16 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м.Кіровограда у складі:
головуючого судді Іванової Л.А.,
пре секретарі Береді Я.І.
щза участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кіровограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості в розмірі 6 900
грн. 00 коп., зазначивши в обґрунтування
позовних вимог, що 15.04.2013 року між нею та
відповідачем було узгоджено, що
останній зобов'язується виплатити їй
майнову шкоду в розмірі 7 300 грн. 00 куоп.,
завдану злочином його сина ОСОБА_4 з
метою її відмови від відповідних
позовних вчимог та претензій як
потерпілої від злочину під час
провадження у кримінальній справі
Ленінського районного суду
м.Кіровограда №1111/8216/12. Зазначена угода
оформлена письмово у вигляді розписки
відповідача. 16.04.2013 року вона подала
заяву до Ленінського районного суду
м.Кіровограда про відмову від раніше
поданої заяви до суду про несплату
шкоди від злочину по кримінальній
справі внаслідок погодження даного
питання з відповідачем. Позивач
також зазначила, що після ухвалення
14.05.2013 року вироку у вказаній
кримінальній справі з призначенням
його сину ОСОБА_4 мінімального
покарання, на виконання даної угоди
відповідач сплатив їй 400 грн. 00 коп.
(впродовж липня, 2013 року). Залишок
заборгованості складає 6 900 грн. 00 коп.
Крім того, позивач зазначила, що 20.09.2013
року вона надіслала на адресу
відповідача вимогу про сплату ним
боргу, яка особисто отримана
відповідачем 05.10.2013 року, однак до цього
часу заборгованість відповідачем не
З огляду на викладене вище та з
посиланням на ст.ст.11, 202, 207, 530, 509, 526, 610,
611 ЦК України, позивач просила стягнути
з відповідача заборгованість в сумі 6 900
Позивач ОСОБА_1 під час судового
розгляду справи позовні вимоги
підтримала з підчстав, зазначених у
позові, просила позов задовольнити.
Крім того, просила стягнути з
відповідача і понеснені нею судові
витрати по справі, які складаються з
витрат на правову допомогу в розмірі 600
Відповідач ОСОБА_2.у судове засідання
не з'явився, про час і місце слухання
справи повідомлений належним чином,
шляхом направлення судової повістки за
місцем проживання останнього,
зареєстрованим у встановленому
Законом порядку, причини неявки суду не
повідомив, заяв, клопотань про
відкладення розгляду справи не
Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд визнав за можливе розглянути
справу у відсутності відповідача за
наявними у справі доказами та в порядку
ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати
справу заочно, проти чого позивач не
заперечувала.

Заслухавши позивача, дослідивши докази
по справі в їх сукупності, з'ясувавши
підстави та предмет позову, характер
спірних правовідносин, прав та
інтересів, за захистом яких звернулася
позивач, виходячи з положень ст.10 та
ст.11 ЦПК України, за якими цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, які мають рівні
права щодо подання доказів та
доведення перед судом їх
переконливості, при цьому суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі доказів сторін, суд вважає
позов таким, що підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.55, 124
Конституції України, ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Як правило, особа, права якої порушено,
може скористатися не будь-яким, а
конкретним способом захисту свого
права. Під способами захисту
суб'єктивних цивільних прав розуміють
закріплені законом
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів передбачений ст.16 ЦК
України.

Одним із таких способів захисту
порушеного права є відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, в т.ч. матеріалами
кримінальної справи №1111/8216/2012,
провадження 1/1111/317/12 (Т.2 а.с.143) по
обвинуваченню ОСОБА_4, у скоєнні
злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185
КК України, що відповідно до розписки
від 15 квітня 2013 року ОСОБА_2 взяв на себе
зобов'язання сплатити ОСОБА_1
матеріальну шкоду в розмірі 7 300 грн. 00
коп. (а.с.5).

Крім того, судом встановлено, що на
підставі написаної відповідачем
розписки від 15 квітня 2014 року, позивач
ОСОБА_1, будучи потерпілою по
кримінальній справі №1111/8216/2012,
провадження 1/1111/317/12 по обвинуваченню
ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних
правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185
КК України, 16 квітня 2014 року в порядку
кримінального провадження звернулася
до суду з заявою, в якій зазначила, що
попередню заяву про несплату
матеріальної шкоди по кримінальній
справі вона відкликає у зв'язку з
відновленням виплат та досягнення між
сторонами угоди (а.с.6).

Позивач під час судового розгляду
справи зазначила про те, що відповідач
на виконання зобов'язальної розписки
від 15 квітня 2013 року та після винесення
судом 14 травня 2013 року вироку по
зазначеній кримінальній справі
сплатив їй лише 400 грн. 00 коп. Залишок
боргу за зобов'язальною розпискою
складає 6 900 грн. 00 коп.

20 вересня 2013 року позивач звернулася до
відповідача з вимогою про сплату боргу
в розмірі 6 900 грн. 00 коп., яка (вимога)
отримана відповідачем 05 жовтня 2013
проку, однак до теперішнього часу
матеріальна шкода в розмірі 6 900 грн. 00
коп. відповідачем їй не відшкодована.

Відповідно до ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або декількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами) (ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК
України).

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст.11 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно з п.2 ст.530 ЦК України якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Крім того, відповідно до ст.526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору. Порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (ст.610 ЦК України).

Відповідно до ст. 545 ЦК України,
прийнявши виконання зобов'язання,
кредитор повинен на вимогу боржника
видати йому розписку про одержання
виконання частково або в повному
обсязі. Якщо боржник видав кредиторові
борговий документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає. Наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку. У разі відмови повернути
борговий документ або видати розписку
боржник має право затримати виконання
зобов'язання.

Строк повернення боргу, визначений ч.2
ст.530 ЦК України, а саме: семиденний
строк від дня пред'явлення позивачем
вимоги 20 вересня 2013 року минув,
оригінал зобов'язальної розписки
знаходиться у позивача, що свідчить про
те, що відповідач борг не повернув, чим
порушив право позивача на отримання
зазначених коштів, як відшкодування
матеріальної шкоди, при цьому,
аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, виходячи з правових
норм, а саме: ст.ст. 202, 207, 530, 509, 526, 610, 611
Цивільного кодексу України,
розглядаючи зазначену цивільну справу
на підставі ст.ст.10, 11 ЦПК України
виключно в межах заявлених позивачем
позовних вимог та на підставі доказів
сторін, суд приходить до висновку, що
відповідач ОСОБА_2, як боржник, не
виконав зобов'язання перед позивачем
ОСОБА_1, щодо виплати останній
матеріальної шкоди в розмірі 6 900 грн. 00
коп., а відтак позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню в повному
обсязі та стягненню з відповідача на
користь позивача грошової суми в
розмірі 6 900 грн. 00 коп.

Судові витрати, понесені позивачем з
розгляду судової справи, до яких
належать і витрати на правову допомогу,
які підтверджуються документально
(квитанція до прибуткового касового
ордера №45 від 24 жовтня 2013 року на суму
600 грн. 00 коп., підстава: оплата за
правову допомогу), також підлягають
стягненню з відповідача в порядку ст.88
ЦПК України.

На підставі вищевикладеного,
відповідно до ст.ст.15, 16, 202, 207, 509, 526 ЦК
України, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 15, 59, 60,
88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за зобов'язальною
розпискою від 15 квітня 2013 року в
розмірі 6 900 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати, пов'язані з розглядом
справи - витрати на правову допомогу в
розмірі 600 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Ленінський районний суд
м. Кіровограда шляхом подачі до суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

В порядку статті 233 ЦПК України заочне
рішення набирає

законної сили відповідно до
загального порядку, встановленого ЦПК
України.

Суддя

Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Л.А. Іванова