Справа № 369/9544/14-ц
Провадження № 2/369/3803/14
У Х В А Л А

іменем україни

19 вересня 2014 року суддя
Києво-Святошинського районного суду
Київської області Ковальчук Л.М.,
розглянувши заяву представника
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу та
процентів за договором позики,
стягнення матеріальної та моральної
школи,

В С Т А Н
О В И В:

У провадженні суду знаходиться дана
цивільна справа.

Одночасно з позовною заявою
представник позивача ОСОБА_1 подав
заяву про забезпечення позову,
посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1
просить стягнути на його користь з
відповідача ОСОБА_2 неповернену суму
позики в сумі 342 200 грн. Оскільки сума
грошового стягнення з відповідача є
значною, тому існують підстави вважати,
що відповідач може відчужити належне
йому майно, а саме: будинок, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
більярдний клуб-бар-готель
«ІНФОРМАЦІЯ_1», який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2.

Враховуючи викладене, представник
позивача просив накласти арешт, в межах
суми позовних вимог, на будинок
АДРЕСА_1, а також на більярдний
клуб-бар-готель «ІНФОРМАЦІЯ_1», який
знаходиться по АДРЕСА_2 та належать
відповідача ОСОБА_2; заборонити ОСОБА_2
вчиняти будь-які дії спрямована на
реалізацію належного йому майна.

Дослідивши матеріали справи, суддя
дійшов висновку, що заява про
забезпечення позову не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК
України у заяві про забезпечення
позову повинні бути зазначені причини,
у зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності, інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК
України, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК
України види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Згідно роз'яснень п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вивчивши матеріали справи, суддя
дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 не
надано до заяви доказів, які б
підтвердили, що будинок за адресою:
АДРЕСА_1 та більярдний клуб-бар-готель
«ІНФОРМАЦІЯ_1», який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 належать на праві
власності відповідачу ОСОБА_2, та
відсутні докази щодо вартості
зазначеного майна.

У зв'язку з вищевикладеним, суддя
дійшов висновку, що заява представника
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И
В:

У задоволенні заяви представника
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя Л. М. Ковальчук