АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5798/14
Головуючий 1 інст. -
Категорія: договірні
Доповідач - Котелевець А.В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 сепня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Котелевець А.В.,

суддів - Трішкової
І.Ю., Шаповал Н.М.,

за участю секретаря -
Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Кураксіної
Ольги Ігорівни - представника
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «Приватбанк» на
ухвалу судді Дзержинського районного
суду м. Харкова від 2 липня 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Приватбанк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове агентство
«Верус» в особі філії у Дзержинському
районі м. Харкова, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором кредиту,

в с т а
н о в и л а:

В червні 2014 року Публічне
акціонерне товариство Комерційного
банку «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк») звернулося у суд із
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове агентство «Верус» (далі - ТОВ
«УФА «Верус») в особі філії у
Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
договором кредиту.

На обґрунтування вказав, що
6 червня 2005 року укладено
договір № DNH4КS11460147, відповідно до
умов якого ПАТ КБ «Приватбанк» надало
ОСОБА_2 кошти в розмірі 1 486 грн. 75 коп.
зі сплатою 25,08% річних на суму залишку.

1 вересня 2010 року укладено договір
поруки, згідно якого ТОВ «УФА «Верус» в
особі філії у Дзержинському районі м.
Харкова поручилося перед ПАТ КБ
«Приватбанк» за виконання ОСОБА_2
своїх зобов'язань по кредитному
договору з розміром відповідальності в
сумі 10 000 грн. 00 коп.

Однак умови кредитного договору
виконані не були, у зв'язку з чим станом
на 22 січня 2014 року утворилась
заборгованість в загальному розмірі 24
924 грн. 21 коп.

Посилаючись на вказані обставини,
просив стягнути на користь ПАТ КБ
«Приватбанк»: з ОСОБА_2 - суму в розмірі
14 924 грн. 21 коп., з ТОВ «УФА «Верус» в
особі філії у Дзержинському районі м.
Харкова - 10 000 грн. 00 коп.

Ухвалою судді Дзержинського
районного суду м. Харкова від 2 липня 2014
року у відкритті провадження у справі
відмовлено.

В апеляційній скарзі Кураксіна
О.І. - представник ПАТ КБ
«Приватбанк», посилаючись на порушення
норм процесуального права, просить
скасувати ухвалу судді суду першої
інстанції та направити справу для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі. Зокрема,
зазначає, що даний спір не є
корпоративним, а тому підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи у відкритті
провадження у справі, суддя суду першої
інстанції виходив із того, що спір не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства: вимоги до ОСОБА_2
підлягають розгляду Фрунзенським
районним судом м. Харкова за правилами
ч. 1 ст. 109 ЦПК України; вимоги до ТОВ «УФА
«Верус» в особі філії у Дзержинському
районі м. Харкова - Господарським судом
Харківської області. Однак погодитись
з таким висновком не можна, оскільки
суд дійшов його з порушенням норм
процесуального права.

Так, згідно ч. 2 ст. 109 ЦПК України
позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 7 ст. 110 ЦПК України
позови, що виникають з діяльності філії
або представництва юридичної особи,
можуть пред'являтися також за їх
місцезнаходженням.

Частиною другої статті 118 ЦПК
України встановлено, що позивач має
право об'єднати в одній позовній заяві
кілька вимог, пов'язаних між собою.

Місцезнаходження юридичної особи є
фактичне місце ведення діяльності чи
розташування офісу, з якого
проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Як вбачається із матеріалів справи,
вимоги за позовом стосується стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ DNH4КS11460147, укладеним 6 червня 2005
року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2

1 вересня 2010 року укладено договір
поруки, згідно якого ТОВ «УФА «Верус» в
особі філії у Дзержинському районі м.
Харкова поручилося перед ПАТ КБ
«Приватбанк» за виконання ОСОБА_2
своїх зобов'язань по кредитному
договору з розміром відповідальності у
сумі 10 000 грн. 00 коп., у зв'язку з чим
позов пред'явлено до Дзержинського
районного суду м. Харкова за
місцезнаходженням поручителя.

Згідно роз'яснень, що містяться в
п. 2 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
оскільки у спорах, що виникають із
кредитних правовідносин, сторонами є
як юридичні особи, так і фізичні особи
та з урахуванням вимог статей 15-16,
частини другої статті 118 ЦПК України
при визначенні судової юрисдикції суди
мають виходити з того, що такі справи
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства у разі, якщо
однією із сторін є фізична особа, а
вимоги взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий. Зокрема,
це можуть бути позови банку (іншої
фінансової установи) до фізичної особи
- позичальника чи навпаки, які виникли з
одних і тих самих правовідносин -
отримання кредиту.

Договір поруки має додатковий
(акцесорний) до основного
зобов'язання - кредитного договору -
характер і укладається саме для
забезпечення виконання останнього, а
поручитель згідно з частиною першою
статті 554 ЦК України відповідає перед
кредитором, за загальним правилом,
солідарно із позичальником, якщо
договором поруки не встановлено його
додаткову (субсидіарну)
відповідальність. Неможливість
окремого розгляду цих договорів може
бути пов'язана, зокрема, із визначенням
суми заборгованості, способу виконання
зобов'язання та іншими умовами
договорів.

Оскільки вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_2 - про стягнення
суми в розмірі 14 924 грн. 21 коп. та до ТОВ
«УФА «Верус» в особі філії у
Дзержинському районі м. Харкова про
стягнення 10 000 грн. 00 коп.
взаємопов'язані між собою, витікають із
одного зобов'язання, висновок судді
суду першої інстанції про те, що справа
не підсудна Дзержинському районному
суд м. Харкова є передчасним.

З огляду на це, ухвала судді цього
суду від 2 липня 2014 року підлягає
скасуванню з направленням матеріалів
справи до того ж суду зі стадії
відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 312 ч. 1 п. 3, 313,
315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу Кураксіної
Ольги Ігорівни - представника
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк»
задовольнити.

Ухвалу судді Дзержинського
районного суду м. Харкова від 2 липня 2014
року скасувати, матеріали справи
направити до того ж суду для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Ухвала набирає чинності негайно і
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає, як така, що не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді