АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар Ковтюк Л.В.

з участю ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_3, Тимцяся І.В. -
представника товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи»

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3, в інтересах яких діє за
довіреністю ОСОБА_1, на рішення
Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 07 квітня 2014
року у цивільній справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та зустрічним позовом
ОСОБА_3 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», третя особа публічне
акціонерне товариство «акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» про захист прав споживача шляхом
визнання частково недійсними договору
відступлення прав вимоги, договору
про передачу прав за договором
забезпечення, визнання незаконними та
припинення дій, які порушують право, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ТзОВ «Кредитні ініціативи»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Посилався на те, що 17 грудня 2012 року між
ТзОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
укладено договір про відступлення
прав вимоги. Позивач набув усі права
вимоги по

№22-ц/794/1032/14
Головуючий у 1 інстанції Мізюк В.М.

Категорія 19/27
Доповідач Перепелюк Л.М.

відступленим кредитним договорам, в
тому числі щодо сплати суми основного
боргу, відсотків, комісій, штрафних
санкцій. Згідно укладеного 02 листопада
2007 року між ПАТ (Акціонерним
комерційним промислово-інвестиційним
банком» та ОСОБА_3 кредитного договору
№2794, останній отримав кредит у сумі 99000
доларів США. Зобов'язання за кредитним
договором забезпечено договором
іпотеки нерухомого майна: -земельної
ділянки, площею 0,2455 га, яка належить
ОСОБА_2 і розташована у смт. Лужани,
Кіцманського району Чернівецької
області, укладеного з ОСОБА_2
Обумовлена сторонами договору іпотеки
ціна предмету іпотеки становить 146256
гривень.

Зазначав, що відповідач порушив
зобов'язання за кредитним договором,
внаслідок чого виникла заборгованість
за кредитом станом на 31 березня 2013 року:
за кредитом 94203,00 доларів США, що за
курсом НБУ на дату розрахунку складає
752964,58 гривень; по відсотках 45246,75
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
на дату розрахунку складає 361657,27
гривень; по комісії 179,89 доларів США, що
за офіційним курсом НБУ на дату
розрахунку складає, 1437,86 гривень.

Просив в рахунок погашення
заборгованості за кредитом у розмірі
1116059,71 гривень звернути стягнення на
предмет іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною,
встановленою на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна,
визначеною на підставі оцінки,
проведеною суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна, під час проведення
виконавчих дій.

Третя особа ОСОБА_3 звернувся до суду із
зустрічним позовом про захист прав
споживача шляхом визнання частково
недійсними договору відступлення прав
вимоги, договору про передачу прав за
договорами забезпечення, визнання
незаконними та припинення дій, які
порушують право.

Зазначав, що між ПАТ «Промінвестбанк»
та ним було укладено договір про
іпотечний кредит № 2794 від 02 листопада
2007 року про надання кредиту у сумі 99000
доларів США. В забезпечення вимог
договору між банком та ОСОБА_2 укладено
договір іпотеки з застереженням вимог
іпотекодержателя і відповідно банк
уклав іпотечний договір з
застереженням про задоволення вимог
іпотекодержателя та договір застави
рухомого майна з ОСОБА_3.

Вказував на те, що 25 листопада 2010 року
ПАТ «Промінвестбанк» звернулося до
суду з позовом про стягнення з нього
заборгованості по іпотечному кредиту
№2794 від 02 листопада 2007 року, який
ухвалою Сторожинецького районного
суду від 22 травня 2013 року був залишений
без розгляду.

Зазначав також, що в липні 2013 року ТОВ
«Кредитні ініціативи» звернулося до
суду з двома позовами про звернення
стягнення на предмет іпотеки до ОСОБА_3
та до ОСОБА_2 За договором відступлення
прав вимоги всі вимоги банку перейшли
до ТОВ «Кредитні ініціативи», однак
сторони, з якими укладено договір, про
зміни не повідомлені, внаслідок чого
відбулося розголошення персональних
даних, банківської таємниці та
передання третім особам інформації
щодо нього, а тому просить зустрічний
позов задовольнити.

Рішенням Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 07 квітня 2014
року позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 2794 від 02
листопада 2007 року, яка станом на 31
березня 2013 року складає 1116059,71 гривень:
за кредитом - 752964,58 гривень; по
відсотках - 361657,27 гривень; по комісії -
1437,86 гривень звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме, на земельну
ділянку площею 0,2455 га, яка розташована
в с. Лужани. Кіцманський район
Чернівецька область, на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи» (, п/р
2001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346.
юридична адреса: 07400, Київська область,
м. Бровари, буд. Незалежності, 14) шляхом
проведення прилюдних торгів згідно ЗУ
«Про виконавче провадження», за
початкової ціною, встановлено на рівні,
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності
незалежним експертом на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій.

Вирішено питання про судовий збір.

В задоволенні зустрічного позову
третьої особи з самостійними вимогами
ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», третя особа: Публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» про захист прав споживача шляхом
визнання частково недійсними договору
відступлення прав вимоги, договору про
передачу прав за договорами
забезпечення, визнання незаконними та
припинення дій, які порушують право,
відмовлено.

На дане рішення суду ОСОБА_3, ОСОБА_2
подали апеляційну скаргу, в якій
просять рішення суду скасувати та
постановити нове рішення про відмову в
задоволенні позову ТОВ «Кредитні
ініціативи» та задоволення позовних
вимог ОСОБА_3 Посилалися на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позов ТзОВ «Кредитні
ініціативи», суд першої інстанції
правильно виходив з того, що відбулася
заміна кредитора у зобов`язанні з ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» на ТОВ
«Кредитні ініціативи» і позивач набув
прав кредитора у зобов'язаннях за
кредитним договором, а відповідач не
виконав своїх зобов'язань за кредитним
договором, тому позивач може
задовольнити свої вимоги шляхом
дострокового стягнення
заборгованості.

Такий висновок суду ґрунтується на
обставинах, встановлених судом на
підставі досліджених ним належних та
допустимих доказів, та на підставі
норм матеріального права.

Судом встановлено, що між ТзОВ
«Кредитні ініціативи» та ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» 17
грудня 2012 року укладено Договір про
відступлення прав вимоги. Позивач
набув усі права вимоги по відступленим
кредитним договорам, в тому числі щодо
сплати суми основного боргу, відсотків,
комісій, штрафних санкцій.

Згідно укладеного 02 листопада 2007 року
між ПАТ «Акціонерним комерційним
промислово-інвестиційним банком»
та ОСОБА_3. кредитного договору № 2794
останній отримав 99000 доларів США зі
сплатою 13% річних строком до 30 вересня
2026 року.

Зобов'язання за Кредитним договором
забезпечено договором іпотеки
нерухомого майна: земельної ділянки,
площею 0,2455 га, яка розташована в с.
Лужани Кіцманського району
Чернівецької області, укладеним 02
листопада 2007 року із ОСОБА_2.

Крім того, сторонами договору іпотеки
погоджено, що іпотекодержатель має
право вимаги від боржника незалежно
від настання строку погашення кредиту
дострокового виконання зобов'язань за
кредитним договором, а при
незадоволенні його вимоги - звернути
стягнення на предмет іпотеки у
відповідності до закону та договору (п.
3.1.8 договору іпотеки).

При укладенні іпотечного договору між
Банком та ОСОБА_2 було досягнуто згоди з
усіх питань договору та досягнуто
згоди на його укладення, по що свідчать
підписи сторін.

Відповідач порушив зобов'язання за
кредитним договором, внаслідок чого
виникла заборгованість за кредитом:
станом на 31 березня 2013 року загальний
розмір заборгованості становив 1116059,71
гривень, з яких заборгованість за
кредитом - 752964,58 гривень; по відсотках -
361657,27 гривень; по комісії - 1437,86 гривень.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також всі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення (ч.З'ст.640 ЦК
України).

При порушені зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Статті 610,611,612 ЦК
України передбачають правові наслідки
порушення зобов'язання.

Відповідно до п.5.3.2 Договору про
іпотечний кредит банк має право
вимагати від позичальника (незалежно
від настання строку погашення кредиту)
сплати у повному обсязі заборгованості
за кредитом, процентів та комісійної
винагороди за користування ним у
випадках, якщо позичальником порушений
графік погашення кредиту, процентів …

Отже, ухвалюючи рішення про
задоволення позову товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, суд першої інстанції
правильно визначив спірні
правовідносини та обґрунтовано
виходив з того, що відповідач належним
чином не виконував умови договору,
внаслідок чого утворилась вказана
заборгованість.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з частини 1 статті 516 ЦК України
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до частини 2 статті 516 ЦК
України, якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до частини 1 статті 517 ЦК
України первісний кредитор у
зобов'язанні повинен передати новому
кредиторові документи, які засвідчують
права, що передаються та інформацію,
яка є важливою для їх здійснення.

Відповідач ОСОБА_3 заперечує щодо
отримання ним повідомлення про заміну
кредитора, однак в матеріалах справи
наявна копія відправки вимоги про
усунення порушень зобов'язань за
кредитним договором та повідомлено про
відступлення прав вимоги ТОВ «Кредитні
ініціативи», адресована ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 (а.с. 39).

Відповідно до п.п.9,10 постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
право вибору способу судового захисту,
передбаченого законом або договором
(дострокове стягнення кредиту,
стягнення заборгованості, у тому числі
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави, одночасне заявлення
відповідних вимог у разі, якщо
позичальник є відмінною від особи
іпотекодавця (майновий поручитель),
одночасне заявления вимог про
стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет застави/іпотеки,
належні іпотекодавцю, який не є
позичальником, розірвання кредитного
договору, набуття права власності на
предмет іпотеки тощо) належить
виключно позивачеві (частина перша
статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Задоволення позову кредитора про
звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави не є перешкодою для
пред'явлення позову про стягнення
заборгованості з поручителя за тим
самим договором кредиту у разі, якщо на
час розгляду справи заборгованість за
кредитом не погашена. Задоволення
позову кредитора про стягнення
заборгованості з поручителя не є
перешкодою для пред'явлення позову про
звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави з метою погашення
заборгованості за тим самим договором
кредиту у разі, якщо на час розгляду
спору заборгованість за кредитом не
погашена.

Згідно ст.533 ЦК України грошове
зобов'язання має бути виконане у
гривнях, якщо у зобов'язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Відповідно до положень статей 33, 35
Закону «Про іпотеку» № 898-IV, згідно з
якими у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення у не менш
ніж тридцятиденний строк. У такому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

З наданого позивачем додатку до
договору відступлення прав вимоги
вбачається, що кредитна справа була
передана ТОВ «Кредитні ініціативи» з
боргом станом на 17.12.2012 року в сумі
1116059,71 гривень.

Матеріали справи містять виписку з
рахунку відповідача, з якого
вбачається рух коштів. В той же час,
відповідач, заперечуючи проти позову,
не надав суду свій розрахунок і не
довів, що сума, зазначена позивачем, не
відповідає дійсності. Не надав
відповідач також доказів того, що
боржник належним чином виконує свої
зобов'язання і погашає заборгованість
по кредиту первинному кредитору, тобто
ПАТ «АТПІБ».

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду щодо
необхідності задоволення позовних
вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи».

При цьому, судом враховано, що при
укладенні кредитного договору №2794 від
02 листопада 2007 року волевиявлення його
сторін саме на надання і отримання в
кредит коштів для задоволення
споживчих потреб відповідачів було
вільним і відповідало внутрішній волі
як позивача, так і відповідача, сторони
договору мали необхідний обсяг
цивільної дієздатності, договір
вчинений в письмовій формі,
встановленій законом для його виду,
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Зміст цього договору також не
суперечить вимогам ЦК України, іншим
актам цивільного законодавства,
зокрема Закону України "Про захист
прав споживачів", а також моральним
засадам суспільства, в ньому
передбачені всі умови, які є
обов'язковими для цього виду договору,
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, як права, так і обов'язки, а також
відповідальність за неналежне
виконання умов договору обох сторін,
він підписаний обома сторонами, а тому
є законним, правомочним, підлягає
виконанню сторонами.

Суд першої інстанції прийшов також до
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», третя особа публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» про захист прав споживача шляхом
визнання частково недійсними договору
відступлення прав вимоги, договору
про передачу прав за договором
забезпечення, визнання незаконними та
припинення дій, які порушують право.

Такий висновок суду ґрунтується на
нормах матеріального та
процесуального права, доказах, наданих
сторонами суду.

Так, ОСОБА_3 під час розгляду справи ні
в суді 1-ої інстанції, ні апеляційної
інстанції не надав належні та
допустимі докази, з врахуванням яких
суд повинен визнати недійсним правочин
- договір відступлення прав вимоги від
17 грудня 2012 року, а також щодо
задоволення вимоги про визнання
незаконними дій ПАТ «Промінвестбанк»
стосовно розголошення персональних
даних ТОВ «Кредитні ініціативи».

Доводи апелянта про те, що ТОВ
«Кредитні ініціативи» немає права
втручатися в особисте і сімейне життя,
а тим більше вести незаконний збір
персональних даних, зберігати та
поширювати інформацію про ОСОБА_3 або
дискредитувати людину за місцем
роботи, є безпідставними,
недоведеними. Більше того, позивач,
звернувшись до суду із позовами до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, діє в
межах укладеного з ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» договору відступлення вимоги,
стороною якого позивач за зустрічним
позовом - ОСОБА_3 не є, а тому останній
не може також бути споживачем по
відношенні до ТзОВ Кредитні
ініціативи», а також звертатись з
позовом про визнання оскаржуваного
договору повністю чи частково
недійсним.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється
виключно на засадах змагальності
сторін.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, користуються рівними
правами щодо надання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази чи
повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.
Докази, подані з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї
статті, не приймаються, якщо сторона не
доведе, що докази подано несвоєчасно з
поважних причин.

Усупереч вимогам ст.ст. 60, 131 ЦПК
України, відповідач не надав суду
належні та допустимі докази на
спростування висновків суду першої
інстанції.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в повному обсязі встановив
права і обов'язки сторін, обставини по
справі, перевірив доводи і дав їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції прийняте з врахування всіх
обставин справи та з дотриманням норм
матеріального та процесуального
законодавства, але є неповним щодо
визначення характеристики предмета
іпотеки, а тому підлягає зміні в
частині доповнення резолютивної
частини рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, в
інтересах яких діє за довіреністю
ОСОБА_1, задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 07 квітня 2014
року змінити.

Резолютивну частину рішення після
слів « земельну ділянку» доповнити
словами « цільове призначення якої для
ведення особистого селянського
господарства, кадастровий номер
земельної ділянки 02 001 0272», яка
належить на праві власності згідно
державного акту на право приватної
власності на землю серії ЯЕ №330961,
виданого Кіцманським районним
відділом земельних ресурсів 15 жовтня
2007року, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
власності на землю ОСОБА_2.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту вступу його в законну
силу.

Головуючий:

Судді: