Справа № 487/6870/14-ц
Провадження № 2/487/2437/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

30.09.2014 рокуЗаводський районний суд
міста Миколаєва у складі:

Головуючого судді - Притуляк І. О., при
секретарі судового засідання -
Уманського І. В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в місті Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Міський комерційний банк" про
стягнення коштів за договором
банківського вкладу,

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Міський комерційний банк", в якому
просила, стягнути з відповідача суму
депозитного банківського вкладу в
розмірі 6489,56 доларів США 56 центів, з
яких: 6326 доларів США - сума вкладу, 41,56
доларів США - 3 % річних за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання; 122
долара США - відсотки за договором
строкового банківського вкладу «Ваш
Святковий» №2630/52/131611 від 13.09.2013 року та
3604,33 грн. інфляційних витрат за
несвоєчасне виконання зобов'язань.

В подальшому уточнивши позовні вимоги
просила стягнути з відповідача 6546,80
доларів США, з яких: 6326 доларів США -
сума вкладу; 56,10 доларів США - 3 % річних
за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання; 164,7 доларів США - відсотки
за договором строкового банківського
вкладу «Ваш Святковий» №2630/52/131611 від
13.09.2013 року та 4498,04 грн. інфляційних
витрат за несвоєчасне виконання
зобов'язань.

У заяві позивач зазначила, що 13.09.2013
року між нею та ПАТ «Міський
комерційний банк» було укладено
договір банківського вкладу «Ваш
Святковий» №2630/52/131611 на строк до 13.04.2014
року. На виконання умов договору, вона
внесла на депозитний рахунок грошові
кошти у розмірі 6846 доларів США. У
вказаний у договорі строк банк грошові
кошти та відсотки нараховані,
відповідно до умов п.п.4.3.2 Договору, на
її вимогу не повернув. При цьому
вказані грошові кошти було
перераховано на поточний рахунок
НОМЕР_1, однак розпорядитися ними, вона
не має можливості, що підтверджується
листом відповідача №09.3.52/2738 від 12.06.2014
року. Викладені обставини і стали
підставою для її звернення до суду з
вказаним позовом.

До судового засідання позивач не
з'явилася, надала заяву, в якій просила
розглянути справу за її відсутності,
уточнені позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, не заперечувала проти
заочного порядку розгляду справи.

Відповідач до судового засідання
представника не направив, про час і
місце розгляду справи був повідомлений
своєчасно належним чином, причину
неявки суду не повідомив. Заяв про
розгляд справи за своєї відсутності не
надсилав.

Суд, з відома позивача постановляє
рішення про заочний розгляд справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

13.09.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Міський
комерційний банк» було укладено
договір строкового банківського
вкладу "ВАШ СВЯТКОВИЙ" №2630/52/131611 у
валюті, а саме доларах США на строк з 13
вересня 2013 року по 13 квітня 2014 року
(двісті дванадцять днів), з щомісячною
виплатою процентів за ставкою 8,8 %
річних, відповідно до якого позивачем
було внесено 1400 доларів США (тисяча
чотириста) згідно Квитанції №103 від
13.09.2013 р.; 103 доларів США (сто три) згідно
Квитанції №2593 від 17 жовтня 2013 року; 4100
доларів США (чотири тисячі сто) згідно
Квитанції від 04.11.2013 року; 100 доларів США
(сто) згідно Квитанції №6930 від 15.11.2013
року; 500 доларів США (п'ятсот) згідно
Квитанції №1578 від 03.12.2013 року; 543 долари
США (п'ятсот сорок три) згідно Квитанції
№1536 від 13.12.2013 року; 100 доларів США (сто)
згідно Квитанції №8367 від 01.02.2014 року; 175
доларів США (сто сімдесят п'ять) доларів
США згідно Квитанції №3990 від 17.04.2014
року; 175 доларів США (сто сімдесят п'ять)
доларів США згідно Квитанції №1111 від
18.04.2014 року; 170 доларів США (сто сімдесят)
доларів США згідно Квитанції №3508 від
22.04.2014 року, загалом - 6846 (шість тисяч
вісімсот сорок шість) доларів США.

Відповідно до умов договору
встановлено строк його дії - 13 вересня
2013 року по 13 квітня 2014 року (двісті
дванадцять днів), без автоматичної
лонгації.

Згідно п.п.1.3,4.3.2 Договору Банк
забезпечує збереження суми вкладу на
рахунку вкладу на вимогу до моменту
звернення Вкладника до Банку із
вимогою про повернення вкладу та
зобов'язаний на вимогу Вкладника
повернути вклад та виплатити
нараховані на суму вкладу проценти на
умовах та в строки, що встановлені
Договором.

14 травня 2014 року позивач звернулася до
ПАТ «Міський комерційний банк» із
вимогою про повернення вкладу у
розмірі 6326 доларів США, а також суму
нарахованих процентів за Договором
строкового банківського вкладу
№2630/52/131611 від 13.09.2013 року у зв'язку із
його закінченням.

12.06.2014 року за вих..№09.3.52/2738 на свою
вимогу про повернення вкладу та
нарахованих процентів позивач
отримала відповідь ПАТ «Міський
комерційний банк», в якій зазначено, що
її вклад перераховано на рахунок
НОМЕР_1 та вона має можливість зняти
грошові кошти за наявності готівки
коштів у відділенні каси банку.

Однак до теперішнього дня відповідачем
кошти за банківським вкладом позивачу
не повернуто.

Згідно ч.1 ст.1058 ЦК України за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановленому договором.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
банки і банківську діяльність" вклад
(депозит) - це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Згідно ч.1 ст.1060 ЦК України договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Згідно ч.3 ст. 1061 ЦК України
встановлений договором розмір
процентів на строковий вклад або на
вклад, внесений на умовах його
повернення у разі настання визначених
договором обставин, не може бути
односторонньо зменшений банком, якщо
інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

Звернення до банку із заявою про
повернення банківського вкладу в день
закінчення строку дії договору
свідчить про намір вкладника припинити
дію такого договору та зумовлює
обов'язок банку повернути депозитні
кошти з процентами за прострочений
строк до дня фактичного повернення
коштів, а також трьох відсотків річних.

Вказана позиція висловлена Верховним
судом України при розгляді справи
№6-39цс13 від 29.05.2013 року.

Відповідно до змісту ст.ст. 526,1058 ЦК
України зобов'язання банку з
повернення вкладу за договором
банківського вкладу (депозиту)
вважається виконаним з моменту
повернення вкладу вкладнику готівкою
або надання іншої реальної можливості
отримати вклад та розпорядитися ним на
свій розсуд (наприклад, перерахування
на поточний банківський рахунок
вкладника в цьому самому банку, з якого
вкладник може зняти кошти чи проводити
ними розрахунки за допомогою платіжної
банківської картки).

У разі перерахування коштів на
поточний банківський рахунок
вкладника в цьому самому банку, але
ненадання вкладнику можливості
використання цих коштів зобов'язання
банку з повернення вкладу не є
виконаним і до банку слід
застосовувати відповідальність за
порушення грошового зобов'язання,
передбачену ст..625 ч.2 ЦК України.

Вказана правова позиція, висловлена
Верховним судом України при розгляд
справи №6-140цс13 від 25.12.2013 року.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦПК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи з положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді трьох
процентів річних не є санкцією, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування отриманими
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника та незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за порушення виконання
зобов'язання.

Факт невиконання ПАТ «Міським
комерційним банком» своїх зобов'язань
перед ОСОБА_1 по поверненню
банківського вкладу є встановленим
судом, та не спростовується самим
відповідачем, оскільки
підтверджується листом №09.3.52/2738 від
12.06.2014 року.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, щодо
обґрунтованості заявлених вимог
позивача стосовно стягнення на її
користь з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
суми заборгованості за Договором
строкового банківського вкладу
№2630/52/131611 від 13.09.2013 року у розмірі 6546, 80
доларів США, з яких: 6326 доларів США -
кошти, внесені на депозитний рахунок,
164,7 доларів США - відсотки за період з
23.04.2014 року по 08.08.2014 року, 56,10 доларів
США - 3% річних за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання.

При цьому, оскільки договір було
укладено в доларах США, стягненню
підлягає вклад в доларах США, із
зазначенням еквіваленту в
національній валюті станом на дату
постановлення рішення суду, а саме
згідно офіційного курсу НБУ- 12,91 грн. за
1 долар США. Таким чином, загальна сума,
що підлягає стягненню становить 84519,19
грн.

Вирішуючи питання щодо вимоги позивача
про стягнення на її користь 4498,04 грн.
інфляційних витрат суд виходить з
наступного.

Відповідно до положення ст.533, 625 ЦК
України індекс інфляції
розраховується лише стосовно грошових
зобов'язань у національній валюті
України - гривні, крім того, втрати від
знецінення національної валюти
внаслідок інфляції відновлюються
еквівалентом іноземної валюти.

З урахуванням викладеного заявлені
ОСОБА_1 вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст..88 ЦПК
України з відповідача в дохід держави
підлягає стягнення судовий збір у
розмірі 845,19 грн.

Керуючись статтями 208-218 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1- задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Міський комерційний банк"
на користь ОСОБА_1 суму заборгованості
за Договором строкового банківського
вкладу №2630/52/131611 від 13.09.2013 року у
розмірі 6546, 80 доларів США, з яких: 6326
доларів США - кошти, внесені на
депозитний рахунок, 164,7 доларів США -
нараховані відсотки, 56,10 доларів США - 3%
річних за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання, що за курсом
НБУ еквівалентно 84519,19 грн.

Стягнути з «Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
судовий збір в дохід держави у розмірі
845,19 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
частині стягнення інфляційних витрат
за несвоєчасне виконання зобов'язання
- відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області в порядку
ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя:
І. О. Притуляк