КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/7035/13-ц
Провадження № 2-п/520/152/14
УХВАЛА

21.10.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого – судді
Петренка В.С.

при секретарі –
Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі заяву
представника ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення Київського районного
суду м. Одеси від 23 липня 2013 року по
цивільній справі № 520/7035/13-ц за позовом

Публічного акціонерного товариства
“Український інноваційний банк” в
особі Одеської філії ПАТ “Укрінбанк”

до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

про примусове виселення з приватного
будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 23 липня 2013 року по
цивільній справі №520/7035/13-ц за позовом
Публічного акціонерного товариства
“Український інноваційний банк” в
особі Одеської філії ПАТ “Укрінбанк”
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про примусове
виселення з приватного будинку, позов
Публічного акціонерного товариства
“Український інноваційний банк” в
особі Одеської філії ПАТ “Укрінбанк”
було задоволено частково, виселено
ОСОБА_2, ОСОБА_3 з приватного будинку №6,
розташованого за адресою: м. Одеса, вул.
Довга (Чорноморка) без надання іншого
житлового приміщення, стягнуто з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства “Український
інноваційний банк” в особі Одеської
філії ПАТ “Укрінбанк” суму сплаченого
судового збору у розмірі 114,70грн.

11.08.2014року представник відповідача
ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про
перегляд заочного рішення Київського
районного суду м. Одеси від 23 липня
2013року по цивільній справі №520/7035/13-ц за
позовом Публічного акціонерного
товариства “Український інноваційний
банк” в особі Одеської філії ПАТ
“Укрінбанк” до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про примусове виселення з приватного
будинку.

В обґрунтування наданої заяви заявник
посилається на те, що відповідач не
отримав судові повістки та будь-яку
іншу кореспонденцію пов’язану з
розглядом цієї справи, у зв’язку з тим,
що на адресу відповідача не надходили
повідомленням про необхідність
з’явитись на пошту для отримання
замовного листа, а також те, що
відповідач тривалий час перебував за
межами міста на різноманітних
заробітках та не мав змогу отримувати
поштову кореспонденцію, яка
поверталась до суду з відміткою «за
закінченням терміну зберігання».

Таким чином, заявник зазначає, що
відповідач не був повідомлений про час
та місце судового засідання, у зв’язку
з чим, не мав змоги з’явитись до
судових засідань з поважних причин.

Крім того, заявник вказує, що підставою
для задоволення позовних вимог банку
про виселення відповідачів по справі
стало те, що банк, в результаті
накладення стягнення на іпотечне
майно, став власником зазначеного
майна на підставі акту державного
виконавця Другого Київського ВДВС
Одеського МУЮ від 23.10.2012 р. про передачу
майна та свідоцтво від 23.11.2012 p., яким в
порядку ст. 61 Закону України «Про
виконавче провадження» було
посвідчено право власності банку на
відповідне іпотечне майно.

В тім, відповідач вважає, що документи,
на підставі яких відбулось набуття
банком права власності на спірний
житловий будинок, є незаконними
внаслідок порушення державним
виконавцем вимог закону при виконанні
відповідних виконавчих дій.

При цьому, з метою доказування цього
твердження, заявник зазначає, що
07.08.2014р. ОСОБА_2 через свого
представника звернувся до Київського
районного суду м. Одеси зі скаргою на
дії державного виконавця, в якій
просить скасувати вищевказані
документи, які стали підставою для
набуття банком права власності на
спірний житловий будинок.

Заявник вважає, що дії та рішення про
передачу житлового будинку, на який
накладало стягнення по виконавчому
провадженню, не відповідали вимогам
чинного на той час законодавства, а
тому були протиправними.

Вважаючи протиправність передачі
житлового будинку на реалізацію з
прилюдних торгів, протиправним, на
думку заявника, є також передача
зазначеного майна стягувану в рахунок
погашення заборгованості за кредитною
угодою №103 від 16.09.2008року.

Таким чином, заявник вказує на те, що
складання та затвердження акту про
передачу майна від 23.10.2012року,
винесення та затвердження постанови
про передачу майна від 23.10.2012року є
незаконними, порушують права ОСОБА_2 та
підлягають визнанню недійсним та
скасуванню в судовому порядку, що в
свою чергу є підставою для скасування
вищезазначеного заочного рішення суду.

У судовому засіданні 21.10.2014року заявник
підтримав надану заяву про перегляд
заочного рішення суду, просив суд її
задовольнити, заочне рішення
скасувати.

У судовому засіданні 21.10.2014року
представники позивача просили заяву
про перегляд заочного рішення залишити
без задоволення.

Відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про час та
місце судового засідання
повідомлялися належним чином, у судове
засідання 21.10.2014року не з’явились, про
поважність причин відсутності не
повідомили.

Згідно зі ст. 231 ЦПК України заява про
перегляд заочного рішення
розглядається в судому засіданні.
Неявка осіб, належним чином
повідомлених про час і місце засідання,
не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з’явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Для скасування заочного рішення суду
необхідно встановити не лише
поважність причин неявки відповідача у
судове засідання, а й те, що аргументи
щодо обставин справи впливали на
правильне її вирішення. Лише при
встановленні цих двох умов у суду є
підстави для скасування заочного
рішення суду.

Таким чином, з урахуванням того, що
підставою для скасування заочного
рішення може бути тільки наявність
одночасно усіх умов, встановлених ч. 1
ст. 232 ЦПК України, а саме: доведеність
обставин, що: відповідач не з’явився в
судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

У поданій заяві не міститься жодного
посилання на докази, які б на думку суду
мали б суттєве значення для вирішення
даної справи.

Твердження заявника в заяві про
перегляд заочного рішення на те, що
відповідач не отримав судові повістки
та будь-яку іншу кореспонденцію
пов’язану з розглядом цієї справи, у
зв’язку з тим, що на адресу відповідача
не надходили повідомленням про
необхідність з’явитись на пошту для
отримання замовного листа, а також те,
що відповідач тривалий час перебував
за межами міста на різноманітних
заробітках та не мав змогу отримувати
поштову кореспонденцію, не приймаються
судом до уваги, оскільки на
підтвердження вказаної обставини до
суду не надано жодного доказу,

Як вбачається із матеріалів справи, а
саме з довідки адресно – довідкового
бюро ГУМВС України в Одеській області
відповідач – ОСОБА_2 зареєстрований за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 46 на звороті).

Відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України
судова повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі.

У разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
адреси, судова повістка надсилається
фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Таким чином суд зазначає, що ОСОБА_2
направлялися судові повістки за
адресою: м. Одеса, вул. Друга, 6, тобто за
адресою його реєстрації, які були
повернуті поштою із відміткою «за
закінченням терміну зберігання».

Крім того, суд зазначає, що у заяві про
перегляд заочного рішення ОСОБА_2 також
було вказано адресу: м. Одеса, вул.
Друга, 6, однак при надсиланні судових
повісток на зазначену адресу при
розгляді заяви про перегляд заочного
рішення, судові повістки також були
повернуті поштою із відміткою «за
закінченням терміну зберігання».

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач – ОСОБА_2 про час та місце
судових засідань був повідомлений
належним чином, а будь-яких доказів
поважності причин неприбуття у судові
засідання суду під час розгляду справи
не надав.

Посилання заявника на те, що документи,
на підставі яких відбулось набуття
банком права власності на спірний
житловий будинок, є незаконними
внаслідок порушення державним
виконавцем вимог закону при виконанні
відповідних виконавчих дій, не
приймаються судом до уваги, оскільки у
даному випадку суд розглядає заяву про
скасування заочного рішення суду, а
зазначені обставини повинні
доказуватись при розгляді скарги на
дії державного виконавця.

Крім того, суд зазначає, що будь-яких
доказів, які мають істотне значення для
правильного вирішення справи
заявником до заяви про перегляд
заочного рішення не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач – ОСОБА_2 про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, а будь-яких доказів
поважності причин неприбуття у судові
засідання суду під час розгляду справи
не надав, при цьому суд зазначає, що
будь-яких доказів, які мають істотне
значення для правильного вирішення
справи заявником до заяви про перегляд
заочного рішення також не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
заяву представника ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення Київського районного
суду м. Одеси від 23 липня 2013 року по
цивільній справі № 520/7035/13-ц слід
залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_2
про перегляд заочного рішення
Київського районного суду м. Одеси від
23 липня 2013 року по цивільній справі №
520/7035/13-ц за позовом Публічного
акціонерного товариства “Український
інноваційний банк” в особі Одеської
філії ПАТ “Укрінбанк” до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про примусове виселення
з приватного будинку – залишити без
задоволення.

Ухвала оскарженню в апеляційному
порядку не підлягає.

Суддя

Пе
тренко В. С.