22-ц/775/143/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Ковтуненко
Доповідач Гаврилова Г.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого судді Баркової
Л.Л.

суддів Гаврилової Г.Л.,Сороки
Г.П.

при секретарі Брежнєві Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»)
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
04 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором. В обґрунтування
позову зазначив, що 07.09.2005 року між ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_2
був укладений кредитний договір, за
умовами якого банком був наданий
відповідачу кредит у сумі 3116,09грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Оскільки відповідач по справі, уклавши
з банком, позивачем, кредитний договір
та отримавши грошові кошти на умовах
повернення, строковості та платності,
свої договірні зобов'язання, не
виконав, у нього станом на 26.07.2013 року
виникла заборгованість в сумі-29026,82грн,
з яких - 7987 45 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом,
19180.95 гривень - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за кредитом;
штраф - 500 гривень ( фіксована частина),
штраф - 1358.42 гривні(процентна складова),
та судові витрати у розмірі 290,27 грн.,
які позивач просив стягнути з
відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду
Донецької області від 04 грудня 2013 року
позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
заборгованість за кредитним договором
№DNН4КР11780255 від 07.09.2005р у розмірі -
19381грв.82коп, та судові витрати у розмірі
192,81 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволені позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
клопотань до апеляційного суду не
надав, що у відповідності до ч.2 ст. 305
ЦПК України не перешкоджає розглядові
справі у його відсутність (а.с.94)

Заслухавши суддю - доповідача,
представника відповідача ОСОБА_2-
ОСОБА_3, яка просила апеляційну скаргу
задовольнити, рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволені позову,
представника позивача Шишелову Н.В.,
яка просила відхилити апеляційну
скаргу, рішення суду залишити без змін,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України. Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, що мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду
не відповідає.

Судом встановлено, що 07.09.2005року між ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_2
був укладений кредитний договір №
№DNН4КР11780255, за умовами якого банком був
наданий відповідачу споживчий кредит
на придбання товару у сумі 3116,09грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Свої зобов'язання за договором
відповідач належним чином та в повному
обсязі не виконав, що призвело до
виникнення заборгованості, яка станом
на 26.07.2013 року становила 29026,82 гривень.

Судом також встановлено, що згідно
меморіальних ордерів відповідачем
протягом 2009- 2010 років частково
погашалась заборгованість за даним
кредитом. ( а.с. 40-42).

Крім того, відповідно до заяви про
реструктуризації боргу 06.06.2012 року
ОСОБА_2 надана заява про передачу Банку
у заставу телефону самсунг за
договором від 07.09.2005 року. ( а.с.35)

Доводи апелянта, що дана заява писалась
його батьком,якому він не давав
доручення підписувати заяву від його
імені та давати у заставу телефон,
нічим не підтверджена.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином та у встановлений
законом строк.

З розрахунку заборгованості
вбачається, що ОСОБА_2 зобов'язання за
договором належним чином не виконував,
та станом на 26.07.2013 року виникла
заборгованість в сумі-29026,82грн, з яких -
7987 45 грн., заборгованість по процентам
за користування кредитом, 19180.95 гривень
- пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за кредитом; штраф - 500
гривень ( фіксована частина), штраф -
1358.42 гривні(процентна складова).

Враховуючи викладене, суд прийшов до
обґрунтованого висновку про порушення
відповідачем умов договору та
наявності кредитної заборгованості
перед ПАТ КБ «ПриватБанк» та право
банку на дострокове стягнення суми
заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 548 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Виходячи з аналізу зазначених статей,
штраф є відповідальністю, яка залежить
лише від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання й у
часі визначається з настанням однієї з
подій як невиконання або неналежне
виконання зобов'язання.

Пенею ж є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання,
тобто встановлює певні юридичні
наслідки у вигляді обов'язку сплатити
певну суму, яка залежить не тільки від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання, а й від часу такого
невиконання. Тобто, пеня та штраф є
видами відповідальності за різні
порушення зобов'язань боржником.

Штраф має разовий характер, тобто
вичерпується з настанням самого факту
порушення зобов'язання.

Отже, доводи апеляції щодо подвійного
обтяження боржника штрафними
санкціями( штрафом та пенею ) не
ґрунтується на законі.

Разом з цим,відповідно до статті 258
частини 2 ЦК України строк позовної
давності в один рік підлягає
застосуванню щодо вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Як вбачається з розрахунку
заборгованості ОСОБА_2 останньому за
період з липня 2012 року по липень 2013 року
нарахована пеня у загальній сумі 4313,22
гривень ( а.с.3)

Розмір пені за останній рік
представником позивача у апеляційній
суді підтверджений.

Отже, враховуючи приписи ч. 2 статті 258
ЦК України, та вимоги відповідача щодо
застосування строків у суді першої
інстанції та в апеляційній скарзі( а.с.
20)судове рішення підлягає скасуванню
із ухваленням нового про стягнення на
користь позивача заборгованість, що
утворилась станом на 26.07.2013 року та яка
складається з заборгованості по
процентам за користування кредитом у
розмірі 7987,45 гривень, пені за останній
рік у розмірі 4313,22 гривень, штрафу
(фіксованої частини) у розмірі 500
гривень, та штрафу (процентна
складова), яка становить 5% від суми
позову відповідно до п. 5.3 Договору у
розмірі 615,03 гривень.( 7987,45+4313,22)х5%)

Керуючись ст. ст.303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
04 грудня 2013 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» за
кредитним договором №DNН4КР11780255 від 07
вересня 2005р заборгованість, що
утворилась станом на 26.07.2013 року та яка
складається з заборгованості по
процентам за користування кредитом у
розмірі 7987,45 гривень, пені у розмірі
4313,22 гривень, штрафу (фіксованої
частини) у розмірі 500 гривень, штрафу
(процентна складова) у розмірі 615,03
гривень, а всього 13415( тринадцять тисяч
чотириста п'ятнадцять гривень) 70
копійок та витрати у відшкодування
судового збору у розмірі 134 гривні 16
копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді