Дата документу 15.10.2014
Справа № 320/473/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
у складі:

головуючого судді - Калугіної І.О.,

при секретарі - Горбань Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Мелітополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Сельенергомонтаж», треті особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до ТОВ «Сельенергомонтаж про
відшкодування шкоди, заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою за
наступними підставами.

Згідно уточненої позовної заяви, 11
липня 2012 року приблизно о 18-00 годині,
робітник відповідача начальник
дільниці технічних засобів
регулювання дорожнього руху ОСОБА_3 в
порушення вимог ЗУ «Про дорожній рух»,
не маючи ордера, який вдається службою
місцевого державного органу
виконавчої влади на проведення
ремонтних робіт на ділянці дороги вул.
Дзержинського від вул. Індустріальна
до вул.. В.Інтернаціоналістів, з
порушенням чинних правил обладнав
ділянку проведення робіт технічними
засобами організації дорожнього руху в
східному напрямку сигнальними
конусами, після чого приступив до
проведення робіт на проїзній частині,
чим порушив ст. 26 ЗУ «Про дорожній рух».

ОСОБА_3 згідно з невірно розробленою
індивідуальною схемою, яку не погодив з
місцевим органом ДАІ, неправильно
організував дорожній рух в місці
проведення ремонтних робіт по
нанесенню дорожньої розмітки, направив
потік транспортних, що рухаються в
східному напрямку по смузі зустрічного
руху, чим поставив учасників
дорожнього руху в небезпек, завчасно не
проінформував водіїв транспортних
засобів, що рухаються в західному
напрямку організації дорожнього руху,
у зв'язку з проведенням робіт на
проїжджій частині позбавивши їх
можливості вірно орієнтуватися в
дорожній обстановці. Все це спричинило
11.07.2012 року о 18-45 год. зіткнення
автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, який
рухався по шляхопроводу в східному
напрямку у відповідності зі схемою
дорожнього руху розробленою ОСОБА_3 та
автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний
номер НОМЕР_2 під керуванням позивача,
який рухався по шляхопроводу в
західному напрямку. Автомобіль Volkswagen
Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 на праві
приватної власності належить матері
позивача ОСОБА_2, а позивач керував
вказаним автомобілем на підставі
документів, визначених п. 2.1 ПДР
України.

В результаті невірної організації
дорожнього руху при ремонтних роботах,
організованих працівником відповідача
ОСОБА_3, сталася ДТП, в результаті якого
йому спричинена матеріальна шкода у
сумі 3277,71 грн., так як він лікувався на
стаціонарному лікуванні в
хірургічному відділенні з діагнозом
черепно-мозкова травма, струс
головного мозку, забій правої нирки,
гематурія. Крім того, йому спричинена
матеріальна шкода шляхом пошкодження
автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний
номер НОМЕР_2, вартість складає 111 129, 00
грн., та витрати пов'язані з експертною
оцінкою матеріальної шкоди в розмірі 500
грн.. Також йому спричинена моральна
шкода, адже він нервував через ДТП, яку
він оцінює в 10 000 грн.

На підставі викладеного просить
стягнути з відповідача на його користь
у відшкодування завданої матеріальної
шкоди 114 906, 71 грн., моральну шкоду у
розмірі 10 000 грн., судовий збір у розмірі
1249, 07 грн..

В судовому засіданні позивач та
представник підтримали уточнену
позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти позову в
повному обсязі, посилаючись на те, що
вирок Мелітопольського міськрайонного
суду від 21.11.2013 року скасовано
Апеляційним судом Запорізької області,
кримінальну справу направлено до
Мелітопольської міжрайонної
прокуратури для подальшого
розслідування, яке триває до
теперішнього часу. Постанова
Мелітопольського міськрайонного суду
від 17.07.2014 року, на яку посилається
позивач, не може бути доказом вини
працівника відповідача. За цією
постановою ОСОБА_3 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 140 ч. 4 КУпАП і з неї не вбачається
наявність причинно-наслідкового
зв'язку між скоєним ОСОБА_3
адміністративного правопорушення та
наслідками ДТП і спричинення позивачу
майнової шкоди. Позивачем не
обґрунтовано витрати на лікування,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази призначення медикаментів в тому
обсязі, який він підтверджує копіями
квитанцій та чеків. Також не підлягає
задоволенню моральна шкода, оскільки
законні вимоги слідчого та суду щодо
виклику не може бути порушенням його
прав. Крім того, законодавством не
передбачено відшкодування шкоди в
зв'язку із пошкодженням майна особі,
яка не є власником цього майна, адже
саме третя особа ОСОБА_2 є власницею
автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний
номер НОМЕР_2,.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому
засіданні підтримала уточнені позовні
вимоги у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, однак надав заяву про
слухання справи за його відсутності,
уточнені позовні вимоги не підтримує.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, на основі повно і всебічно
з'ясованих судом обставин,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності, суд
дійшов до наступних висновків.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються ст. ст. 1167, 1188 ЦК
України, чинними на день виникнення.

Судом встановлено, що 11 липня 2012 року о
17-00 годині ОСОБА_5, який є начальником
ділянки ТОВ «Сельнергомонтаж», не
погодив проведення дорожніх робіт на
мосту через залізну дорогу в м.
Мелітополь по вул.. Дзержинського з
органами ДАІ і неналежним чином
обладнав місце проведення дорожніх
робіт, чим порушив вимоги ч.4 ст. 140
КУпАП, що підтверджується відповідною
копією постанови суд /а.с.122/

Так, позивач в своїй уточненій
посилається на те, що 11 липня 2012 року
третя особа ОСОБА_3 в порушення вимог
ЗУ «Про дорожній рух», невірно
розробленою індивідуальною схемою, яку
не погодив з місцевим органом ДАІ,
неправильно організував дорожній рух в
місці проведення ремонтних робіт по
нанесенню дорожньої розмітки, направив
потік транспортних, що рухаються в
східному напрямку по смузі зустрічного
руху, чим поставив учасників
дорожнього руху в небезпеку, завчасно
не проінформував водіїв транспортних
засобів, що рухаються в західному
напрямку організації дорожнього руху,
у зв'язку з проведенням робіт на
проїжджій частині позбавивши їх
можливості вірно орієнтуватися в
дорожній обстановці.

Усе вищевказане, на думку позивача та
представника, спричинило 11.07.2012 року о
18-45 год. зіткнення автомобіля Daewoo Lanos,
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_4, який рухався по
шляхопроводу в східному напрямку у
відповідності зі схемою дорожнього
руху розробленою ОСОБА_3 та автомобіля
Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2
під керуванням позивача, який рухався
по шляхопроводу в західному напрямку.

Свої посилання він обґрунтовує
вищевказаною постановою про
адміністративне правопорушення /а.с.
122/ та висновком комісійної судової
дорожньо-технічної та авто технічної
експертизи №4191/6525 від 25 липня 2014 року
/а.с.123-139/.

В результаті даного ДТП, автомобіль
Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2,
який на праві власності належить
третій особі ОСОБА_2 отримав значні
механічні ушкодження, на загальну суму
матеріальних збитків 111 129 грн., що
підтверджується Звітом №392/д від 12.12.2013
року, складеним експертом - оціночником
ОСОБА_6 /а.с.9-21/

Однак, суд беручи до уваги вказані
докази позивача в обґрунтування своїх
доводів в позові, відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності, наголошує на тому, що
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
даного спору про відшкодування
матеріальної шкоди підлягає
з'ясуванню: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправними діяннями
заподіювача та вини останнього і в її
заподіянні.

Так, суд звертає увагу на те, що вирок,
яким третю особу ОСОБА_3 було
притягнуто до кримінальної
відповідальності, передбаченою
статтею 288 КК України, /а.с.24-30/,
скасований ухвалою Апеляційного суду
Запорізької області від 12 березня 2014
року /а.с.84/.

Зокрема суд вищої інстанції посилався
на те, що суд першої інстанції не
мотивував свої висновки між діями
ОСОБА_3 та наслідками, які виникли.

Крім того, Апеляційний суд вказав на
недостатність проведення тільки
судово-автотехнічної експертизи та
комісійної судово-технічно експертизи
у відношенні водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_1, з
останньої зокрема експертизи
вбачається встановлення вини обох
водіїв, в діях яких маються порушення
ПДР та знаходяться в причинному зв'язку
з зіткненням транспортних засобів.

Дійсно, на даний час проведено ще одну
комісійну судову дорожньо-технічну
експертизу №4191/6525 від 25 липня 2014 року,
однак згідно її висновку п. 2.3 оцінка
дій посадових осіб, які відповідальні
за додержанням безпеки дорожнього руху
при проведенні ремонтних робіт на
проїзній частині не входять до
компетенції експертів питання №2 та №3
можуть бути вирішені слідчим
самостійно.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, як
передбачено в ст. 1188 ЦК України.
Відповідно до вимог п. 3, 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 6 від
27.03. 1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" із змінами та
доповненнями, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом,
а шкода, заподіяна одному з володільців
з вини іншого - відшкодовується
винним.

Відповідно до вимог ст.ст. 10 ч.2, 60 ч.1
ЦПК України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України,
обставини, визнані судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, вирок у кримінальній справі,
що набрав законної сили або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце дії та чи вчинені
вони цією особою./ ст. 61.ч.4 ЦПК України/.

Доводи позивача, що причиною даної ДТП
є порушення третьою особою Закону
України «Про дорожній рух»,
спростовуються вищепроаналізованою
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області, якою був скасований вирок по
кримінальній справі відносно ОСОБА_3.

Так, станом на 15 жовтня 2014 року, згідно
повідомлення старшого слідчого ВР ДТП
СУ ГУМВС України в Запорізькій області
С.Ю. Борщ, кримінальне провадження
№0001808 від 31.03.2014 року знаходиться
в провадженні СВ Мелітопольського МВ
ГУМВС України в Запорізькій області.

Таким чином, при розгляді даної справи
про цивільно-правові наслідки дій
ОСОБА_3, стосовно якого не має
обвинувального вироку суду, з питань,
чи мали місце дії та чи вчинені вони
цією особою, не вбачається
встановлення його винності в скоєнні
даного ДТП.

Аналізуючи зібрані докази по справі та
оцінюючи їх за своїм внутрішнім
переконанням, суд вважає, що позивачем
не доведена вина ОСОБА_3 в заподіянні
шкоди, не встановлено причинного
зв'язку між шкодою та будь-якими
неправомірними діями третьої особи
ОСОБА_3, а тому матеріальна шкода не
може бути стягнута на даний момент з
відповідача, працівником якого
являється останній.

Пунктом 11. Постанови Пленуму
Верховного суду України від
18.12.2009 N 14 Про судове рішення у
цивільній справі роз'яснено, що
Встановлюючи

наявність або відсутність фактів,
якими обґрунтовувалися вимоги чи

заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої

дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися

на припущеннях (частина четверта
статті 60 ЦПК)

При таких обставинах, суд відмовляє в
задоволенні позову позивачу про
відшкодування матеріальної шкоди.

Стосовно заподіяння позивачу
моральної шкоди, то вона підлягає
стягненню з винної особи, судом
встановлено, що дійсно внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 11 липня 2007 року, ОСОБА_1 були
заподіяні тяжкі тілесні ушкодження:
черепно-мозкова травма, струс
головного мозку, забій правої нирки,
гематурія, що підтверджуються
епікризом №6535 /а.с.34/, то означені тяжкі
ушкодження здоров'я безперечно
порушили нормальні життєві стосунки
потерпілого, потребували тривалого
лікування, змін у оточуючій обстановці
і привели до моральних страждань
позивача, і відповідно до вимог ст.23, 1167
ЦК України підлягають стягненню з
винної особи, однак на даний час вину
ОСОБА_3 не встановлено.

А відносно моральної шкоди, яка завдана
позивачу внаслідок пошкодження
автомобіля, то з цими вимогами, суд
вражає згідно чинного законодавства
України, повинен звертатися його
власник, так як саме його права були
порушені.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 1166, 1188 ЦК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 6
від 27.03.1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" із змінами та
доповненнями, Законом України «Про
загальнообов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сельенергомонтаж», треті особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

С У Д Д Я: