справа № 2/489/2115/14
Рішення

Іменем України

21 серпня 2014 року
м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

представників позивача Мілюченко
В.А., Пухалевича С.В.

відповідача ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4

представника третьої особи
Довгої А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві цивільну
справу за позовом Державного
підприємства житлово-експлуатаційна
дільниця «Будівельник» (далі - ДП ЖЕД
«Будівельник») до ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка
діє у своїх інтересах та інтересах
малолітньої ОСОБА_8, ОСОБА_9, третьої
особи - Служби у справах дітей
адміністрації Ленінського району про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом та виселення

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ДП ЖЕД «Будівельник»
звернулося до суду з позовом до
відповідачів, після уточнення якого
просило визнати ОСОБА_6 таким, що
втратив право користування житловою
площею у кімнатах АДРЕСА_1; висилити
ОСОБА_9, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 з кімнат НОМЕР_1
гуртожитку без надання іншого
житлового приміщення.

У обґрунтування вимог вказано, що
малосімейний гуртожиток по АДРЕСА_1
перебуває на балансі ДП ЖЕД
«Будівельник».

23.11.2000 ОСОБА_6 був зареєстрований у
гуртожитку в кімнатах НОМЕР_1, але з
січня 2010 року в них не проживає. На
протязі семи років не сплачує послуги
з користування житлом, внаслідок чого
заборгованість складає 3581,92 грн., не
провидить ремонт. З цих підстав позивач
просить визнати його таким, що втратив
право користування житловими
кімнатами.

З 2010 року в спірних кімнатах
безпідставно проживають відповідачі
ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Оскільки
ордер на заселення їм не видавався,
відповідно, вони не набули права
користування кімнатами, а тому
підлягаю виселенню без надання іншого
житлового приміщення.

У судовому засіданні представники
позивача позов підтримали та просили
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник
і одночасно представник ОСОБА_7 в
задоволенні позову просили відмовити.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений неодноразово.
Заяву про розгляд справи за своєї
відсутності та письмових заперечень
проти позову до суду не надав.

Представник третьої особи - проти
позову заперечувала в частині
виселення дитини.

Суд, заслухавши пояснення присутніх
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи і оцінивши зібрані в
ній докази, вважає позов таким, що
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Із наказу Корпорації Украгропромбуд»
в Миколаївській області від 25.11.1996 № 56
встановлено, що малосімейний
гуртожиток по АДРЕСА_1 перебуває на
балансі ДП ЖЕД «Будівельник».

21.11.2000 відповідач ОСОБА_6 на підставі
ордеру № 181 був заселений в кімнати
НОМЕР_1 гуртожитку.

Згідно довідки форми № 3 ДП ЖЕД
«Будівельник» від 22.07.2014 № 271 в
кімнатах НОМЕР_1 гуртожитку
зареєстрована одна особа - ОСОБА_6
(реєстрація з 23.11.2000).

Актом від 23.05.2014 позивач підтвердив, що
з січня 2000 року ОСОБА_6 в кімнатах не
проживає. Згідно довідки позивача від
25.05.2014 № 23 заборгованість по
квартплаті станом на 01.05.2014 складає 3581,92
грн.

З висновку Ленінського РВ УМВС України
в Миколаївській області від 26.06.2014
вбачається, що в спірних кімнатах
проживають відповідачі ОСОБА_9, ОСОБА_7
та малолітня ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За даними адресно-довідкового сектору
ОСОБА_7 зареєстрована з 28.08.2008 по
АДРЕСА_2, а ОСОБА_9 за цією ж адресою з
24.05.2012.

Представник позивача пояснила, що
ОСОБА_6 тривалий час не проживає в
кімнатах, ремонт в них не здійснює та
комунальні послуги не сплачує, а тому
вважається таким, що втратив право
користування житловими приміщеннями.
Інші відповідачі заселилися в спірні
кімнати самостійно, а тому підлягають
виселенню без надання іншого житлового
приміщення.

Обставини щодо не проживання ОСОБА_6
підтвердив свідок ОСОБА_11, слюсар
гуртожитку.

Заперечуючи проти позову відповідач
ОСОБА_6 пояснив, що здійснює догляд за
хворою дружиною, яка страждає на
сахарний діабет та гіпертонічне
захворювання і мешкає по АДРЕСА_2.
Вказане житло складається з однієї
кімнати невеликого розміру.

Обставини щодо захворювання дружини
позивач підтвердив випискою із
історії хвороби № 4281/712 та показаннями
свідка ОСОБА_12

ОСОБА_6 пояснив, що двічі на тиждень
навідується до спірних кімнат, в яких
проживає його дочка з онуком, яким він і
запропонував заселитися в них, де має
власні речі, буває з ночівлею і інтерес
до них не втратив.

Представник відповідачів заперечуючи
проти позову вказував на те, що позивач
не має повноважень на звернення до
суду, а виселення відповідачів є
неправомірним оскільки вони є членами
сім'ї наймача.

При вирішенні даного спору суд
виходить з наступного.

У силу частини третьої статті 9 ЖК
України ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Згідно із частиною першої статті 71 ЖК
України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців. Визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
відповідно до статті 72 наведеного
Кодексу провадиться в судовому
порядку.

З системного аналізу наведеної норми
слідує, підставою визнання особи
такою, що втратила право користування
квартирою є відсутність її за місцем
проживання більше шести місяців за
умови відсутності поважної причини.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_6
доглядає за хворою дружиною ОСОБА_13,
яка мешкає окремо за іншою адресою,
регулярно навідується до кімнат і
інтересу до них не втратив, підстави
для задоволення позову в частині вимог
до вказаного відповідача відсутні.

Відповідно до статті 58 ЖК України
єдиною підставою для вселення в надане
жиле приміщення є ордер, виданий на
підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду
виконавчим комітетом міської ради.
Ордер може бути видано лише на вільне
жиле приміщення.

Відповідно до частини другої статті 128
ЖК України жила площа в гуртожитку
надається за спеціальним рішенням
адміністрації підприємства, установи,
організації чи органу кооперативної
або іншої громадської організації та
відповідного профспілкового комітету
і комітету комсомолу.

У силу статті 129 ЖК України
на підставі рішення про надання жилої
площі в гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу.

За положеннями частини третьої статті
116 ЖК України особи, які самоправно
зайняли жиле приміщення, виселяються
без надання їм іншого житлового
приміщення.

Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заселилися до спірних
кімнат самостійно, без звернення до
адміністрації гуртожитку та отримання
ордеру, а відтак підлягають виселенню з
спірних кімнат без надання іншого
житлового приміщення.

Так як згідно із частиною четвертою
статті 29 ЦК України місцем проживання
фізичної особи, яка не досягла десяти
років є місце проживання її батьків
або одного з них, з ким вона проживає,
відповідно виселенню підлягає
малолітня ОСОБА_10.

Доводи представника відповідачів про
відсутність у позивача, як
балансоутримувача гуртожитку,
повноважень на звернення до суду є
безпідставними і спростовуються
пунктами 3.6, 4.2 статутом позивача,
згідно з якими ДП ЖЕД «Будівельник» є
юридичною особою та має право вчиняти
будь які дії відносно свого майна, які
не суперечать чинному законодавству та
статуту.

Також, з огляду на вище наведене, суд не
приймає доводи вказаного представника,
які гуртуються на положеннях статті 64
ЖК України.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з
відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_9 на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір в сумі 243, 60 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 14, 60 - 62, 88, 212-214
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Державного підприємства
житлово-експлуатаційна дільниця
«Будівельник» - задовольнити частково.

Висилити ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з
кімнат НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1
без надання іншого житлового
приміщення.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_7,
ОСОБА_9 на користь Державного
підприємства житлово-експлуатаційна
дільниця «Будівельник» судовий збір в
сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60
коп.).

У частині вимог до ОСОБА_6 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до апеляційного суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Повний текст рішення

підписано 22.08.2014.