Справа № 714/1024/14-ц
Провадження № 6/714/14/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2014 р.
Герцаївський
районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого-судді:

Козловської Л.Д.

секретар:
Онофрей Ш.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Герца цивільну
справу за поданням відділу державної
виконавчої служби Герцаївського
районного управління юстиції про
тимчасову заборону виїзду за межі
України, суд,-

В С Т А Н О В И В :

27.10.2014 начальник відділу ДВС
Герцаївського РУЮ ОСОБА_1 звернувся до
суду з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки
ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв’язку з ухиленням від
виконання боргових зобов'язань згідно
вимоги про сплату недоїмки № Ф-5У від
28.02.2013 року, у розмірі 4572,42 грн. та вимоги
про сплату недоїмки № Ф-88У від 28.02.2013
року, у розмірі 1194,03 грн., посилаючись на
те, що відповідно до даних вимог були
відкриті виконавчі провадження №№
44119165 та 44119012. Постанови про відкриття
виконавчих проваджень були направлені
боржникові та стягувачу, та надано
боржникові самостійний строк 7 днів для
сплати заборгованості. Свої
зобов’язання боржник не виконує.
Протягом виконання вимог виконавчих
документів боржник ОСОБА_2 має
можливість у будь якій час залишити
територію України та виїхати за кордон,
у зв’язку з чим просить суд тимчасово
заборонити її виїзд за кордон, до
виконання зобов’язань перед
стягувачем.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Представник відділу ДВС Герцаївського
РУЮ в судове засідання не з'явився, хоча
належним чином був повідомлений про
місце та час розгляду справи. Про
причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відмову в
задоволенні подання, виходячи з
наступного.

Згідно матеріалів подання встановлено,
що на виконанні відділу знаходиться
наступні виконавчі провадження:
виконавче провадження № 44119165 відкрите
на підставі вимоги № Ф-88У від 05.06.2013
року Управління ПФУ у Герцаївському
районі про стягнення недоїмки зі
сплати єдиного внеску у сумі - 1194,03 грн.
на користь держави та виконавче
провадження № 44119012 відкрите на
підставі вимоги № Ф-5У від 28.02.2013 року
Управління ПФУ у Герцаївському районі
про стягнення недоїмки зі сплати
єдиного внеску у сумі - 2805,60 грн. на
користь держави з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1;-
код. НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3.

З матеріалів подання державного
виконавця вбачається, що боржник немає
постійної роботи, місця проживання а
також майна, на яке можна було б
звернути стягнення у погашення
заборгованості.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону «Про
виконавче провадження» державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням. Виходячи з
сенсу словосполучення «ухилення від
виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)», вжите
законодавцем у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону №
3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV,
позначає з об'єктивної сторони такі
діяння (дії чи бездіяльність) особи
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні нею
зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання. Це
також є підставою для звернення з
поданням до суду для вирішення питання
про застосування до такої особи
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки це не буде доведено. Відповідно до
положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання. У
зв'язку з цим з метою всебічного і
повного з'ясування всіх обставин
справи, встановлення дійсних прав та
обов'язків учасників спірних
правовідносин, суду належить з'ясувати,
чи дійсно особа свідомо не виконувала
належні до виконання зобов'язання в
повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань є оціночним поняттям.
Теоретично їх невиконання може бути
зумовлене об'єктивними причинами,
наприклад, внаслідок відсутності
майна, роботи, незадовільного
фінансового стану, тривалого
відрядження, важкої хвороби тощо.
Однак, воно може мати й принципово інше
походження, суб'єктивне, коли боржник
свідомо ухиляється від виконання - має
змогу виконати зобов'язання у повному
обсязі або частково, але не робить
цього без поважних причин. Критерій
достатності вжитих боржником з метою
належного виконання зобов'язання
заходів визначається судом. Саме
невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Стаття 377-1 ЦПК України, в порядку якої
звернувся державний виконавець,
регламентує процедуру введення судом
тимчасового обмеження у виїзді за
кордон при виконанні судових рішень та
рішень інших органів (посадових осіб).
Вказана можливість є виключним засобом
реагування на факт ухилення боржника
від виконання рішення суду,та рішень
інших органів, оскільки відповідно до
ст. 16 Міжнародного пакту про
громадянські і політичні права від
16.12.1966 року, кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Це право не може бути
об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які
передбачені законом, які є необхідними
для охорони державної безпеки,
громадського порядку, здоров'я чи
моральності населення або прав та
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.
Відповідно до ст.2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до неї
зі змінами, внесеними Протоколом № 11,
які у відповідності до ст.9 Конституції
України, Закону України «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основних свобод від 04.11.1950 р.»
від 17.07.1997 р., є частиною національного
законодавства України, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цього права не можуть бути встановлені
жодні обмеження, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

В обґрунтування подання державний
виконавець посилається на те, що
боржник на виклики державного
виконавця не з`являється та ігнорує
виконання вимог УПФ в Чернівецькій
області, про причини невиконання
обов’язків щодо погашення боргу не
повідомляє, та станом на 20.10.2014 року, за
боржником заборгованість складає
4459,60грн., з них 459,97 грн. виконавчий збір
та виконавчі витрати. Протиправні дії з
боку боржника суттєво підрівняють
діяльність державної виконавчої
служби України, негативно впливають на
імідж ДВС та робить утрудненим
виконання зобов’язань покладених на
ДВС згідно Закону. Але, в матеріалах
подання державний виконавець не надав
суду відомості про те чи дійсно
боржнику відправлялися постанови про
відкриття виконавчого провадження,
відсутня відомості про виклик в ДВС
(копія реєстру на відправлення
рекомендованої кореспонденції з
вимогою до ОСОБА_2Д.) про явку до відділу
державної виконавчої служби. Таким
чином, суд приходить до висновку про те,
що боржник може бути необізнаною про
існування відкритих на нього
виконавчих проваджень та покладених на
нього обов’язків перед виконавчою
службою.

Факт умисного ухилення ОСОБА_2 від
виконання покладених на неї перед
стягувачем обов’язків спростовується
тим, що згідно листа Управління
пенсійного фонду України в
Герцаївському районі Чернівецької
області № 2706/03 від 04.07.2014 року, останні
направили ОСОБА_2 вимогу №05-У щодо
стягнення заборгованості на суму 4572,42
грн. В свою чергу, боржником була
погашена частина заборгованості в
розмірі 1766,82 грн. Залишок несплаченої
суми становить 2805,60 грн. Даний факти
свідчать про те, що боржник, достовірно
знаючи про заборгованість перед
стягувачем, частково погасив суму
заборгованості, що є підтвердженням
того, що боржник не ухилення від
погашення заборгованості.

У вимогах подання державний виконавець
просить суд задовольнити вимоги та
направити ухвалу на виконання їм а
також Адміністрації Державної
прикордонної служби України.

Зміст і форма подання державного
виконавця визначено Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, затверджену наказом Мін’юсту
України від 02.04.2012 року № 512/5
зареєстровану у Мін'юсті України 02.04.2012
року за №489/20802 (далі по тексту
Інструкція), яка, зокрема містить
окремий розділ ХІ "Обмеження у праві
виїзду за межі України та заборона
в'їзду в Україну" та визначає, які
документи мають бути додані до подання.
П. 11.3. розділу ХІ Інструкції
передбачено, що державний виконавець
не пізніше наступного дня після
надходження ухвали суду про тимчасове
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України до виконання нею
своїх зобов'язань направляє засвідчену
судом копію цієї ухвали для виконання
до Адміністрації Державної
прикордонної служби України. У зв’язку
з цим у вимозі про направлення ухвали
даному органу слід відмовити за
безпідставністю та роз’яснити ВДВС
Герцаївського РУЮ положення
інструкції п.11.3. розділу ХІ Інструкції.

Також слід зауважити, що Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
встановлено порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України та
в'їзду в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок,
визначаються випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлюється порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» передбачено, що
громадянину, який має паспорт, може
бути тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої статті 6
зазначеного Закону.

Проте, державним виконавцем не надано
суду доказів тому, що у боржника ОСОБА_2
є закордонний паспорт.

Суд, розглянувши надані матеріали,
вважає, що державним виконавцем не
надано жодних доказів, підтверджуючих,
що боржник ухиляється від сплати боргу,
а також не вбачається обґрунтованості
припущення, що вирішення питання про
заборону боржникові виїзду за кордон
сприятиме виконанню вимог щодо
погашення неустойки (заборгованості)
та що взагалі є підстави вважати, що
ОСОБА_2 має намір виїхати за кордон.

Також державний виконавець в поданні
зазначає, що протягом виконання вимог
виконавчого документа боржник ОСОБА_2
має можливість у будь якій час залишити
територію України та виїхати за кордон.
В такому разі виконати рішення у даний
справі взагалі буде неможливо. Данні
твердження являються лише нічим не
підтвердженими припущеннями.
Наявність лише самого зобов'язання не
наділяє начальника ВДВС правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Таким чином, оскільки, доводи у поданні
не знайшли своє підтвердження, суд
дійшов до висновку вимоги подання
державного виконавця задоволенню не
підлягають.

На підставі ст. 9, 33 Конституції
України, ст. 377-1 ЦПК України, ЗУ «Про
порядок обмеження виїзду з України та
в'їзду в Україну громадян України»,
статті 6 ЗУ «Про виконавче
провадження», «Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень», затверджену наказом Мінюсту
України від 02.04.2012 року № 512/5, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання начальника
відділу державної виконавчої служби
Герцаївського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 -
відмовити.

Роз’яснити державному виконавцю п.11.3.
розділ ХІ "Обмеження у праві виїзду за
межі України та заборона в'їзду в
Україну" Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затверджену наказом Мін’юсту України
від 02.04.2012 року № 512/5 зареєстровану у
Мін'юсті України 02.04.2012 року за №489/20802.

Ухвала може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Герцаївський районний суд
Чернівецької області шляхом подачі в 5 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а особами,
які не були присутніми при
проголошенні рішення - в той же строк з
дня отримання його копії.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: