АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5931/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бойко О. М. Доповідач - Макаров
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Болтунової Л.М.,
Котушенко С.П.,

при секретарі - Завідоновій К.Д.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 21 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до
Новолександрівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, ОСОБА_2,
ОСОБА_4, треті особи: управління
держземагентства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області,
садівниче товариство «Крона» про
скасування рішень, державних актів на
право власності на земельну ділянку та
їх реєстрації, відновлення прав на
землю, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із зазначеним позовом, в якому
просила: скасувати рішення
Новоолександрівської сільської ради
від 27 листопада 2009 року «Про зміну
цільового призначення земельної
ділянки НОМЕР_1» та рішення від 14
березня 2008 року і від 17 липня 2008 року
«Про передачу у приватну власність
земельних ділянок громадянам», а також
просила визнати недійсними Державні
акти на право власності на земельні
ділянки НОМЕР_1 (серії ЯИ №501150) та
НОМЕР_2 (серії АЖ №838621), розташованих в
с/т «Крона», яке знаходиться в межах с.
Старі Кодаки, Дніпропетровського
району, Дніпропетровської області.

Крім того, позивачка просила скасувати
рішення Новоолександрівської сільради
від 10 серпня 2011 року «Про надання
дозволу на складання проекту по зміні
цільового призначення земельної
ділянки НОМЕР_2 в с/т «Крона» ОСОБА_5, а
також заявила вимоги про демонтування
паркану та відновлення колишніх меж
ділянки НОМЕР_1, розташованої в с/т
«Крона» у відповідності з Генеральним
планом розмежування ділянок садового
товариства «Крона» та відновити право
її користування у таких межах..

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 21
травня 2014 року позов задоволено
частково та ухвалено: скасувати
рішення ХХVІІІ сесії V скликання
Новоолександрівської сільської ради
від 27 листопада 2009 року «Про зміну
цільового призначення земельної
ділянки НОМЕР_1», розташованої в с/т
«Крона», яке знаходиться в межах с.
Старі Кодаки, Новоолександрівської
сільської ради, Дніпропетровського
району, Дніпропетровської області;
визнати недійсним Державний акт серії
ЯИ №501150, реєстраційний номер 20
від 19 лютого 2010 року на право власності
на земельну ділянку НОМЕР_1
(розташованої в с/т «Крона», яке
знаходиться в межах с. Старі Кодаки,
Новоолександрівської сільської ради,
Дніпропетровського району,
Дніпропетровської області), виданий на
ім'я ОСОБА_2, кадастровий номер ділянки
-01-137-0292 та вирішено питання про
розподіл судових витрат. У задоволенні
іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду в частині задоволення
позову ОСОБА_3 скасувати та ухвалити
нове рішення в оскарженій частині,
відмовивши в задоволенні позову,
вказуючи на те, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія судді вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення
повинно бути законним і обґрунтованим
та відповідати на питання: чи мали
місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Проте цим вимогам рішення суду не
відповідає, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3
суд першої інстанції виходив з того, що
передача у власність земельної ділянки
позивачки відповідачам ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 була проведена з грубим
порушенням ч.5 ст. 116, ст. 81, ст. 118 ЗК
України, оскільки не була проведена
належним чином, а також відповідачка
ОСОБА_7, ніколи належними користувачами
земельної ділянки НОМЕР_1 не була. Крім
того рішення про зміну цільового
призначення ділянки НОМЕР_1 до жодного
порядку денного органів управління
кооперативу не включалось та не
обговорювалось, що є підставою для
визнання недійсними цього рішення та
державного акту на право власності на
земельну ділянку НОМЕР_1.

Проте з такими висновкам погодитися не
можна, виходячи з насутпного.

Відповідно до ст. 52 Закону СРСР «Про
кооперацію в СРСР» 26 травня 1988 року,
який був чинним на момент виникнення
спірних правовідносин, садівничі і
садово-городні товариства є складовою
частиною системи кооперації. Згідно ст.
9 Закону СРСР «Про кооперацію в СРСР»
володіння і користування землею та
іншими природними ресурсами
кооператив здійснює у встановленому
порядку. Відповідно до ст. 11 цього
Закону кооператив вважається
створеним з моменту його державної
реєстрації (ст. 11 цього Закону).

Відповідно до ст. 15 Закону СРСР «Про
кооперацію в СРСР» реорганізація
(злиття, приєднання, розділення,
виділення, перетворення) і припинення
діяльності (ліквідація) кооперативу
провадяться за рішенням його загальних
зборів, за рішенням виконавчого
комітету ради народних депутатів.

Статтею 28 Закону України «Про
кооперацію» від 10 липня 2003 року
визначено реорганізація (злиття
приєднання, поділ, виділення,
перетворення) кооперативу
відбувається за рішенням загальних
зборів членів кооперативу у порядку,
визначеному законодавством та
статутом кооперативу.

У разі реорганізації права та обов'язки
кооперативу переходять до його
правонаступників. Юридична особа є
такою, що припинилася, з дня внесення до
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
запису про її припинення (ст. 104 ЦК
України), з цього часу, за правилами ст.
29 ЦПК України, юридична особа втрачає
цивільну процесуальну дієздатність.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що протягом
1985-1997 років при Інституті технічної
механіки HAH України при НАН України
було створено ряд садівничих
товариств, в тому числі і Садівниче
товариство «Крона» (дата створення 1986
рік), якому було надано на землях
Дніпропетровського району дві
земельні ділянки площами: одна - 23,3 га,
що складається з 17,3 га та 6 га, друга - 6
га, які і були закріплені за садівничим
товариством «Крона». Згідно рішення
Новоолександрівської сільської ради
народних депутатів від 21 лютого 1994 року
за № 16 зазначені земельні ділянки
передано у постійне користування для
ведення садівництва. Землі цих ділянок,
загалом 29,3 га, надано у постійне
користування для ведення садівництва,
що підтверджується листом Інституту
технічної механіки HAH України від 08
грудня 2010 року № 57/915-15. На підставі
вищевказаного рішення
Новоолександрівської сільської Ради,
було видано Державний акт № І-ДП № 003172
на право постійного користування на
земельну ділянку, який зареєстровано в
книзі записів державних актів на право
постійного користування землею за № 1110
від 09 грудня 1997 року

Також встановлено, що при первинному
розподіленні загальної земельної
ділянки СТ «Крона» площею 17,3 га,
розміри ділянок складали 4 сотки і не
могли бути розширені за рахунок
прилеглої до земельної ділянки
території, а тому земельна ділянка
площею 6 га розподілялася між двома
списками членів СТ на засіданнях
профкому Інституту. В першому списку
було прийнято в члени садового
товариства 51 співробітник з виділенням
їм нових ділянок, в другому списку була
виділена земля по 1/2 частині ділянки на
новій території цим же 51 співробітнику
товариства, для розширення ділянок, що
перебувають у їх користуванні на
старій території.

Крім того судом встановлено, що саме
Садове товариство «Крона»,
найменування відповідно Державному
акту на право постійного користування
землею І-ДП № 003172 було створено у 1989
році. Після прийняття прийняття Закону
України «Про кооперацію» садове
товариство «Крона» привело свої
документи відповідно до діючого
законодавства, не змінюючи
організаційну-правову форму та назву. А
11 листопада 2010 року, СТ «Крона»
відновив свою роботу та було проведено
державну реєстрацію юридичної особи
Обслуговуючого кооперативу «Садове
товариство «Крона», а як вбачається із
витягів з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців, на сьогоднішній день на
території колишнього СТ «Крона»
існують як садівниче товариство
«Крона» так і обслуговуючий кооператив
«Садове товариство «Крона»,
керівниками яких є ОСОБА_8 та ОСОБА_9
відповідно, та реєстраційні документи
стосовно кожного з цих товариств не
скасовано та не визнано недійсними, а
тому вони діють.

Також судом встановлено, що відповідно
до рішення Дніпропетровської обласної
ради від 24 квітня 2003 року було включено
в межі с. Старі Кодаки
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області 23,3 га
території садового товариства «Крона».

Як вбачається з матеріалів справи
відповідно до протоколу зборів с/т
«Крона» від 26 лютого 1999 року та наданої
позивачем садової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_3
є членом СТ «Крона» з 1999 року та їй було
надано у користування садову ділянку
НОМЕР_1, площею 400 м (а.с.88, 186 Т.1).

Рішенням правління кооперативу від 14
травня 2006 року та рішенням загальних
зборів цього кооперативу від 01 жовтня
2006 року ОСОБА_3 виключена з членів
кооперативу за постійну несплату
боргів та не користування земельною
ділянкою за цільовим призначенням, а
рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровською області від 29
серпня 2011 року визнано недійсними
вказані рішення правління від 14 травня
2006 року та загальних зборів
кооперативу від 01 жовтня 2006 року про
виключення ОСОБА_3 з членів ОК «СТ
«Крона». Цим же рішенням було
відмовлено позивачу у позовних вимогах
про поновлення її в правах члена
кооперативу, а рішенням загальних
зборів садового товариства «Крона»
ОСОБА_3 була поновлена в членстві
садівничого товариства «Крона». (а.с.
30-32 Т.1).

Разом з цим, як зазначалося вище на
території колишнього СТ «Крона» діють
ОК «СТ «Крона» та садівниче товариство
«Крона», а сама позивач була виключена
рішенням загальних зборів ОК «СТ
«Крона», а поновлена вона була в
членстві садівничого товариства
«Крона»

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_10
з 1986 року є є членом кооперативу та вона
користується земельною ділянкою №268, а
оскільки спірна земельна ділянка
НОМЕР_1 була в занедбаному стану
остання просила виділити їй у
користування, а в подальшому на
підставі рішення Новоолександрівської
сільської ради від 14 березня 2008 року
відповідачу ОСОБА_10 було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ №970627 від 05
грудня 2008 року на земельну ділянку,
площею 0,0386 га НОМЕР_1, що знаходиться в
с. Старі Кодаки с/т «Крона»
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області (а.с. 40 Т.1)

В подальшому рішенням
Новоолександрівської сільської ради
від 27 листопада 2009 року було змінено
цільове призначення земельної ділянки,
яка була надана ОСОБА_10 з ведення
садівництва на будівництво та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель, земельну
ділянку 0,0386 га надано останній у
власність та присвоєно поштову адресу
вищевказаній ділянці - АДРЕСА_1 (а.с. 156
Т1).

Також цим рішенням було визнано
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№970627 від 05 грудня 2008 року, що виданий на
ім'я ОСОБА_10, таким, що втратив чинність,
а самій ОСОБА_11 на підставі вказаного
рішення було видано державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ №501150 від 25 березня 2010 року
згідно якого останній передана у
власність земельну ділянку площею 0,0386
га по АДРЕСА_1 (а.с. 98 Т.2).

Відповідно до ст.ст. 81, 116 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі: придбання за договором
купівлі-продажу, ренти, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами;
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності;
приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування;
прийняття спадщини; виділення в натурі
(на місцевості) належної їм земельної
частки (паю).

Громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з вимогами ч.6-9 ст. 118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.
Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність у
двотижневий строк з дня отримання
погодженого проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3
суд першої інстанції виходив з того, що
рішення про зміну цільового
призначення земельної ділянки НОМЕР_1
до жодного порядку денного органів
управління кооперативу не включалось
та не обговорювалось, проте як
вбачається з матеріалів справи
відповідачу ОСОБА_10 було виділено
спірну земельну ділянку в
користування, яка нікому на час її
виділення не належала, а в подальшому
на час зміни цільового призначення
спірної земельної ділянки вже була її
власником, а сама зміна цільового
призначення була проведена відповідно
до заяви останньої та виготовленої
технічної документації, що також
підтверджується проектом землеустрою
щодо зміни цільового призначення
земельної ділянки та технічної
документації із виготовлення
державного акту на право власності на
земельну ділянку (а.с. 57-126 Т.2) та
порушень вимог закону не встановлено.

Крім того, як зазначалося вище позивач
ОСОБА_3 на підставі рішення правління
кооперативу від 14 травня 2006 року була
виведена зі складу за постійну
несплату боргів та не користування
земельною ділянкою, а рішенням
загальних зборів кооперативу від 01
жовтня 2006 року остання була виключена
із членів кооперативу, а як вбачається
із позовної заяви та рішення
Дніпропетровського районного суду від
29 серпня 2011 року позивачу лише у квітні
2008 року стало відомо про те, що земельна
ділянка НОМЕР_1 належить ОСОБА_10, тобто
в цьому випадку надання спірної
земельної ділянки останній та
оформлення права власності на цю
земельну ділянку було здійснено у
період коли земельна ділянка була
вільна.

Разом з цим колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що позивач не
позбавлена права звернутися до
кооперативу з питанням надання їй як
члену цього кооперативу вільної
земельної ділянки для садівництва, про
що також зазначено і в протоколі
загальних зборів с/т «Крона» про
поновлення позивача в членстві цього
кооперативу, у зв'язку з чим позовні
вимоги є необгрунтованими.

Проте суд першої інстанції ці
обставини уваги не звернув та їх
взагалі не перевіряв, рішення суду не
мотивував та прийшов до помиклових
висновків про часткове задоволення
позовних вимог з порушення норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 21
травня 2014 року в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_3 в цій
частині відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту оголошення і протягом двадцяти
днів може бути оскаржено шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
М.О. Макаров

Судді
Л.М. Болтунова

С.П.Котушенко