Справа № 199/6572/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Подорець
О.Б.

при секретарі
Голубніченко В.О.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визначення порядку користування
житловим приміщенням, усунення
перешкод в користуванні та розподіл
особистих рахунків, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року позивачі звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення
порядку користування житловим
приміщенням, усунення перешкод в
користуванні та розподіл особистих
рахунків. В обґрунтування позовних
вимог зазначивши, що позивачам ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та відповідачу ОСОБА_3 на праві
спільної часткової власності належить
квартира АДРЕСА_1. Право власності на
квартиру позивачі з відповідачем
набули відповідно до свідоцтва про
право власності на житло від 22.03.1994,
договору дарування від 14.12.2007,
свідоцтва про право на спадщину за
законом, частки між співвласниками
розділені наступним чином: ОСОБА_1
належить 2/4 частини квартири, ОСОБА_2 - ?
частина та відповідачу ОСОБА_3 ? частина
зазначеної квартири.

Вищезазначена квартира має загальну
площу 84,4 кв.м., з них житлова площа 55,4
кв.м. Згідно технічного паспорту
виданого КП «ДМБТІ» від 27.08.2008 квартира
АДРЕСА_1 складається з коридору №1,
комори №2, туалету №3, ванної кімнати
№4, кухні №5, житлової кімнати №6 площею
24,0 кв.м., житлової кімнати №7 площею 12,5
кв.м., житлової кімнати №8 площею 18,9
кв.м., балкону (І).

З моменту набуття права власності на
квартиру у сторін почали виникати
спори щодо користування квартирою.
Позивач ОСОБА_2, разом з дочкою
користується окремо розташованою
кімнатою №8, загальною площею 18,9 кв.м.
Позивач ОСОБА_1 займає кімнату №6
площею 24,0 кв.м., а відповідач займає
суміжно з кімнатою №6 кімнату № 7
площею 12,5 кв.м. Як вбачається з плану
квартири, відповідач, для того щоб
потрапити до своєї кімнати, повинен
перейти через кімнату позивача ОСОБА_1
Між сторонами склалися неприязні
стосунки, у зв'язку з тим, що відповідач
веде аморальний спосіб життя, постійно
приводить до своєї кімнати великі
компанії людей, що зловживають
спиртними напоями, гучно вмикають
музику, курять у кімнаті, а тому дим
потрапляє до кімнати позивача ОСОБА_1
Також у кімнаті відповідача часто
виникають сварки. Позивач ОСОБА_1
людина похилого віку, часто хворіє та
потребує спокою.

Позивачі неодноразово зверталися до
відповідача з пропозицією вирішення
порядку користування майном, а також з
пропозицією здійснити продаж спірної
квартири, з метою придбання окремого
житла, але відповідач відхиляє всі
пропозиції позивачів, у добровільному
порядку вирішити спір не бажає.

Позивачі пропонують відповідачу
вселитись у житлову кімнату №8 площею
18,9 кв.м., що розташована окремо від
інших кімнат, а позивачам виділити у
користування суміжні кімнати №6 площею
24,0 кв.м. та кімнату №7 площею 12,5 кв.м. у
зв'язку з тим, що внаслідок такого
розподілу кімнат у позивачів буде
технічна можливість встановити двері
та забезпечити собі нормальні умови
для проживання, всі інші приміщення
залишити у спільному користуванні.

Крім того, всі договори по утриманню
вказаної квартири та оплата
комунальних послуг укладені з
позивачем ОСОБА_1 та на його ім'я
відкриті всі особові рахунки. Однак
ОСОБА_1 є людиною похилого віку,
пенсіонером та не може самостійно
утримувати всю квартиру. Враховуючи те,
що між сторонами виникли неприязні
стосунки, а відповідач ніколи не
сплачував за комунальні послуги
позивачі просять розділити особові
рахунки по оплату комунальних послуг.

Таким чином на підставі зазначеного
позивачі просять встановити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1
житловою площею 55,4 кв.м. та загальною
площею 84,4 кв.м., виділивши ОСОБА_1
житлову кімнату площею 24,0 кв.м.,
позивачу ОСОБА_2 житлову кімнату площею
12,5 кв.м., відповідачу ОСОБА_3 - житлову
кімнату площею 18,9 кв.м. Коридор, комору,
ванну кімнату, туалет, кухню - залишити
в спільному користуванні ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3; зобов'язати
відповідача ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1,
ОСОБА_2 перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1; розділити особові
рахунки по оплаті витрат за комунальні
послуги.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2, надали пояснення аналогічні
викладеним у позові, на задоволення
позову наполягали.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
проти позовних вимог не заперечував.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що ? частина
квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 13 березня 2009
року, виданого Четвертою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, інша ? частина
зазначеної квартири належить ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 22.03.1994, виданого Бюро
приватизації Дніпропетровського
стрілочного заводу згідно з
розпорядженням №176.

ОСОБА_2 належить ? частина квартири на
підставі договору дарування від 14.12.2007
посвідченого приватним нотаріусом
ДМНО ОСОБА_4

ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 22.03.1994, виданого
Бюро приватизації Дніпропетровського
стрілочного заводу згідно з
розпорядженням №176 належить ? частина
квартири АДРЕСА_1.

Згідно технічного паспорту від 27.08.2008
спірна квартира розташована на 3-му
поверсі, має загальну площу 83,5 кв.м.,
складається з 3-х кімнат, житловою
площею - 55,4 кв.м. у тому числі: коридору
№1, комора №2, туалету №3, ванної
кімнати №4, кухні №5, житлової кімнати
№6 площею 24,0 кв.м., житлової кімнати №7
площею 12,5 кв.м., житлової кімнати №8
площею 18,9 кв.м., балкону (І).

За час проживання у спірній квартирі
між сторонами склався наступний
порядок користування квартирою: ОСОБА_1
займай кімнату площею 24,0 кв.м.; ОСОБА_2 -
кімнату 18,9 кв.м., а відповідач ОСОБА_3
займає кімнату 12,5 кв.м., що не
заперечувалося сторонами у судовому
засіданні.

Як вбачається з технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1 кімната 24,0 кв.м. та
кімната 12,5 кв.м. є суміжними кімнатами.

У ч. 1 ст. 319 ЦК України зазначено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд і має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено,
що право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ст. 391 цього Кодексу
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Частиною 1 статті 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 статті 358 ЦК
України право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю. Кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Як роз'яснив в п.14 Пленум Верховного
Суду України в своїй постанові від
22.12.1995 № 20 "Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності" квартира, яка є
спільною сумісною чи спільною
частковою власністю, на вимогу
учасника (учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення з самостійними
виходами, які можуть використовуватися
як окремі квартири або які можна
переобладнати в такі квартири. У
протилежному випадку може бути
встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

Судом також встановлено, що між
сторонами виникли неприязненні
стосунку. Враховуючи думку сторін по
справі, суд приходить до висновку про
часткове задоволення позовних вимог, а
саме слід встановити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1
житловою площею 55,4 кв.м. та загальною
площею 84,4 кв.м., виділивши ОСОБА_1
житлову кімнату площею 24 кв.м., позивачу
ОСОБА_2 житлову кімнату площею 12,5 кв.м.,
відповідачу ОСОБА_3 - житлову кімнату
площею 18,9 кв.м. Коридор, комору, ванну
кімнату, туалет, кухню - залишити в
спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3.

Зобов'язати Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№31» Дніпропетровської міської ради
відкрити окремі особові рахунки ОСОБА_1
на житлові кімнати площею 24 кв.м. та 12,5
кв.м., відповідачу ОСОБА_3 на житлову
кімнату площею 18,9 кв.м.

Щодо позовних вимог позивачів з
приводу зобов'язання відповідача
ОСОБА_3 не чинити перешкоди у
користуванні квартирою, то в цій
частині позовних вимог слід відмовити,
оскільки позивачами не надано доказів
яким чином ОСОБА_3 перешкоджає їм у
користуванні квартирою АДРЕСА_1, тоді
як згідно з положеннями ст.ст.10,60 ЦПК
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України питання щодо розподілу судових
витрат, суд приходить до висновку
судові витрати з відповідача не
стягувати, оскільки вимога про
розподіл судових витрат позивачами не
заявлялася.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212, 214, 215, 218,
222, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визначення порядку користування
житловим приміщенням, усунення
перешкод в користуванні та розподіл
особистих рахунків - задовольнити
частково.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 житловою площею 55,4
кв.м. та загальною площею 84,4 кв.м.,
виділивши ОСОБА_1 житлову кімнату
площею 24 кв.м., позивачу ОСОБА_2 житлову
кімнату площею 12,5 кв.м., відповідачу
ОСОБА_3 - житлову кімнату площею 18,9 кв.м.
Коридор, комору, ванну кімнату, туалет,
кухню - залишити в спільному
користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Зобов'язати Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№31» Дніпропетровської міської ради
відкрити окремі особові рахунки ОСОБА_1
на житлові кімнати площею 24 кв.м. та 12,5
кв.м., відповідачу ОСОБА_3 на житлову
кімнату площею 18,9 кв.м.

В іншій частині позову - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок
позивачів.

З повним текстом рішення суду сторони
можуть ознайомитися 26 вересня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію судового рішення із викладом
вступної та резолютивної частин видати
учасникам процесу негайно після його
проголошення.

Суддя
О.Б.Подорець