Ухвала

іменем україни

02 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго», треті особи:
Регіональне відділення Фонду
Державного майна України в Одеській
області, Одеська міська рада,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комплекс», про
зобов'язання укласти договір про
користування електричною енергією,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ПАТ «ЕК Одесаобленерго», треті особи:
Регіональне відділення Фонду
Державного майна України в Одеській
області, Одеська міська рада, ТОВ
«Комплекс», про зобов'язання укласти
договір про користування електричною
енергією.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 18 квітня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 19 червня 2014 року зазначене
судове рішення скасовано та позов
задоволено.

Зобов'язано ПАТ «ЕК Одесаобленерго»
укласти з ОСОБА_1 окремий договір про
користування електричною енергією.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «ЕК
Одесаобленерго» просить рішення
апеляційного суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 є наймачем кімнати АДРЕСА_1, що
підтверджується ордером від 19
листопада 1987 року № 117.

Власником зазначеного гуртожитку з 09
серпня 2006 року на підставі рішення
господарського суду Одеської області
від 15 липня 2005 року було ТОВ «Комплекс»,
що підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

Між ПАТ «ЕК Одесаобленерго» як
постачальником та ТОВ «Комплекс» як
споживачем було укладено договір про
постачання електричної енергії від 04
березня 2011 року № 109300, в тому числі до
гуртожитку у будинок АДРЕСА_1.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 09 квітня 2013 року, за
наслідками перегляду рішення суду від
15 липня 2005 року у зв'язку із
нововиявленими обставинами, в позові
ТОВ «Комплекс» відмовлено. Рішення
суду першої інстанції набрало законної
сили на підставі ухвали Одеського
апеляційного господарського суду від 24
квітня 2013 року.

Рішенням Одеської міської ради від 17
грудня 2013 року № 4215 надано згоду на
приймання-передачу до комунальної
власності територіальної громади м.
Одеси гуртожитків, які знаходилися на
балансі ТОВ «Комплекс», в тому числі й
гуртожитку у будинку АДРЕСА_1 з
подальшою передачею на утримання ОК
«Магнолія».

На час розгляду справи судом першої
інстанції рішення Одеської міськради
не виконано, гуртожиток в
обслуговування ОК «Магнолія» не
переданий.

22 травня 2013 року позивач звернулася до
ПАТ «ЕК Одесаобленерго» з заявою про
надання можливості здійснювати оплату
за отриману електричну енергію
безпосередньо ПАТ «ЕК
«Одесаобленерго» в особі Північного
РЕМ.

ПАТ «ЕК Одесаобленерго» листом від 11
червня 2013 року позивачу була надана
відповідь та роз'яснено порядок
укладення договорів з фізичними
особами.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення,
зазначав, що матеріали справи не
містять доказів наявності боргу
позивача перед відповідачем за сплату
електроенергії; того, що технічний стан
розрахункового засобу обліку, яким
обладнана електроустановка, тобто
кімната АДРЕСА_1 не відповідає вимогам
нормативно-технічних документів; того,
що позивачем не створені технічні
можливості щодо забезпечення
безперешкодного доступу представників
постачальника електричної енергії
підприємства, що здійснює передачу
електричної енергії, до власних
електричних установок для контролю за
рівнем споживання електричної енергії,
а також для виконання відключення та
обмеження споживання відповідно до
встановленого правилами порядку.
Відповідачем не надано доказів того, що
позивачем порушені вимоги п. 12.6 Правил
користування електричною енергією та
існують підстави для відмови позивачу
в укладанні договору.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права; наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго» відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 19 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
О.І. Євтушенко

В.І. Журавель