Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1195/13-ц
Провадження №: 2/332/14/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 жовтня 2014 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у
складі:

головуючого судді: Марченко Н.В.;

при секретарі: Фурдак В.Й.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» в особі обласного відділення ПАТ
«Промінвестбанк» м. Запоріжжя до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним
договору відступлення права вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
звернулося до Заводського районного
суду м. Запоріжжя з позовом, у якому
просить визнати недійсним договір
відступлення права вимоги від 18 грудня
2012 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
мотивуючи свої вимоги наступним:

18.12.2012р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено
договір відступлення права вимоги.

Договір відступлення права вимоги
укладений Відповідачами із порушенням
вимог ст. ст. 203, 215, 512-519 ЦК
України.

За умовами спірного договору його
предметом є грошові вимоги до
ПАТ «Промінвест» в розмірі 2 012
091,74 грн. за виконавчим провадженням
№34161003, відкритим у
Орджонікідзевському ВДВС ЗМУЮ за
виконавчим листом №0818/6639/2012 виданим
05.09.2012р. Орджонікідзевським районним
судом м. Запоріжжя.

Тобто, ОСОБА_1 набув права стягувача як
сторона виконавчого провадження, після
чого відступив право вимоги.

Відступлення права грошової вимоги на
етапі виконання судового рішення
неможливе, оскільки такі дії не
передбачені цивільним процесуальним
законодавством.

Посилаючись на ст. 519 Цивільного
кодексу, Позивач зазначав, що на дату
укладання договору відступлення права
вимоги з Позивача на користь ОСОБА_1 вже
були стягнуті грошові кошти в розмірі 2
012 091,74 грн.

Також Позивач вказував, що ОСОБА_1 не
передав ОСОБА_2 документи, які
засвідчують права, що передаються, та
інформацію, яка є важливою для їх
здійснення, як то передбачено ст. 517 ЦК
України.

Позивач вважає, що стягнення грошових
коштів в розмірі 2 012 091,74 грн. нерозривно
пов'язане з ОСОБА_1 і тому відступлення
права вимоги ОСОБА_2 не допускається.

Враховуючи наведене Позивач просить
визнати договір відступлення права
вимоги від 18.12.2012р. укладений між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 недійсним.

Представник Відповідачів проти
задоволення позовних вимог
заперечував з підстав викладених у
заперечення проти позову, які
приєднані до матеріалів справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін, з'ясувавши обставини,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог та заперечень, суд
дійшов до висновку, що в задоволенні
позову необхідно відмовити з наступних
підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

18.12.2012р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено
договір відступлення права вимоги.

Відповідно до умов вказаного договору
ОСОБА_1 («Первісний стягувач»)
відступає у повному обсязі, а ОСОБА_2
(«Новий стягувач») приймає на себе в
повному обсязі право вимоги від ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» за
виконавчим провадженням №34161003
відкритим Орджонікідзевським відділом
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції, а саме виконання ним своїх
зобов'язань на загальну суму 2 012 091 (два
мільйони дванадцять тисяч дев'яносто
одна) гривня 74 коп.

Відповідно до статті 378 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
вибуття однієї із сторін виконавчого
провадження за поданням державного
виконавця або за заявою сторони суд
замінює сторону виконавчого
провадження її правонаступником.

Під правонаступництвом у виконавчому
проваджені необхідно розуміти заміну
однієї зі сторін (стягувача або
боржника) з переходом прав та
обов'язків від правопопередника до
іншої особи (правонаступника), що
раніше не брали участі у виконавчому
провадженні.

Так, підставою правонаступництва є
смерть громадянина, що був стороною
виконавчого провадження, оголошення
його померлим, реорганізація юридичної
особи, відступлення права вимоги,
переведення боргу (глава 47 ЦК).

Така сама позиція викладена й в
постанові Верховного Суду України від
20 листопада 2013 року (справа N 6-122цс13).

Отже, доводи Позивача стосовно
неможливості відступлення права
грошової вимоги на етапі виконання
судового рішення, оскільки такі дії не
передбачені цивільним процесуальним
законодавством, не знайшли свого
нормативного підтвердження.

10.09.2012 року державним виконавцем
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом №
0818/6639/2012, виданим Орджонікідзевським
районним судом м. Запоріжжя 05.09.2012 року.

19.12.2012 року Окружним адміністративним
судом м. Києва винесено ухвалу у справі
№ 2а-17351/12/2670 про забезпечення позову,
якою Орджонікідзевському ВДВС ЗМУЮ
було заборонено перерахування ОСОБА_1
грошових коштів в розмірі 2 012 091 (два
мільйона дванадцять тисяч дев'яносто
одна) гривня 74 копійок.

На момент укладення договору
відступлення права вимоги між
Відповідачами грошові кошти стягнуті з
Позивача на користь ОСОБА_1 останньому
не перераховувалися.

Доказів, які б підтверджували, що
грошові кошти були перераховані
ОСОБА_1, Позивачем до матеріалів справи
не надано.

Згідно наданої до матеріалів справи
розписки, ОСОБА_1 18 грудня 2012 року
передав, а ОСОБА_2 прийняв документи, що
підтверджують дійсність вимог до
Позивача.

Згідно статті 515 Цивільного кодексу
України, заміна кредитора не
допускається у зобов'язаннях,
нерозривно пов'язаних з особою
кредитора, зокрема у зобов'язаннях про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

Статтею 1219 Цивільного кодексу України
визначено більш розширений перелік
прав та обов'язків, що нерозривно
пов'язані з особою. Такими правами та
обов'язками є: 1) особисті
немайнові права; 2) право на участь у
товариствах та право членства в
об'єднаннях громадян, якщо інше не
встановлено законом або їх установчими
документами; 3) право на відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 4) права на
аліменти, пенсію, допомогу або інші
виплати, встановлені законом; 5) права
та обов'язки особи як кредитора або
боржника, передбачені статтею 608 цього
Кодексу.

Вбачається, що зазначений перелік є
вичерпним та розширеному тлумаченню не
підлягає.

Відступлення права вимоги у
виконавчому провадженні не підпадає
під дію зазначеного вище переліку, а
тому Відповідачі при укладенні
договору відступлення права вимоги від
18.12.2012 року вимог ст. 515 цивільного
кодексу України не порушили.

Таким чином, з матеріалів справи не
вбачається порушення Відповідачами
вимог ст. ст. 203, 215, 512-519 Цивільного
кодексу України при укладенні
оскаржуваного договору.

Доводи Позивача відносно недійсності
договору відступлення права вимоги від
18.12.2012 року не підтверджені належними
доказами, тому не можуть бути підставою
для визнання договору недійсним.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» в особі філії «Відділення ПАТ
«Промінвестбанк» м. Запоріжжя до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору
відступлення права вимоги від 18.12.2012р. -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ:
Н.В. МАРЧЕНКО