Справа № 2-5404/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року
місто
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Остич Л.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1
- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах
якого на підставі довіреності виступає
представник ОСОБА_2, до виконавчого
комітету Ужгородської міської ради про
стягнення безпідставно набутих
коштів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі
довіреності виступає представник
ОСОБА_2, звернувся до Ужгородського
міськрайонного суду з зазначеною
позовною заявою, мотивуючи її тим, що
рішенням ІV сесії V скликання
Ужгородської міської ради №621 від 5
лютого 2008 року ОСОБА_1, як пенсіонеру
співробітнику УСБУ в Закарпатській
області, було надано у приватну
власність земельну ділянку в районі
вул.Озерної в м.Ужгороді, площею 0,098 га
поз.379 та зобов'язано здійснити
предоплату до бюджету міста коштів на
розвиток інженерних мереж з розрахунку
25,00грн. за один квадратний метр
протягом 30 календарних днів з моменту
підписання рішення сесії міським
головою згідно із рішенням
Ужгородської міської ради від 23.11.2006р.
№99 «Про умови надання земельних
ділянок для індивідуального житлового
будівництва».

25.11.2008 року ОСОБА_1 було здійснено
оплату до бюджету міста у розмірі 24500
грн. та в подальшому він отримав
реєстраційну картку земельної ділянки
серії АБД №286137 від 26.11.2008 р. та
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ №458668.

Згодом, йому стало відомо, що рішення
міської ради від 23.11.2006 р. №99 «Про
умови надання земельних ділянок для
індивідуального житлового
будівництва» постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 07.04.2009р. по
адміністративній справі №2а-79/09
визнано незаконним.

З метою відтворення справедливості
12.05.2011 р. ОСОБА_1 було оформлено
звернення до відповідача про
повернення коштів, спрямованих на
оплату послуг, які визнанні в
подальшому незаконними щодо їх
вимагання, однак в задоволенні такої
йому було відмовлено, а тому він
змушений звернутись за захистом своїх
прав та інтересів до суду.

Позивач вважає, що виконавчий комітет
Ужгородської міської ради без
достатніх правових підстав заволодів
його грошовими коштами у розмірі
24500грн., а тому зобов'язаний повернути
цю суму коштів з врахуванням індексу
інфляції та трьох процентів річних від
простроченої суми.

У процесі розгляду справи представник
позивача уточнив позовні вимоги в
частині суми індексу інфляції і трьох
процентів річних, та просить суд
стягнути з виконавчого комітету
Ужгородської міської ради на користь
ОСОБА_1 33452,43 грн., з яких: безпідставно
набуті грошові кошти у розмірі 24500 грн.,
індекс інфляції за період з 28.04.2009 р. по
29.10.2013 року в розмірі 5639,90 грн.; три
проценти річних у розмірі 3312,53 грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 уточнені
позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити, стягнути з відповідача
на користь його довірителя 33452,43 грн.
безпідставно набутих коштів, а також
судові витрати.

Представник відповідача - виконавчого
комітету Ужгородської міської ради у
судове засідання не з'явився повторно,
хоча про час і місце розгляду справи
був повідомлений своєчасно і належним
чином.

Згідно наявних у справі письмових
заперечень представника відповідача
Орбан Н., виконком Ужгородської міської
ради не визнає позовні вимоги ОСОБА_1,
вважає їх безпідставними, посилаючись
на те, що п.1 рішення Ужгородської
міської ради №621 від 05.02.2008 року ОСОБА_1
була передана у приватну власність
земельна ділянка. На момент винесення
даного рішення позивачу було відомо
про діючі рішення ради №99 від 23.11.2006
року та №245 від 21.02.2007 року, якими
передбачалось перерахування коштів у
разі виділення земельної ділянки.
Жодних договорів міська рада з ОСОБА_1
на перерахування коштів на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста не укладалось.
Позивач отримав земельну ділянку,
покращив своє матеріальне благо і в
добровільному порядку сплатив кошти на
розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста. Його
ніхто не змушував це робити. В
подальшому виконавчий комітет
Ужгородської міської ради, як головний
розпорядник бюджетних коштів, згідно
рішень сесії протягом 2008-2009 р.р.
перерахував новоствореним товариствам
забудовникам 50% від нарахування
внесків для пайової участі в розвитку
соціальної та інженерно-транспортної
інфраструктури міста, а також
індивідуальних житлових районів,
перерахованих громадянами
індивідуальними забудовниками
новостворених індивідуальних житлових
масивів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані докази, суд приходить
до наступних висновків:

Рішенням IV сесії V скликання
Ужгородської міської ради від 05.02.2008 р.
№621 ОСОБА_1 була надана у приватну
власність земельна ділянка для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в районі вул.Озерна
м.Ужгород площею 0,098 га (поз.379).

Пунктом 8 даного рішення зобов'язано
громадян створити товариства
забудовників для централізованого
розвитку інфраструктури за рахунок
коштів забудовників. Документи, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку, видати членам
створеного товариства

Судом встановлено, що для оформлення
державного акту на право власності на
земельну ділянку відповідачем було
зобов'язано ОСОБА_1 здійснити
переплату до бюджету міста коштів на
розвиток інженерних мереж з розрахунку
25,00грн. за один квадратний метр
протягом 30 календарних днів згідно із
рішенням Ужгородської міської ради від
23.11.2006р. №99 «Про умови надання
земельних ділянок для індивідуального
житлового будівництва».

На виконання такої вимоги, 25 листопада
2008 року ОСОБА_1 було перераховано суму в
розмірі 24500 грн. з призначенням платежу
«внесення коштів на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м.Ужгород в районі
вул.Озерна, поз.379», що підтверджується
квитанцією №1 від 25.11.2008 р.

26 листопада 2008 року ОСОБА_1 видано
реєстраційну картку земельної ділянки
серії АБД №286137 та державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ №458668.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення Ужгородської міської ради від
23.11.2006р. №99 «Про умови надання
земельних ділянок для індивідуального
житлового будівництва», яким
встановлені обов'язкові умови при
вирішенні питань про надання у
приватну власність громадянам
земельних ділянок для індивідуального
житлового будівництва, постановою
Ужгородського міськрайонного суду від
7 квітня 2009 року по справі №2а-79/09, яка
набрала законної сили, було визнано
незаконним та скасовано.

Даною постановою встановлено, що всі
питання, пов'язані з виготовленням
будь-яких технічних умов будівництва
житлового будинку на земельній ділянці
та пов'язані з цим витрати, в т.ч. і
сплата коштів замовників, що
залучаються для розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населених пунктів
згідно постанови КМ України «Про
встановлення граничного розміру
коштів замовників, що залучаються для
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населених
пунктів» від 24.01.2007 p. №40, повинні
вирішуватися вже після отримання у
власність земельної ділянки, а не при
вирішенні питання її надання.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Аналізуючи в сукупності зібрані
докази, суд приходить до переконання,
що зобов'язання позивача сплатити
кошти на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м.Ужгород в районі
вул.Озерна (поз.379), до моменту
оформлення ним права власності на
земельну ділянку, яка знаходяться за
вказано адресою, було безпідставним.

Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може
бути примушена до дій, вчинення яких не
є обов'язковим для неї.

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Одним із способів такого
захисту є відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди (ст.15 ЦК України).

Суд не може погодитись з письмовими
запереченнями представника
відповідача як на підставу для відмови
у задоволенні позовних вимог
перерахування виконавчим комітетом
Ужгородської міської ради 50% внесених
коштів на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури.

Перерахування виконкомом товариствам
забудовників для централізованого
розвитку інфраструктури чи об'єднанням
власників земельних ділянок грошових
коштів на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури виходить за межі
предмету даного спору і не створює
взаємозв'язок між правовідносинами,
визначеними ч.1 ст.1214 ЦК України щодо
набуття майна або збереження його у
себе без достатньої правової підстави,
зобов'язання відшкодувати всі доходи,
які вона одержала або могла одержати
від цього майна з часу, коли ця особа
дізналася або могла дізнатися про
володіння цим майном без достатньої
правової підстави.

Тобто, одержання грошових коштів
позивача на рахунок відповідача на
підставі рішення Ужгородської
міської ради, яке в подальшому було
скасовано в судовому порядку, як
незаконне, стягується із застосуванням
санкцій, встановлених ЦК України без
з'ясування причин та законності їх
використання.

Частиною 3 статті 536 ЦК України
визначено, що у разі безпідставного
одержання чи збереження грошей
нараховуються проценти за
користування ними.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час простроченні, а
також три процента річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З наданого представником позивача
розрахунку слідує, що індекс інфляції
виходячи з суми грошових коштів 24500
грн., за період з 28.04.2009 р. по 29.10.2013 року
становить 5639,90 грн., а три проценти
річних від простроченої суми становить
3312,53 грн.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до
уваги, що виконавчий комітет
Ужгородської міської ради, який у
відповідності до ст.28 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
є головним розпорядником коштів
внесених громадянами до цільового
фонду соціально-екологічного розвитку
міста, після скасування постановою
Ужгородського міськрайонного суду від
07.04.2009 року по справі №2а-79/09 рішення
Ужгородської міської ради від 23.11.2006р.
№99 «Про умови надання земельних
ділянок для індивідуального житлового
будівництва», на підставі якого ОСОБА_1
перераховано на рахунок відповідача
кошти на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м.Ужгород в районі
вул.Озерна (поз.379) в розмірі 24500,0 грн.,
використовує ці кошти безпідставно,
суд приходить до висновку, що позовну
заяву ОСОБА_1 є обґрунтованою та
підлягає до задоволення.

У відповідності до ст.88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача на
користь ОСОБА_1, пропорційно до
задоволених вимог, сплачене ним при
зверненні до суду державне мито
(судовий збір) в розмірі 334,52 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі
120 грн.

На підставі ст.7 Закону України «Про
судовий збір» слід повернути ОСОБА_1
зайво сплачений судовий збір у розмірі
208,49 грн.

Керуючись ст.ст.526, 625, 1214 ЦК України, ст.
ст. 4, 5, 14, 60, 83, 88, 208, 209, 212,-215, 218, 294 ЦПК
України, суд, -

Р І Ш И В :

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 -
задовольнити.

Стягнути з виконавчого комітету
Ужгородської міської ради на користь
ОСОБА_1 33452,43 грн., з яких: безпідставно
набуті грошові кошти у розмірі 24500 грн.,
індекс інфляції за період з 28.04.2009 р. по
29.10.2013 року в розмірі 5639,90 грн.; три
проценти річних у розмірі 3312,53 грн.

Стягнути з виконавчого комітету
Ужгородської міської ради на користь
ОСОБА_1 сплачене державне мито (судовий
збір) в розмірі 334,52 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120 грн.

Повернути ОСОБА_1 зайво сплачений
судовий збір у розмірі 208,49 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Микуляк П.П.