АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8763/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Тананайська Ю. А. Доповідач -
Городнича В.С. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів - Варенко
О.П., Куценко Т.Р.,

при секретарі - Білаш
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" на рішення Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області від 03 вересня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця", ОСОБА_3, Приватного
акціонерного товариства "Страхова
група "ТАС" про відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
що в результаті аварії, що сталася
ІНФОРМАЦІЯ_1 на залізничному переїзді в
с. Городище, в районі м. Марганець,
загинув її батько ОСОБА_4 Внаслідок
чого їй завдано моральну шкоду.

Враховуючи зазначене, позивач просила
суд стягнути солідарно з ДП
"Придніпровська залізниця", ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень,
оскільки вони є власниками джерел
підвищеної небезпеки, внаслідок
взаємодії яких їй завдано шкоду, з ПрАТ
«СГ «ТАС» - 2 550 грн.

Рішенням Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 03
вересня 2014 року позовні вимоги
позивача задоволено частково. Стягнуто
з ПрАТ "СГ "ТАС" на користь ОСОБА_2 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
2 550 гривень. Стягнуто з ДП
"Придніпровська залізниця", ОСОБА_3
солідарно на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 97 450
гривень. Вирішено питання щодо
судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, ДП
«Придніпровська залізниця» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду в частині
задоволених позовних вимог до ДП
«Придніпровська залізниця» та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог до ДП
«Придніпровська залізниця» про
стягнення моральної шкоди відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на
залізничному переїзді в с. Городище, в
районі м. Марганець сталася ДТП, що
підтверджується Актом розслідування
причин та обставин
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 на залізничному
переїзді 115 км+566 м перегону
Нікополь-Марганець Криворізької
дирекції залізничних перевезень
Придніпровської залізниці від 12-13
жовтня 2010 року, відповідно до якого в
результаті зіткнення загинуло 45 особи
та 8 осіб травмовано.

В результаті аварії, що сталася на
залізничному переїзді в с. Городище, в
районі м. Марганець, загинув батько
позивача - ОСОБА_4

Відповідно до Акту розслідування
причин та обставин
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 на залізничному
переїзді 115 км+566 м перегону
Нікополь-Марганець Криворізької
дирекції залізничних перевезень
Придніпровської залізниці від 12-13
жовтня 2010 року, автобус БАЗ-А079 "Еталон",
реєстраційний номер НОМЕР_1, належить
ОСОБА_5, тимчасовий реєстраційний талон
НОМЕР_2, виданий 28 квітня 2010 року
Нікопольським ВРАР УДАІ ГУМВС України
в Дніпропетровській області на імя
ОСОБА_3 ліцензія на перевезення НОМЕР_3,
дійсна до 29.11.2014 року, видана на фізичну
особу ОСОБА_3, який мешкає за адресою
АДРЕСА_1. Автобус здійснював рейс за
маршрутом "Б" у місті Марганець.

Електровоз ВЛ-8 №1583 приписаний до
Криворізького локомотивного депо
Придніпровської залізниці.
Побудований 10.01.1967 на Тбіліському
електровозобудівному заводі.

Суд встановив, що позивачу внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки завдано моральної шкоди,
тому вирішуючи питання про розмір
завданої позивачу моральної шкоди, суд
враховував значні тяжкі зміни його
життєвих зв'язків, глибину душевних
страждань, інших обставин справи, з
урахуванням вимог розумності і
справедливості, та стягнув солідарно з
відповідачів на користь позивача в
рахунок відшкодування моральної шкоди
суму 100 000 грн.

Крім того, встановлено, що згідно
Полісу ВЕ 0789663 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 19 листопада
2009 року з ПАТ "СК "ТАС" ОСОБА_3
застрахував цивільну відповідальність
за шкоду, завдану третім особам під час
ДТП. Строк дії з 20 листопада 2009 року до 19
листопада 2010 року, забезпечений
транспортний засіб - автобус БАЗ А 079-04,
номерний знак НОМЕР_1. Згідно з
зазначеним полісом ПАТ "СК "ТАС" несе
відповідальність за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Виходячи із встановлених фактів, суд
першої інстанції, керуючись ч. 1,2,5 ст. 1187
ЦК України, ч. 2 ст. 1188 ЦК України, ч. 1 ст.
1190 ЦК України, з урахуванням вимог
розумності та справедливості,
обґрунтовано задовольнив частково
позовні вимоги позивача та стягнув у
солідарному порядку з ДП
«Придніпровська залізниця» та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 97 450 грн.
Крім цього, оскільки відповідальність
ОСОБА_3 застрахована, то сума завданої
моральної шкоди в межах ліміту
відповідальності страховика - 2 550
гривень, стягується також із
страхової компанії.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що
між діями водія автобусу БАЗ-А079.04
ОСОБА_6 (володільцем якого є ОСОБА_3) та
локомотивної бригади, яка керувала
електровозом ВЛ-8 № 1583 відсутні сукупні
дії у заподіянні шкоди, що виключає
солідарне зобов'язання щодо
відшкодування шкоди, не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки зводяться
тільки до особистого тлумачення
апелянтом норм права, без
обґрунтування незаконності рішення
суду щодо встановлених ним обставин у
справі.

Також, необґрунтованим є посилання в
апеляційній скарзі на відсутність
підстав для відшкодування позивачу
моральної шкоди, оскільки про
спричинення позивачу такої шкоди
свідчить сам факт загибелі її батька
під час аварії. Щодо розміру моральної
шкоди, то вона визначена судом з
врахуванням вимог розумності та
справедливості.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
ДП «Придніпровська залізниця» про те,
що суд не дав оцінки наданих ними
доказів не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки, вони зводяться до
переоцінки доказів та незгоди з
висновками суду по їх оцінці, та
особистого тлумачення апелянтом норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними та необґрунтованими.
Крім того, зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці та особистого тлумачення
апелянтом норм матеріального та
процесуального права.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця"- відхилити.

Рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 03
вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Городнича В.С.

Судді:
Варенко О.П.

Куценко Т.Р.