Справа № 159/5091/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Агеєва Є.О. Провадження №
22-ц/773/1490/14 Категорія: 7 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого-судді Антонюк К.І.,

суддів - Веремчук Л.М.,
Лівандовської-Кочури Т.В.,

при секретарі - Кирилюку О.О.,

з участю: прокурора - Гайдашук Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за
позовом Ковельського міжрайонного
прокурора до ОСОБА_2 про припинення
права власності на земельні ділянки
шляхом примусового відчуження, за
апеляційною скаргою позивача
Ковельського міжрайонного прокурора
на ухвалу Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 29 серпня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2014 року Ковельський
міжрайонний прокурор звернувся з
позовом до ОСОБА_2 про припинення права
власності на земельні ділянки шляхом
примусового відчуження, оскільки у
ході перевірки виявлено випадки не
відчуження у встановлений
законодавством України строк
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення,
які розміщені на території Облапської
сільської ради, отриманих у спадок
громадянами іноземних держав. Просив
припинити право власності на земельні
ділянки шляхом примусового відчуження
із передачею виручених коштів ОСОБА_2

Ухвалою Ковельського міськрайонного
суду від 21 серпня 2014 року позовна заява
Ковельського міжрайонного прокурора
залишена без руху з підстав її
невідповідності вимогам ст. 119 ЦПК
України та надано позивачу строк для
усунення недоліків - п'ять днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвалою цього ж суду від 29 серпня 2014
року у зв'язку з невиконанням вимог,
зазначених в ухвалі від 21.08.2014 року
позовну заяву Ковельського
міжрайонного прокурора визнано
неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
Ковельський міжрайонний прокурор
подав апеляційну скаргу, покликаючись
на порушення норм процесуального
права, просив скасувати ухвалу судді та
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Колегія суддів перевіривши законність
та обґрунтованість ухвали суду
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, ухвалу суду
залишити без змін з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду
у встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору,
позовна заява вважається поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві (ч.2 ст.121 ЦПК
України).

Ухвала суду першої інстанції
мотивована тим, що позивачем не
виконані вимоги ухвали суду від 21.08.2014
року щодо подачі позовної заяви з
доданими до неї документами в
перекладі на литовську або російську
мову відповідно до вимог Інструкції
про порядок виконання міжнародних
договорів з питань надання правової
допомоги в цивільних справах щодо
вручення документів, отримання доказів
та визнання і виконання судових рішень,
затвердженої 27.06.2008 року наказом
Міністерства юстиції, Державної
судової адміністрації України № 1092/54.

Колегія суддів погоджується з
зазначеним висновком суду.

Як вбачається з позовних матеріалів,
відповідач ОСОБА_2 є громадянином
Литовської Республіки та проживає там
за адресою АДРЕСА_1, а тому суд
відповідно до вимог ст.127 ЦПК України
зобов'язаний направити відповідачу
копію позовної заяви з копіями доданих
до неї документів відповідно до
положень міжнародних договорів.

Частиною 1 статті 415 ЦПК України
передбачено, що у разі якщо в процесі
розгляду справи суду необхідно вручити
документи, отримати докази, провести
процесуальні дії на території інших
держав, суд України може звернутися з
відповідним судовим дорученням в
порядку встановленому ЦПК України або
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Відповідно до ч.2 ст.2 ЦПК України якщо
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, передбачено інші
правила, ніж встановлені цим Кодексом,
застосовуються правила міжнародного
договору.

Згідно зі ст.5 «Договору між Україною і
Литовською Республікою про правову
допомогу та правові відносини у
цивільних, сімейних і кримінальних
справах» від 07.07.1993 року клопотання про
надання правової допомоги і додатки до
нього складаються мовою запитуючої
Договірної Сторони і до них додаються
завірені копії перекладу на мову іншої
Договірної Сторони або російську мову.

Переклад завіряється офіційним
перекладачем або нотаріусом, або
посадовою особою запитуючої установи,
або дипломатичним представництвом чи
консульською установою запитуючої
Договірної Сторони.

Отже, зміст цієї статті передбачає
обов'язковість надання документів
(копії позовної заяви та додатків), які
підлягають врученню відповідачу
відповідно до вищезазначеного
договору між державами в перекладі на
литовську або російську мову.

Відповідно до вимог ст.55 ЦПК України
залучення перекладача судом
здійснюється тільки за заявою сторони
у справі за ухвалою суду, тобто такі дії
можуть бути здійснені судом після
відкриття провадження у справі, а не до
відкриття.

Виходячи зі змісту ст.ст. 127, 55, 120 ЦПК
України, якими передбачено невідкладне
надіслання після відкриття
провадження у справі особам, які беруть
участь у справі копії ухвали з копіями
позовної заяви та додатками; оплату
витрат перекладача стороною, яка
заявила клопотання; обов'язок позивача
надати копію позовної заяви та
додатків, застосовуючи п.8 ст.8 ЦПК
України суд приходить до висновку, що
відповідно до положень
цивільно-процесуального закону саме на
позивача покладено обов'язок при
подачі позову до суду надати переклад
позовної заяви та додатків, які
підлягають врученню відповідачу на
мову, передбачену відповідним
міжнародним договором.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що ухвала суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача
Ковельського міжрайонного прокурора
відхилити.

Ухвалу Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 29 серпня 2014 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: