Справа № 2-94/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.
,

при секретарі - Кравцовій Ю.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про
скасування заходів забезпечення
позову по цивільній справі № 2-94/11 за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ
майна подружжя, та за позовом третьої
особи із самостійними вимогами ОСОБА_3
до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання права
власності, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з
вищезазначеною заявою, мотивуючи свої
вимоги тим, що ухвалою Подільського
районного суду м. Києва від 10.04.2009 року
накладено арешт на майно, а саме:
гаражний бокс НОМЕР_2 в гаражному
кооперативі «Вимпел», який
розташований по АДРЕСА_1 та автомобіль
марки «Мерседес-Бенс», кузов № НОМЕР_1,
державний номер НОМЕР_3, 1980 року
випуску.

Зазначає, що під час судового розгляду
було встановлено, що автомобіль марки
«Мерседес-Бенс», д/н, НОМЕР_3, належить
йому на підставі договору дарування, і
позивач відмовився від позовних вимог
в частині розподілу автомобіля.

Враховуючи вищевикладене, а також
керуючись ст. 24 Кодексу про шлюб та
сім'ю України та ст.ст. 151, 153, 154 ЦПК
України звертається з даною заявою до
суду та просить винести ухвалу про
скасування заходів забезпечення
позову відносно автомобіля марки
«Мерседес-Бенс», д/н, НОМЕР_3.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день, час та місце
розгляду заяви повідомлені вчасно та
належним чином, причини неявки суду
невідомі.

Суд вважає за можливе розглядати заяву
у відсутність зазначених осіб
відповідно до вимог ч. 5 ст. 154 ЦПК
України, оскільки їх неявка не
перешкоджає розгляду питання про
скасування заходів забезпечення
позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява
підлягає задоволенню, однак з інших
підстав, оскільки з моменту її подання
до суду та розгляду змінилися певні
обставини, виходячи з наступних
підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в
провадженні суду дійсно перебувала
цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, та за
позовом третьої особи із самостійними
вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
визнання права власності.

10.04.2009 року ухвалою суду було
задоволено клопотання позивачки про
забезпечення позову та накладено арешт
на майно ОСОБА_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, а саме: на гаражний
бокс НОМЕР_2 в кооперативі «Вимпел», що
знаходиться в АДРЕСА_1; автомобіль
марки «Мерседес Бенс», кузов № НОМЕР_1,
державний номер НОМЕР_3, 1980 року
випуску, до вирішення спору по суті
(том 1, а.с. 12).

03.12.2013 року рішенням суду позов ОСОБА_2
задоволено в повному обсязі, а саме, суд
вирішив в порядку поділу спільного
майна подружжя виділити у власність
ОСОБА_2 1/2 частину гаражного
боксуНОМЕР_2, загальною площею 65,8 кв.м.,
в ГК «Вимпел» по АДРЕСА_1. Припинити
право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину
гаражного боксу НОМЕР_2, загальною
площею 65,8 кв.м., в ГК «Вимпел» по АДРЕСА_1
з виплатою їй компенсації вартості
даної частки в розмірі 145152,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію за 1/2 частину
гаражного боксу НОМЕР_2, загальною
площею 65,8 кв.м., в ГК «Вимпел», за
адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 145 152, 50 грн.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину гаражного боксу НОМЕР_2,
загальною площею 65,8 кв.м., в ГК «Вимпел»,
за адресою: АДРЕСА_1, що належала на
праві власності ОСОБА_2.

В позові третьої особи із самостійними
вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
визнання права власності - відмовлено
(том 3, а.с. 224-230).

14.05.2014 року рішенням колегії суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва,
вищезазначене рішення Подільського
районного суду м. Києва, змінено в
частині задоволення позову ОСОБА_2 та
викладено резолютивну частину рішення
в наступній редакції: «позов
задовольнити частково. Визнати за
ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину
гаражного боксу НОМЕР_2, загальною
площею 65,8 кв.м., в ГК «Вимпел», за
адресою: АДРЕСА_1. В іншій частині вимог
відмовити». В решті рішення суду
залишено без змін (том 4, а.с. 173-175).

25.06.2014 року ухвалою Колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, рішення Подільського районного
суду м. Києва від 03.12.2013 року у незмінній
після апеляційного перегляду частині
та рішення Апеляційного суду м. Києва
від 14.05.2014 року, залишено без змін (том 5,
а.с. 107-108).

З викладеного вбачається, що спір який
існував між сторонами стосовно поділу
майна подружжя та про визнання права
власності наданий час судами
вирішений і рішення судів набрали
законної сили.

Стаття 151 ЦПК України визначає, що
підставою застосування заходів для
забезпечення позову - є те, що невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, заходи
забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.
Особа, щодо якої вжито заходи
забезпечення позову без її
повідомлення, протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали може подати до
суду заяву про їх скасування, яка
розглядається судом протягом двох
днів.

Якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Крім того, Пленум Верховного Суду
України в п. 10 своєї Постанови від 22.12.2006
року, № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» роз'яснив, що
заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.
Зважаючи на це, суд при задоволенні
позову не вправі скасовувати вжиті
заходи до виконання рішення або зміни
способу його виконання, за винятком
випадків, коли потреба в забезпеченні
позову з тих чи інших причин відпала
або змінились обставини, що зумовили
його застосування.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що обставини, які були
підставою для забезпечення позову на
даний час відпали, більш того їх
наявність на даний час робить
неможливим виконання рішення колегії
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва від 14.05.2014 року в частині визнання
за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину
гаражного боксу НОМЕР_2, загальною
площею 65,8 кв.м., в ГК «Вимпел», за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки остання не
зможе зареєструвати за собою зазначене
право власності за наявності на ньому
арешту, а тому вони (заходи
забезпечення) застосовані ухвалою
Подільського районного суду м. Києва
від 10.04.2009 року, підлягають скасуванню в
повному обсязі, а не тільки в частині
автомобіля марки «Мерседес Бенс»,
кузов № НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_3,
1980 року випуску.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку
про доведеність необхідності
скасування заходів забезпечення
позову по цивільній справі № 2-94/11
застосованих ухвалою Подільського
районного суду м. Києва від 10.04.2009 року,
в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року, № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 151, 154
ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скасувати заходи забезпечення позову
по цивільній справі № 2-94/11 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна
подружжя, та за позовом третьої особи
із самостійними вимогами ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання права
власності, а саме: скасувати арешт з
гаражного бокса НОМЕР_2 в кооперативі
«Вимпел», що знаходиться в АДРЕСА_1 та
автомобіля марки «Мерседес Бенс»,
кузов № НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_3,
1980 року випуску, накладений ухвалою
Подільського районного суду м. Києва
від 10 квітня 2009 року.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко