Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2480/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Бугайченко Т. А.
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

14.10.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Головуючого - Гайсюка О.В.

Суддів - Фомічова С.Є., Карпенка
О.Л.

при секретарі - Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засідання в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Капустянський граніт» на заочне
рішення Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 01
липня 2014 року.

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Капустянський
граніт» про стягнення заборгованості
по заробітній платі та відшкодування
моральної шкоди.

Позивач зазначив, що з 17 травня 2006 року
по 08 лютого 2013 року працював водієм у
відповідача.

08.02.2013 року був звільнений по ст. 38 КЗпП
України(за власним бажанням).

На день звільнення заборгованість по
заробітній платі становила 2655,97 грн.

У зв'язку із затримкою виплати
заробітної плати він зазнав моральних
страждань, був вимушений брати гроші в
борг зі сплатою відсотків.

Посилаючись на це, позивач просив
стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість із заробітної плати 2655,
97 грн., середній заробіток за затримку
розрахунку при звільненні (за 15
місяців) у сумі 18 000 грн. та 5 000 грн.
на відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішення Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 01.07.2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача 2655,97 грн. боргу по заробітній
платі, 9370, 96 грн. середнього заробітку
та 500 грн. на відшкодування моральної
шкоди. На користь держави стягнуто
243,60грн. судового збору (а.с. 14-16).

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення в частині
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунків та в частині
відшкодування моральної шкоди.

Відповідач посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, неповноту
з'ясування судом обставин справи,
недоведеність обставин, які суд визнав
встановленими.

Зокрема, відповідач зазначає, що
позивач 08.02.2013 року (в день звільнення)
не працював, а вимоги про виплату йому
заробітної плати так і не заявляв.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача доводи
апеляційної скарги підтримав.

Позивач у судове засідання не з'явився,
хоча належним чином повідомлений про
час і місце розгляду справи, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Судом вірно встановлено, що з 17 травня
2006 року по 08 лютого 2013 року позивач
ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах
з ПАТ «Капустянський граніт», був
звільнений з роботи відповідачем на
підставі ст. 38 КЗпП України ( за власним
бажанням) з 08.02. 2013 року.

Зазначене підтверджується копією
трудової книжки та копією наказу № 17-К
від 06.02.2013 року, з яким позивач
ознайомлений 06.02.2013 року (а.с.82).

Суд також правильно встановив, що в
день звільнення 08.02.2013 року позивачу
заборгованість із заробітної плати не
була виплачена (за січень 2013р.-1336,24 грн.,
за лютий 2013 р. - 1307,82 грн.). Всього станом
на липень 2013 року борг складає - 2655, 99
грн.(а.с.4).

Із змісту ст. 117 КЗпП України
вбачається, що в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки зазначені в ст. 116 цього
Кодексу, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України за
загальним правилом при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належить йому від підприємства,
установи, організації провадиться в
день звільнення, але якщо працівник в
день звільнення не працював, то
зазначені суми мають бути виплачені
йому не пізніше наступного дня після
пред'явлення звільненим працівником
вимоги про розрахунок.

Суд першої інстанції так і не з'ясував
чи працював позивач в день звільнення
(08.02.2013 р.), чи пред'являв позивач вимогу
про розрахунок і коли саме, чим це
підтверджується.

Відповідач у скарзі зазначає, що
позивач в день звільнення (08.02.2013 р.) не
працював, вимоги про розрахунок не
заявляв.

Той факт, що позивач в день звільнення,
а саме 08.02.2013 р. не працював,
підтверджується табелем обліку
робочого часу (а.с. 30-31).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
позивач повинен був довести коли він
звертався до відповідача з вимогою про
розрахунок, але позивач доказів про це
не надав, а тому вимоги позивача про
стягнення середнього заробітку не
підлягають задоволенню.

Оскільки висновки суду щодо вирішення
спору про стягнення середнього
заробітку ґрунтуються на неповному
з'ясуванні обставин справи, рішення
суду в цій частині ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, то рішення суду в
частині стягнення середнього
заробітку у сумі 9370,96 грн. підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні цієї вимоги
позивача.

Відповідно ст. 237-1 КЗпП України,
відшкодування власним або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Факт, того, що заробіток позивачу
своєчасно не виплачувався (ст.115 КЗпП)
відповідачем не оспорюється (а.с.4), тому
суд дійшов правильного висновку про те,
що порушення цих законних прав
позивача призвели до моральних
страждань, втрати життєвих зв'язків і
вимагали від позивача додаткових
зусиль для організації свого життя.

Рішення суду в цій частині є правильним
та справедливим, оскільки ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
скасування чи зміни рішення в цій
частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Капустянський
граніт» задовольнити частково.

Рішення Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 01.07.2014
року - в частині стягнення з Публічного
акціонерного товариства
«Капустянський граніт» середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні у сумі 9370 грн. 96 коп. -
скасувати і ухвалити в цій частині нове
рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_2 про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого Спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: