У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі :

Головуючого Василевича В.С.

Суддів : Малько О.С.,
Ковальчук Н.М.

при секретарі Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
на рішення Здолбунівського районного
суду від 26 червня 2014 року у цивільній
справі за позовом публічного
акціонерного товариства "Дельта банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

в с т а н о
в и л а :

Рішенням Здолбунівського районного
суду від 26 червня 2014 року у задоволенні
позову у даній справі відмовлено у
зв"язку із пропуском позивачем строку
позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ "Дельта Банк"
доводить про незаконність та
необгрунтованість рішення через
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Зазначає, що оскільки заборгованість,
яка виникла за кредитним договором і
залишається несплаченою на момент
подачі позову і в судовому засіданні не
спростована, тому вимога ПАТ «Дельта
Банк» є обґрунтованою.

Судом не враховано, що відповідач заяви
про застосування позовної давності, як
це передбачено ч.3 ст.267 ЦК України, до
суду не подавав, а тому правові
підстави для відмови у позові у зв"язку
із пропуском строку позовної давності
відсутні.

По наведених підставах просить рішення
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25
листопада 2007 року між ПАТ «Дельта Банк»
та ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір № 007-17001-251107, згідно з яким
позивач надав відповідачу споживчий
кредит у сумі

____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1714 /2014
Головуючий суддя 1 інстанції:
Кушнір О.Г.

Суддя-доповідач :
Василевич В.С.

1614 грн. на придбання майна ,
зазначеного у рахунку - фактурі № РФ -
3817 від 25 листопада 2007 року .

Договором визначено кінцевий
термін повернення кредиту - не пізніше
24 травня 2009 року зі сплатою відсотків
за його користування в розмірі 5 % на рік
та 2,7% на місяць за ведення кредитної
справи ( а.с.5).

В результаті порушення відповідачем
зобов"язань щодо виконання умов
договору, утворилась загальна
заборгованість в розмірі 1635, 15 грн., яка
складається: 1329, 85 грн. - заборгованість
за кредитом; 43, 82 грн. - заборгованість
по відсотках; 261, 48 грн. - заборгованість
по комісії.

Згідно з розрахунку, долученого ПАТ
«Дельта Банк» до позовної заяви
вбачається, що останній платіж на
погашення заборгованості ОСОБА_1 було
здійснено 25 лютого 2008 року (а.с. 15).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила; за зобов»занням з
визначеним строком виконання перебіг
починається зі спливом строком
виконання (ч.1,ч.5 ст.261 ЦК).

Початок перебігу строку позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов»язань
за кредитним договором позовна
давність за вимогами кредитора про
повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Пунктом 3 кредитного договору від 25
листопада 2007 року позичальник
зобов»язався сплачувати платежі
щомісячно (а.с.-5).

Про стягнення вказаної заборгованості
позивач звернувся до суду 02 квітня 2014
року.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції правильно
виходив з того, що оскільки позивач
звернувся із позовом про стягнення
заборгованості з відповідача поза
межами визначеного законом строку
позовної давності, то відсутні
підстави для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності заяви відповідача про
застосування позовної давності, а
відтак й щодо незаконності ухваленого
судом рішення про відмову у позові з
цих підстав, не заслуговують на увагу.

Справа розглядалась за
відсутності відповідача при
відсутності відомостей про вручення
йому рекомендованого повідомлення про
час та місце розгляду справи. Місце
проживання чи місце його перебування
не встановлено.

Представник позивача теж участі у
розгляді справи не приймав та не вказав
при подачі позову про поважність
причин пропуску строку позовної
давності.

Отже, судом правильно застосована
позовна давність, оскільки йдеться про
споживчий кредит, в якому позичальник є
слабшою стороною, тому за

встановлених обставин навіть за
відсутності заяви відповідача та з
урахуванням п.7 ч.13 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
застосування місцевим судом позовної
давності є правильним.

Враховуючи, що рішення ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, підстав для його
скасування немає.

Керуючись п.1 ч.1.ст. 307, ст. 308, ст.ст.
313-315, ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
відхилити.

Рішення Здолбунівського
районного суду від 26 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий
Василевич В.С.

Судді: Малько О.С.

Ковальчук Н.М.