Справа № 541/3731/13-ц
Номер провадження 2/541/136/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 травня 2014 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Городівського О.А.,

при секретарі Ніколаєнко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргород цивільну справу

за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_1

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту частково недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 та 23/50 частини житлового будинку АДРЕСА_2

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 та Перша миргородська державна нотаріальна контора

В С Т А Н О В И В :

До Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_1. Позовні вимоги вона мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить житловий будинок АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_4 посвідчила заповіт від 11 березня 2009 року, відповідно якого заповіла належне їй нерухоме майно позивачці, 27/50 частини будинку та сину ОСОБА_3 23/50 будинку та квартиру АДРЕСА_1.

Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини подали позивачка та ОСОБА_2. ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини не подавав.

Позивачка посилаючись на положення статті 1275 ЦК України вважає, що в звязку із відмовою у прийняття спадщини ОСОБА_3, частка у спадщині, яку він мав право прийняти по заповіту переходить до інших спадкоємців по за заповітом, тобто до неї.

Враховуючи вищевикладене позивачка, ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_2 та квартирну АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 19 лютого 2014 року прийнято до спільного розгляду з первісною позовною заявою ОСОБА_1 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2. В зустрічній позовній заяви викладено прохання постановити рішення про визнання за ОСОБА_2 прав права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 на 23/50 частини будинку АДРЕСА_2 та на квартиру АДРЕСА_1 .

Також позивач виклав прохання про визнання частково недійсним заповіт ОСОБА_4 від 11 березня 2009 року щодо розпорядження спадкодавцем частиною будинку АДРЕСА_2 розміром 27/50 на користь ОСОБА_5

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивовані тим, що враховуючи, що ОСОБА_3, якому ОСОБА_4 заповіла частину майна не виконав дій щодо прийняття спадщини, тобто не прийняв спадщину, відповідно до положення ч. 2 ст. 1223 ЦК України, дане майно, яке мало належати спадкоємцю ОСОБА_3 підлягає спадкуванню за законом в порядку черговості. Враховуючи, що він є сином померлої ОСОБА_4, тобто входить до числа осіб першої черги спадкування за законом (ст. 1261 ЦК України) і прийняв спадщину відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_2 просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 23/50 частини на житлового будинку АДРЕСА_2 та квартирну АДРЕСА_1

Позовні вимоги щодо недійсності заповіту померлої ОСОБА_4 ґрунтуються на тому, що померла не мала повноважень на розпорядження всім будинком АДРЕСА_2, так як відповідно рішення суду від 16 січня 2012 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 27/100 частини будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1, адвокат Огризков А.А. підтримав позовні вимоги первісної позовної заяви та заперечив зустрічний позов ОСОБА_2.

ОСОБА_2 та його представник по дорученню ОСОБА_8 заперечили позовні вимоги ОСОБА_1 та просили задовольнити позовні вимоги зустрічної позовної заяви.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача по первісній позовні заяві ОСОБА_3 в судовому засіданні суду пояснив, що не мав можливості звернутись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті своєї матері ОСОБА_4, так як проживав за кордоном неофіційно, без будь-яких документів, що стало підставою для його депортації. По приїзді до міста Миргород звернувся до нотаріальної контори, однак отримав відмову нотаріуса, так як пропустив шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Він підтримує позовні вимоги зустрічної позовної заяви свого брата ОСОБА_2 та заперечує позовні вимоги ОСОБА_1.

Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4. За життя 11 березня 2009 року вона здійснила розпорядження нерухомим майном на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_3 належні їй квартиру АДРЕСА_1 та 23/50 частини житлового будинку АДРЕСА_2. ОСОБА_5 заповіла 27/50 частини житлового будинку АДРЕСА_2.

Як встановлено в ході судового розгляду справи на момент смерті ОСОБА_4 їй належало 73/100 частини житлового будинку АДРЕСА_2, що підтверджується рішеннями Миргородського міськрайонного суду.

Так відповідно рішення від 22 червня 1971 року (а.с. 80), за ОСОБА_4 визнано право власності на 23/50 частини будинку в звязку із його поділом між нею та її чоловіком ОСОБА_6.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 16 січня 2012 року (а.с. 81) визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на 27/100 частини житлового будинку АДРЕСА_2 після смерті батька ОСОБА_6. Даним рішенням також встановлено, що іншу частину будинку розміром 27/100 після смерті ОСОБА_6 прийняла дружина померлого, ОСОБА_4, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

З аналізу вказаних доказів суд приходить до висновку, що частина будинку розміром 27/100, яку прийняв у спадщину ОСОБА_2, не входить до складу спадщини ОСОБА_4, тому її розпорядження у заповіті від 11 березня 2009 року, даною частиною будинку є нікчемним, так як вона не мала права нею розпоряджатись.

Керуючись ч. 1 ст. 1257 ЦК України суд задовольняє частково позовну вимогу зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 про визнати частково недійсним заповіт ОСОБА_4 від 11 березня 2009 року, щодо розпорядження 27/100 частинами житлового будинку, що заходиться за адресою АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2.

Частиною 3 ст. 1257 ЦК України визначено, що недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті не має наслідком недійсності іншої його частини.

З матеріалів спадкової справи встановлено, що спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 прийняли спадкоємець за законом син ОСОБА_2 та спадкоємець за заповітом, онука ОСОБА_1.

ОСОБА_3, відповідно до якого також зроблене розпорядження у заповіті ОСОБА_4, не прийняв спадщину, так як не подав у строк визначений ст. 1270 ЦК України заяву до нотаріальної контри та не проживав разом із спадкодавцем на момент її смерті. На момент судового розгляду справи ОСОБА_3 не подавав до суду позову про продовження строку прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Частиною 1 статті 1275 ЦК України визначено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не прийняв спадщину та керуючись вимогами ч. 1 ст. 1275 ЦК України суд приходить до переконання, що частка у спадщині, яку він мав право прийняти за заповітом переходить до спадкоємця за заповітом ОСОБА_1.

Відповідно до змісту заповіту від 11 березня 2009 року ОСОБА_4 та з урахуванням часткової недійсності розпорядження щодо частки будинку, ОСОБА_1 спадкує після смерті ОСОБА_4 73/100 частини житлового будинку, що заходиться за адресою АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом та відмовляє у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 23/50 частини на житлового будинку АДРЕСА_2 та квартирну АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4.

Судові витрати учасників судового розгляду розподіляються судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з урахуванням часткового задоволення позовних вимог первісної позовної заяви та зустрічної позовної заяви.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України ст. ст. 1257, 1275, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити первісну позовну заяву ОСОБА_1 частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що належало ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, у вигляді права власності на квартиру АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що належало ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, у вигляді права власності на 73/100 частини житлового будинку, що заходиться за адресою АДРЕСА_2 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Задовольнити зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 частково.

Визнати недійсним заповіт в частині розпорядження померлою ОСОБА_4 частиною житлового будинку, що заходиться за адресою АДРЕСА_2 розміром 27/100, яка належить ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1340 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.А.Городівський