Справа № 1311/2284/12
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/2782/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Кабаля І.І., Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
ОСОБА_5 на рішення Кам'янка-Бузького
районного суду Львівської області від
05 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про
відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_5, в якому просить, з
урахуванням уточнень, стягнути з
відповідачів по 4000 гривень моральної
шкоди. В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що вона є власником
домогосподарства в с. Деревляни, а
відповідачі є її сусідами. Відповідачі
на території домогосподарства, яке
знаходиться по сусідству займаються
розведенням худоби в кількості близько
30 штук. Через те, що ними облаштовано
гноярню вздовж огорожі на території її
ділянки нечистоти розтікаються по
території її земельної ділянки,
постійно присутній неприємний запах.
При цьому на жодні зауваження
відповідачі не реагують, крім того
відмовляються виконувати припис
районної санепідемстанції. Також,
через такі дії відповідачів між ними
постійно виникають конфлікти. В свою
чергу через неправомірну поведінку
відповідача ОСОБА_5, а саме пошкодження
майна, хуліганські дії вона змушена
звертатись у Камянка-Бузький РВ ГУМВСУ
у Львівській області. Вважає, що такими
неправомірними діями відповідачів їй
завдана моральна шкода, у зв'язку з чим
змушена звернутись до суду.

Рішенням Кам'янка-Бузького
районного суду Львівської області від
05 грудня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 1 (одну) тисячу гривень моральної
шкоди. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 3 (три) тисячі гривень моральної
шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_5 в
користь ОСОБА_3 понесені нею судові
витрати в сумі 107, 30 (сто сім гривень
тридцять копійок). В решті позовних
вимог відмовлено за безпідставністю.

Дане рішення оскаржили ОСОБА_2,
ОСОБА_5 подавши апеляційну скаргу, у
якій зазначають, що вважають рішення
незаконним та необґрунтованим,
оскільки судом неправильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, не враховані всі
фактичні обставини справи, що мають
значення для правильного вирішення
спору. Вказує, що твердження позивачки
є необґрунтованими, адже відсутні
докази нанесення позивачеві будь-якої
шкоди, а покликання суду на акт
Державного санітарно-епідеміологічної
служби України від 12 вересня 2012 року є
безпідставним, оскільки ним
встановлено, що на території їхнього
домогосподарства знаходилось 18 корів, 7
телят та 6 коней та рекомендовано
облаштувати гноярню. Звертає увагу
суду, що ними здійснюється
облаштування гноярні у відповідності
до вимог припису ДЗ «Кам'янка-Бузькою
райсанепідемстанцією», а тому
твердження про розтікання нечистот на
земельну ділянку позивача та існування
неприємного запаху не підтверджено
доказами. Окрім того зазначає, що
доказів заподіяння моральної шкоди не
надано, як і не наведено з яких підстав
стягнуто моральну шкоду саме у такому
розмірі, адже розмір визначеного судом
першої інстанції відшкодування з
урахуванням фактичних обставин справи,
характеру заподіяної шкоди, глибини
моральних страждань позивача не
відповідає засадам розумності,
виваженості і справедливості та
суперечить положенням ст.ст. 23, 1167 ЦК
України.

Просять скасувати рішення
Кам'янка-Бузького районного суду
Львівської області від 05 грудня 2013 року
про часткове задоволення позову та
постановити нове, яким в задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, представника ОСОБА_4,
перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами.

Однак, оскаржуване рішення суду першої
інстанції вказаним вимогам закону в
повній мірі не відповідає.

Матеріалами справи встановлені
наступні обставини.

Сторони проживають по АДРЕСА_1 та є
сусідами.

З матеріалів справи, а саме з акту
Державної санітарно-епідеміологічної
служби України від 12 вересня 2012 року в
ході перевірки дотримання санітарного
законодавства проведеного за заявою
ОСОБА_3 вбачається, що на території
домогосподарства відповідачки
знаходилось 18 корів, 7 телят та 6 коней,
приблизно на відстані 25 метрів від
житлового будинку позивачки
розташована гноївка з якої наявний
неприємний запах та яка розтікається
по території вздовж огорожі позивачки.

Відповідно до листа від 14 вересня 2012
року ДЗ "Кам'янка-Бузькою
райсанепідемстанцією" по виявлених
порушеннях згідно вищевказаного акту
винесено припис ОСОБА_2, щодо
забезпечення належного утримання
худоби на відстані не менше 50 м. від
житлового будинку та облаштування
гноярні до 15 жовтня 2012 року.

Встановлено, що згідно листа ДЗ
"Кам'янка-Бузькою райсанепідемстанції"
від 19 жовтня 2012 року припис
відповідачкою не виконано.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з відповіді Кам»янка-Бузького РВ
ГУМВС України у Львівській області від
1 вересня 2010 року, що згідно заяви
ОСОБА_3, ОСОБА_5 притягнуто до
адміністративної відповідальності.

5 вересня 2012 року позивачці, органами
міліції надано відповідь про право
звернення до суду в порядку приватного
звинувачення.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те що дії ОСОБА_5 щодо позивачки
ОСОБА_3 носили стійкий характер,
оскільки такий висновок суду
спростовується матеріалами справи
вищезазначеними відповідями
Кам'янка-Бузького РВ ГУМВС України у
Львівській області, які не
підтверджують даної обставини.

Окрім того як вбачається з відповіді
Кам'янка-Бузького РВ ГУМВС України у
Львівській області від 11 березня 2014
року, ОСОБА_3 відсутня по місцю
проживання більше двох місяців. Даний
факт не заперечувався позивачкою, яка
підтвердила, що приїжджає у с.
Деревляни Кам'янка-Бузького району
лише на літній період, ця обставина не
врахована судом першої інстанції при
винесенні рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. На
підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких особа зазнала у
зв'язку з протиправною поведінкою щодо
неї самої, членів її сім"ї чи близьких
родичів.

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

У відповідності до п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди» від 31
березня 1995 року № 4, позивачем має бути
доведено в чому полягає ця шкода, з яких
міркувань він виходив визначаючи
розмір шкоди та якими доказами це
підтверджується.

Актом обстеження від 19 травня 2014 року
встановлено, що при обстеженні
земельної ділянки відповідачів
виявлено, що витікання гноївки на
сусідню земельну ділянку та в річку
Західний Буг не виявлено.

Позивачкою не доведено та не
представлено доказів в чому полягає
моральна шкода в розмірі 8 000 грн.

Колегія суддів вважає, що
задовольняючи позовні вимоги частково
районний суд прийшов до помилкового
висновку про стягнення в користь
ОСОБА_3 з відповідачів ОСОБА_2 - 1 000 грн.,
ОСОБА_5 - 3 000 грн. та не зазначив з яких
міркувань виходив визначаючи такий
розмір шкоди.

Зважаючи на вищенаведене із
врахуванням характеру тривалості
страждань позивачки та майнового стану
відповідачів колегія суддів вважає, що
позов слід задовольнити частково та
стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 по 500 гривень моральної шкоди.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
зміни рішення в частині стягнення
моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 88, 209, 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 314,
316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення Кам'янка-Бузького
районного суду Львівської області від
05 грудня 2013 року змінити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 500 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 500 гривень моральної шкоди.

В частині стягнення судових
витрат рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили
з моменту її проголошення та може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішення законної сили.

Головуючий
Л.Б. Струс

Судді
І.І. Кабаль

Н.Л. Шумська