не пред'являлася, докази
цього в матеріалах справи відсутні та
суду апеляційної інстанції не надані, а
з позовом до ОСОБА_4 як поручителя
позивач звернувся лише 28.11.2013 року (а. с.
1).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» при
вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явлення вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитородавцем або до повного
виконання поручителем взятих на себе
зобов'язань не може розглядатися як
установлення строку дії поруки,
оскільки це не відповідає вимогам
статті 252 ЦК України, згідно з якою
строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Враховуючи викладене, та те, що в
договорі поруки та в додатковій до
нього угоді (а. с. 39-48) не встановлено
конкретного строку його дії, судова
колегія вважає, що порука відповідачки
ОСОБА_4 за вказаним договором поруки
від 15.10.2007 року та додаткової до нього
угоди від 29.11.2010 року припинилася, у
зв'язку з пропуском позивачем
шестимісячного строку пред'явлення
вимоги до поручителя (ОСОБА_4).

За таких обставин, відсутні правові
підстави для стягнення з відповідачки
ОСОБА_4, як поручителя, заборгованості
за кредитним договором (позичальником
за яким є ОСОБА_6), забезпеченого її
порукою, яка припинилася, а також в
зв'язку з цим, відсутні відповідно до
ст. 88 ЦПК України і правові підстави для
стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача
судових витрат.

Таким чином, на підставі наведеного,
судова колегія, не роблячи висновків
стосовно не оскаржуваної частини
рішення суду, частково погоджується з
доводами апеляційної скарги, в частині
припинення поруки, та вважає, що
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 27.02.2014 року необхідно
скасувати, в частині стягнення з ОСОБА_4
на користь позивача заборгованості за
кредитним договором № 5745943 від 15.10.2007
року та договором поруки № 5775367 від
15.10.2007 року в загальному розмірі 133 713,43
грн., з яких: заборгованість за сумою
кредиту складає 64 893,65 грн.;
заборгованість за непогашеними
відсотками за користування кредитом
складає 54 453,78 грн.; пеня за порушення
строків виконання зобов'язань за
кредитним договором складає 14 366 грн.
та, в частині стягнення з ОСОБА_4 на
користь позивача судових витрат і
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог позивача в
цій частині. В іншій частині рішення
підлягає залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги судова
колегія не приймає до уваги, оскільки
враховуючи викладене та те, що рішення
відносно апелянтки скасовується у
зв'язку з припиненням поруки, вони не
мають в даному випадку правового
значення.

Крім того, з позивача відповідно до ст.
88 ЦПК України підлягають стягненню
судові витрати - судовий збір за
подання апеляційної скарги ОСОБА_4 в
розмірі 1 705 грн. 20 коп. на користь
держави, враховуючи відстрочку ОСОБА_4
сплати судового збору до ухвалення
судового рішення (а. с. 122), а на користь
ОСОБА_4 - 121 грн. 80 коп., враховуючи
часткову сплату нею судового збору при
поданні апеляційної скарги (а. с. 96).

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
представника ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 27.02.2014 року по справі
за позовом ПАТ «Перший Український
Міжнародний Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про
стягнення боргу за кредитним
договором, договором поруки скасувати,
в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь
ПАТ «Перший Український Міжнародний
Банк» заборгованості за кредитним
договором № 5745943 від 15 жовтня 2007 року та
договором поруки № 5775367 від 15 жовтня 2007
року в загальному розмірі 133 713,43 грн., з
яких: заборгованість за сумою кредиту
складає 64 893,65 грн.; заборгованість за
непогашеними відсотками за
користування кредитом складає 54 453,78
грн.; пеня за порушення строків
виконання зобов'язань за кредитним
договором складає 14 366 грн. та в частині
стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Перший Український Міжнародний Банк»
судових витрат.

Ухвалити нове рішення, в цій
частині, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог ПАТ «Перший
Український Міжнародний Банк» до
ОСОБА_4.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Стягнути з ПАТ «Перший Український
Міжнародний Банк» на користь держави
судовий збір за подання апеляційної
скарги в розмірі 1 705 грн. 20 коп., а на
користь ОСОБА_4 - 121 грн. 80 коп.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області
О.Д. Варикаша

О.А. Ступаков

В.А. Станкевич