РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13369/14-ц

пр. № 2/759/4830/14

19 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді
Кириленко Т.В.

при секретарі
Завадському О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
гроші в сумі 15 304,74грн., посилаючись на
те, що 30.06.2005р. між ним та відповідачем
був укладений договір, відповідно до
якого відповідачеві надано кредит у
розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до п. 6.5 Договору відповідач
зобов'язався погашати заборгованість
за кредитом, відсотками за його
використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених
договором, однак свої зобов'язання не
виконав, у встановлений строк кредит не
повернув, внаслідок чого станом на
15.06.2014р. виникла заборгованість по
кредиту в розмірі 1974,32грн.,
заборгованість по відсотках в розмірі
12125,43грн. За порушення виконання
зобов'язання нараховані штрафи в
розмірі 500грн. (фіксована частина) та в
розмірі 704,99грн. (процентна складова).

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те, що кредитного
договору з відповідачем він не укладав
та грошей не отримував. Крім того,
звернувся до суду з клопотанням про
застосування позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що позов задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
30.06.2005р. між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк», та ОСОБА_1 був
укладений договір про відкриття
рахунку та надання кредитного ліміту в
сумі 5 000 грн. зі сплатою 3% щомісячно /ас
6-12/.

Відповідно до заяви клієнта на
оформлення кредитної картки, ОСОБА_1
доручив банку відкрити рахунок,
оформити кредитну картку та надав свою
згоду з умовами надання банківських
послуг, правилами користування
платіжною карткою та тарифами банку, й
своїм підписом підтвердив та надав
свою згоду, що заява разом з умовами
надання банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою і
тарифами складає між ним та банком
договір про надання банківських послуг
/а.с. 6/.

Положеннями п.п. 6.5, 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг
відповідач зобов'язався погашати
заборгованість по кредиту, відсоткам
за його користування, по перевитраті
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах визначених
договором. При порушенні клієнтом
строків платежів по будь-якому з
майнових зобов'язань, встановлених
договором понад 120 днів, клієнт
зобов'язаний оплатити банку штраф в
сумі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно п. 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання, а якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично
пролонгується на такий же термін.

Матеріали справи свідчать, що за
умовами договору позичальник
зобов'язаний здійснювати повернення
кредитних коштів частинами
(щомісячними платежами) в розмірі та в
строки, визначені договором, й
щомісячно сплачувати відсотки за
користування кредитними коштами, а
також встановлена відповідальність за
несвоєчасне погашення мінімального
платежу.

Згідно з положеннями ст. 256, 257 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг
позовної давності починається з дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.
261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин, початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання
не встановлено або визначено моментом
вимоги кредитора, перебіг позовної
давності починається від дня, коли у
кредитора виникає право пред'явити
вимогу про виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

З долученого позивачем до матеріалів
справи розрахунку заборгованості за
договором б/н від 30 червня 2005р.,
укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_1, убачається, що останнім на
виконання умов договору починаючи з
29.09.2006р. не було здійснено жодного
платежу /а.с.5/

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності є підставою для
відмови у позові.

Встановлено, що ОСОБА_1 не виконує
умови договору з 29 вересня 2006 р. /а.с. 5/, в
той час як позовні вимоги до нього
заявлено лише 4 серпня 2014р.

Таким чином позивач, звернувшись до
суду з позовом до ОСОБА_1 4 серпня 2014р.
пропустив строк позовної давності,
однак клопотання про поновлення
пропущеного строку та доказів
поважності його пропуску не подав, в
той час як відповідачем заявлено
клопотання про застосування судом
строку позовної давності, а тому
законних підстав для задоволення
позову у суду немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 252- 267, 1054 ЦК України, 10, 57, 60, 88, 209,
212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом 10 днів.

Суддя