АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у І інстанції - Парамонов
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Осмолович
В.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
06 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми за
договором позики,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів за договором
позики від 05.08.2009 року, мотивуючи тим, що
за нотаріально посвідченим договором
позики від 05.08.2009 року відповідач
отримав від нього грошові кошти у сумі
147 580,80 грн., що становило 19 200 доларів
США, які повинен був повернути за
курсом НБУ на день розрахунку не
пізніше 05.08.2010 року. Оскільки
відповідач добровільно не виконує
зобов'язання за зазначеним договором,
позивач вимушений звернутися до суду з
даним позовом та просить суд
постановити судове рішення, яким
стягнути з відповідача на його
(позивача) користь суму заборгованості
за договором позики у розмірі
еквівалентному 19 200 доларів США на день
винесення рішення, а також згідно зі
ст.625 ЦК України суму інфляційних втрат
у розмірі 15 340,97 грн. та 3% річних за весь
час прострочення виконання грошового
зобов'язання у розмірі 15 495,98 грн. Також
просив стягнути з відповідача на свою
користь сплачені судові витрати.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 06 серпня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 265 660, 41 грн. та судові
витрати в сумі 1 668 грн. В решті позову
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір в сумі 1
108,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду
і ухвалити нове рішення, яким відмовити
в задоволенні позову, посилаючись на
те, що суд неповно з'ясував обставини
справи, зібраним доказам не дав
належної оцінки та допустив порушення
норм матеріального і процесуального
закону .

Сторони в суд апеляційної
інстанції не зявилися, про час та місце
розгляду справи належним чином
повідомлялися, причини неявки суду не
повідомили.

На підставі ст.. 305 ЦПК України
колегія суддів прийшла до висновку про
можливість розгляду справи за
відсутності сторін, явка яких до суду
апеляційної інстанції не є
обов'язковою.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого рішення, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.08.2009 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2було укладено договір
позики, посвідчений 05.08.2009 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
за реєстровим №1049, згідно з умовами
якого ОСОБА_2 отримав в борг від
позивача ОСОБА_3 грошові кошти в сумі
147580,80 грн., що станом на день підписання
договору становило 19200 доларів США, та
зобов'язався повернути їх до 05.08.2010
року включно, без сплати відсотків за
користування грошовими коштами(а.с.8-9).

У пункті 1.1 договору сторони домовились
про те, що у разі зміни курсу
встановленого Національним Банком
України гривні до долара США на день
повернення позики або її частини сума
буде змінюватись відповідно до курсу
гривні до долара США, встановленого
Національним Банком України на день
повернення позики.

Згідно з п.3 договору грошові кошти,
зазначені в п.1 даного договору,
передані позичальнику до підписання
даного договору, і підписання даного
договору сторонами підтверджує даний
факт.

Відповідно до п.7 договору сторони
домовились про те, що факт повного
розрахунку між сторонами за даним
договором підтверджується нотаріально
посвідченою заявою позикодавця.

Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення боргу суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те,
що позивач надав суду достовірні
докази на підтвердження передачі в
борг відповідачу грошей в розмірі 19200
доларів США, оскільки в договорі
позики, який нотаріально посвідчений,
зазначено, що кошти передані до
підписання даного договору, і
підписання даного договору сторонами
підтверджує даний факт.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Достовірних доказів повернення
боргу відповідачем суду не надано.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують рішення суду першої
інстанції.

Суд повно і всебічно з'ясував
обставини справи, зібраним доказам дав
належну оцінку і прийшов до
правильного висновку про задоволення
позовних вимог.

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5
- ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Дніпровського районного
суду м.Києва від 15 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подання до
цього суду касаційної скарги.

Головуючий:
Судді: