У х в а л а

іменем україни

25 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Висоцької В.С.,
Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
трест «Київміськбуд-1» імені М.П.
Загороднього про стягнення коштів в
рахунок відшкодування шкоди,
заподіяною здоров'ю, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду м. Києва від 04 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив суд ухвалити рішення, яким
стягнути із відповідача на свою
користь 105 982 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14
лютого 1974 року ОСОБА_4 в результаті
нещасного випадку отримав виробничу
травму і йому було встановлено першу
групу інвалідності довічно. Нещасний
випадок стався з вини БУ-2 тресту
«Київміськбуд-1», який був підрозділом
тресту «Київміськбуд-1»,
правонаступником якого є ПАТ трест
«Київміськбуд-1» імені М.П.
Загороднього. Обов'язок з
відшкодування шкоди, завданої здоров'ю
ОСОБА_4, покладено на відповідача, що
підтверджується рішеннями судів, які
набрали законної сили, зокрема,
рішенням Ленінградського районного
суду м. Києва від 18 лютого 1980 року у
справі № 2-305/1980р., ухвалою
Ленінградського районного суду м.
Києва від 10 жовтня 1996 року у справі
№23020/1996р., рішенням Ватутінського
районного суду м. Києва від 04 червня 1997
року у цивільній справі
№2-1209/1997р., рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 11 березня
2005 року №2-809/2005р.

ОСОБА_4 посилається на те, що він
потребує щорічного
санаторно-курортного лікування у
літній період в Криму у санаторії
спинального профілю, зокрема у ДП
«Спеціалізований спинальний санаторій
ім. академіка М.Н. Бурденка», однак
відповідач відмовляється у
добровільному порядку забезпечувати
його санаторно-курортними путівками.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 28 березня 2014 року
частково задоволено позовні вимоги
ОСОБА_4 Стягнуто з ПАТ трест
«Київміськбуд-1» імені М.П.
Загороднього на користь ОСОБА_4
витрати на оплату вартості путівки на
одну особу для санаторно-курортного
лікування за 2014 рік у розмірі 28 556 грн.
У задоволенні решти позовних
вимог - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
04 червня 2014 року рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 28 березня 2014
року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4
залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалене судове рішення суду
апеляційної інстанції, а справу
передати на новий апеляційний розгляд,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд апеляційної інстанції дійшов
вірного висновку щодо відсутності
правових підстав для задоволення
позовних вимог, оскільки позивач
забезпечений коштами на
санаторно-курортне лікування у 2014 року,
так як ним не були використані кошти,
перераховані відповідачем у санаторій
у 2013 році, при цьому відповідач не
заперечує проти доплати різниці у
вартості путівки, якщо вартість
путівки у 2014 році буде перевищувати
вартість путівки у 2013 році, при цьому
апеляційним судом, відповідно до ст.
212 ЦПК України, повно і всебічно
досліджено і оцінено обставини у
справі, надані сторонами докази,
правильно визначено юридичну природу
спірних правовідносин та закон, який їх
регулює, а наведені у касаційній скарзі
доводи висновків апеляційного суду не
спростовують.

Таким чином, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що оскаржуване судове
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачає.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та положення ч.3 ст.
332 ЦПК України, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу і
залишити рішення суду апеляційної
інстанції без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
04 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук В.С.
Висоцька О.В. Кафідова