22-ц/775/224/2014(м)
Головуючий у 1-ій інстанції Ковей Л.В.
Суддя - доповідач Ткаченко
Р і ш е н н я

Іменем України

19 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Головуючого -
Песоцької Л.І.,

суддів -
Ткаченко Т.Б., Мальцевої Є.Є.,

при секретарі -
Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Волноваського районного суду
Донецької області від 19 березня 2013
року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі ПАТ КБ
«ПриватБанк» або Банк) звернулось з
даним позовом до ОСОБА_2 просило
стягнути з відповідача заборгованість
за кредитним договором № б/н від 10
березня 2006 року в сумі 23432 грн.88 коп.

Посилалось на те, що 10 березня 2006 року
між сторонами укладено кредитний
договір, який складається із заяви
позичальника, Умов надання
банківських послуг, Правил
користування платіжною карткою та
Тарифів банку. На підставі зазначеного
кредитного договору відповідачу
надано кредит у розмірі 1700 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідач, отримавши кредит,
систематично порушував свої договірні
зобов'язання, після неодноразового
повідомлення про виникнення боргу,
такий не погасив. Станом на 31 серпня 2012
року розмір заборгованості
позичальника становить 23 432 грн.88 коп.,
яка складається із заборгованості за
кредитом - 7 003 грн. 47 коп., за процентами
за користування кредитом - 14837 грн.37
коп., штраф: фіксована частина - 500 грн.,
процентна складова - 1092 грн.04 коп.

Рішенням Волноваського районного суду
Донецької області від 19 березня 2013 року
у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 10 червня 2013 року зазначене
рішення Волноваського районного суду
Донецької області скасовано та
ухвалено нове рішення про задоволення
позову.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором від 10 березня 2006
року у розмірі 23 432 грн. 88 коп. та у
відшкодування судового збору 351 грн.49
коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 4 грудня 2013 року
рішення апеляційного суду Донецької
області від 10 червня 2013 року скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції і посилаючись в апеляційній
скарзі на порушення норм матеріального
і процесуального права, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, позивач, просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог,
задовольнив позов в повному обсязі.

Зокрема зазначає, що Банк звернувся з
позовом у межах позовної давності, так
як правовідносини між Банком та
відповідачем не припинилися, оскільки
відповідач не надав до Банку письмової
заяви про припинення договору, і він,
відповідно до умов договору,
автоматично лонгується на той же строк
та правовідносини між сторонами
тривають до повного погашення клієнтом
кредиту.

Судом не взято до уваги докази, що
надавалися позивачем у справі та
свідчили про наявність в Кредитному
договорі п.9.3, 9.12, де міститься
домовленість сторін про лонгацію
Кредитного договору, про те, що
картрахунок відкрито на необмежений
строк.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
апеляційний суд розглядає справу у
відсутності позивача, який належним
чином повідомлений про дату, час і
місце судового розгляду справи.
Представник позивача звернувся з
заявою про розгляд справи без його
участі.

Заслухавши суддю - доповідача,
заперечення відповідача, який просив
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або його зміни є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.ст.527,530 ЦК України,
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно зі ст.627, ст.6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначені умов договору
з урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628, ст.629 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені між ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідні для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнута згода.

Судом встановлено, що 10 березня 2006 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачем ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, за умовами якого
Банком був наданий відповідачу кредит
у сумі 1700 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки (а.с. 4 - 8).

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку, розмір заборгованості
позичальника станом на 31 серпня 2012 року
становить 23432 грн.88 коп., яка
складається із заборгованості за
кредитом - 7003 грн.47 коп., за процентами
за користування кредитом - 14837 грн.37
коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн.,
штраф (процентна складова) - 1092 грн.04
коп. (9 - 15).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання, тобто з 11
серпня 2009 року, з дня внесення останніх
платежів за кредитним договором,
згідно наданого до справи додатку.
Оскільки позивач звернувся до суду з
позовом 21 вересня 2012 року, ним
пропущено трирічний строк для
звернення до суду з позовом про
стягнення заборгованості.

З таким висновком повністю погодитися
не можна з огляду на наступне.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг Кредитний
договір діє протягом 12 місяців з
моменту його підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично продовжується на такий
самий строк (а.с. 5 - 8).

Отже, оскільки як вбачається із
пояснень відповідача, і його пояснення
не спростовуються матеріалами справи,
ані Банк, ані відповідач не
проінформували іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично був продовжений на такий
самий строк.

Із заяви позичальника випливає, що
строк дії кредитного ліміту відповідає
строку дії карти (а.с.4).

Відповідно до п.3.1.1 Правил користування
платіжною карткою строк дії карти
зазначено на лицевій стороні карти
(місяць і рік). Карта дійсна до
останнього календарного дня вказаного
місяця (а.с.7).

Тобто, із Правил користування
платіжною карткою випливає, що договір
є чинним в межах строку дії картки.

Як убачається із змісту п.5.2 Умов та
правил надання банківських послуг,
банк має право вимагати дострокового
виконання боргових зобов'язань
повністю чи у визначеній банком
частині у випадку невиконання
боржником своїх боргових зобов'язань
та інших зобов'язань за цим договором.

Право позикодавця вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилась, та сплати
процентів у разі прострочення сплати
чергових платежів передбачено ст.1050 ЦК
України.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції та в апеляційному суді
сторони не надали відомості строку дії
картки та щодо продовження її дії
відповідно до п. 3.1.3. розділу ІІ Умов та
правил (Правила користування платіжною
картою), яким передбачено, що після
закінчення строку дії відповідна карта
продовжується Банком на новий строк
(шляхом надання Клієнту Карти з новим
строком дії), якщо раніше (до початку
місяця закінчення строку дії) не
надійшла письмова заява Держателя про
закриття Картрахунку. І при виконанні
інших умов продовження, передбачених
Договором.

Замовлені Клієнтом Карти, у тому числі
продовжені з новим строком дії, але не
отримані , зберігаються у Банку для
видачі Клієнту: цільові - 3 місяці;
корпоративні, особисті платіжні по
дебіторської, кредитної і дебітові -
кредитним схемам - 6 місяців ( п. 3.1.5 Умов
та Правил).

Даних про те, що відповідач отримував
іншу карту на новий строк, матеріали
справи не містять, і позивач про ці
обставини не заявляє.

В апеляційному суді відповідач
пояснив, що він уклав з позивачем
додаткову угоду до договору, в якій
сторони дійшли згоди щодо наявності у
нього заборгованості по цьому договору
10500 грн., яку він повністю погасив.

Відповідно до п.1 додаткової угоди № 1
до кредитного договору № SAMDN4945
від 10 грудня 2013 року, укладеної між ПАТ
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, сторони
узгодили про зменшення заборгованості
в частині заборгованості по сплаті
відсотків 0.00 грн., по сплаті комісії 0,00
грн., пені 17828,65 грн. та встановили на
дату підписання цієї Додаткової Угоди
заборгованість за Договором у розмірі
10500 грн. Дата остаточного погашення
заборгованості за Договором 12 грудня
2013 року (а.с. 156).

Визначена сторонами заборгованість в
сумі 10500 грн. була перерахована
відповідачем у повному обсязі, що
підтверджується квитанцією від 11
грудня 2013 року (а.с.158).

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від
16 грудня 2013 року № 1087924, ОСОБА_2
заборгованості перед Банком не має
(а.с.157).

Враховуючи зазначене та вимоги закону,
рішення суду, як таке, що не відповідає
вимогам ст.ст.10,11,60,213,214 ЦПК України,
підлягає скасуванню, з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Оскільки колегія суддів не повністю
погоджується з доводами апеляційної
скарги щодо скасування рішення суду
першої інстанції, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.307,309,313,314,316 ЦПК України,
колегія суддів,

В и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Волноваського районного суду
Донецької області від 19 березня 2013 року
скасувати.

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий :
Л.І. Песоцька

Судді :
Т.Б.Ткаченко

Є.Є.Мальцева