Справа№592/7422/14-ц
Провадження №2/592/1834/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Сум у
складі головуючого Костенко В.Г.

секретар Шушура А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до Українського держаного
підприємства зв'язку «Укрпошта» про
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу і відшкодування моральної
шкоди, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що до
11.06.2014 року працювала на посаді
листоноші другого класу відділення
поштового зв'язку с. Сад ЦОС №3 Сумської
дирекції УДППЗ «Укрпошта». Наказом
№570-к від 10.06.2014 року звільнена з
займаної посади за її заявою за угодою
сторін. Втім вважає, що її звільнено
незаконно, оскільки заяву про
звільнення написала під тиском
безпосереднього керівника, начальника
відділення ОСОБА_2. У зв'язку з
незаконним звільненням зазнала
моральних страждань. Тому позивач
просить скасувати наказ про
звільнення, поновити на роботі,
стягнути з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу та
2000 грн. відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені вимоги.

Представник відповідача позов не
визнав та пояснив, що позивача
звільнено з роботи за її власноруч
написаною заявою за угодою сторін.
Вважає, що підстав для поновлення
позивача на роботі немає, а тому просив
відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_2 заперечила проти
позову та зазначила, що надходили
непоодинокі скарги відносно ОСОБА_1. В
ході бесіди з приводу скарг на її
роботу позивач написала заяву про
звільнення за угодою сторін. Тиску при
на писанні заяви на неї не
здійснювалося. Під час розмови була
присутня листоноша ОСОБА_4. Також
ОСОБА_2 характеризувала позивача
негативно, через те, що на неї було
багато скарг, не доставляла
кореспонденцію, видавала не повністю
пенсію, тощо.

Третя особа ОСОБА_3 повідомлений про
час і місце судового розгляду, однак до
суду не з'явився, подав заяву про
розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши учасників розгляду, які
з'явилися, покази свідків, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов
необґрунтований і не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

У ході розгляду справи судом
встановлено, що позивач до 11.06.2014 року
працювала на посаді листоноші другого
класу відділення поштового зв'язку с.
Сад ЦОС №3 Сумської дирекції УДППЗ
«Укрпошта». Середня заробітна плата
без відрахування податків та зборів
становила 1869,42 грн.

11.06.2014 року позивач подала заяву про
звільнення 11.06.2014 року за угодою сторін.

Заява позивача була погоджена та
наказом №570-к від 11.06.2014 року за
підписом директора Сумської дирекції
УДППЗ «Укрпошта» позивача було
звільнено з займаною посади на
підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Встановлене підтверджено заявою
позивача про звільнення, наказом про
звільнення, трудовою книжкою позивача,
копії яких знаходяться у матеріалах
справи./а.с.22, 24,6-9/

Під час розгляду були допитані свідки.
Так свідок ОСОБА_5, матір позивача,
вказала, що зі слів ОСОБА_1 дізналася, що
її примусила написати заяву про
звільнення її безпосередній керівник,
начальник відділення ОСОБА_2. Тиск
полягав у тому, що погрожували
звільнити за статтею, за те що вона не
виконувала плану.

Свідок ОСОБА_4, листоноша відділення
поштового зв'язку с. Сад Сумської
дирекції УДППЗ «Укрпошта», вказала, що
у її присутності та присутності ОСОБА_2
ОСОБА_1 написала заяву на звільнення.
Втім конфлікту між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 не
було. Свідок не змогла пояснити мотивів
ОСОБА_1 написання заяви про звільнення.
Також свідок вказав, що після
звільнення позивача влаштувалася
листоношею на її місце. При роботі з
клієнтами дізналася, що вони не були
задоволені роботою ОСОБА_1, скаржилися
на неї.

Показами свідка ОСОБА_6, листоноші
відділення поштового зв'язку с. Сад
Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта», з
яких вбачається, що працює у відділенні
понад двадцять років. На роботу ОСОБА_1
були нарікання з боку клієнтів. ОСОБА_2
в межах своїх повноважень вимагала
виконання посадових обов'язків.
Стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були суто
службові. Про причини написання заяви
про звільнення ОСОБА_1 свідку нічого не
відомо.

Таким чином всупереч положенням ст.ст.
10, 11, 58, 60 ЦПК України позивач не надала
належних і переконливих доказів на
обґрунтування заявленого позову про
те, що заяву про звільнення вона
написала під тиском. Показів свідка
ОСОБА_5, матері позивача, є недостатньо.
Більше того цьому свідку особисто
нічого не відомо про події, тільки зі
слів позивача.

Спірні правовідносини є трудовими і
врегульовані п. 1 ст. 36 КЗпП України,
яким передбачено підставу припинення
трудового договору за угодою сторін.

Відповідно до роз'яснень, даних у п. 8
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
трудових спорів» від 6 листопада 1992
року № 9 (зі змінами та доповненнями)
при домовленості між працівником і
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом про припинення трудового
договору за п. 1 ст. 36 КЗпП України (за
згодою сторін) договір припиняється в
строк, визначений сторонами.

Дії сторін при припинення трудового
договору передбачені зазначеними
положеннями закону. Відтак законних
підстав для задоволення позову немає, а
тому слід відмовити у його задоволенні
за необґрунтованістю.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 10, 11, 31, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову
за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Ковпаківський районний суд м.
Суми, шляхом подачі апеляційної скарги
в десятиденний строк з дня
проголошення рішення суду. Особою яка
була відсутня у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення, в
десятиденний строк з моменту отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В.Г. Костенко