Справа № 382/1049/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2014 року
Яготинський
районний суд Київської області у
складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Яготині Київської
області справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа:
Служба у справах дітей Яготинської РДА
про визнання особи такою, що втратила
право на користування жилим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до
Яготинського районного суду з позовною
заявою до ОСОБА_4, третя особа: Служба у
справах дітей Яготинської РДА про
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням, в
котрій зазначено, що позивачам на праві
спільної часткової власності належить
квартира АДРЕСА_1. З 9 січня 2004 року в
даній квартирі зареєстрована
відповідачка по справі. Проте, в даній
квартирі відповідачка не проживає на
протязі 6 років. Так, шлюбні відносини
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фактично
припинилися, відповідачка виїхала на
інше місце проживання. За час
відсутності відповідачки, вона
комунальні платежі не сплачувала,
участі у веденні домашнього
господарства не приймала, даним житлом
не цікавилася. Враховуючи викладене,
просили визнати відповідачку такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням за вище
зазначеною адресою.

Позивачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги та
пояснила, що відповідачка у вказаній
квартирі не проживає біля 7-8 років,
після сварки відповідачка по справі та
її брата ОСОБА_3, відповідачка забравши
свої речі переїхала проживати до своїх
батьків, потім вони з ОСОБА_3
примирилися та продовжували проживати
в її батьків. Після чого, переїхали
проживати до квартири батька ОСОБА_3, що
розташована по вул..Незалежності в
м.Яготин Київської області. На даний
час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розлучені.
Причиною розлучення та сварок, було те,
що ОСОБА_4 не влаштовує спільне
проживання з ОСОБА_3. Що стосується
квартири по вул..Незалежності, то як
відповідачка, так і ОСОБА_3, а також їх
батьки здійснювали ремонтні роботи та
дана квартира належить батьку ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2 підтримала вимоги позову та
надала аналогічні пояснення,
поясненням ОСОБА_3, представник ОСОБА_2
в судовому засіданні підтримала вимоги
позову та пояснила, що відповідачка
зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1, на
даний час ОСОБА_3 та відповідачка
розлучені. Після реєстрації за
вказаною адресою та проживання з 2005
року відповідачка не проживає за
вказаною адресою, не сплачує
комунальні послуги, не цікавиться
даною квартирою як своїм житлом,
протягом вказаного часу не зверталася
з проханням чи позовом до суду про
вселення в дану квартиру, відсутня
протягом року в даній квартирі без
поважних причин, не проводила ремонтні
роботи. Позовних вимог, щодо зняття з
реєстрації спільної дитини ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 не ставиться, дитина
зареєстрована за місцем реєстрації
батька та належного йому частини майна.
Після вказаного місця проживання,
відповідачка змінила два місця
проживання та на даний час проживає в
третьому місці, тобто м.Бориспіль
Київської області.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився звернувся з заявою про
розгляд справи у його відсутність,
підтримавши позовні вимоги.

Відповідачка в судовому засіданні
не визнала вимоги позову та пояснила,
що була зареєстрована та певний час
проживала в квартирі АДРЕСА_1, проте
після сварки з ОСОБА_3 забравши свої
речі та дитини переїхала до місця
проживання своєї матері, примирилася з
ОСОБА_3 та продовжували разом проживати
в їх матері. Потім, переїхали до
квартири батька ОСОБА_3. Проте, хоча не
проживала за місцем реєстрації, але
час від часу приїздили з ОСОБА_3 до його
матері ОСОБА_2, допомагала по
господарству, залишалися в даній
квартирі на ніч, а потім поверталися на
місце постійного проживання. На даний
час розлучені з ОСОБА_3, причиною
розриву стосунків та переїзду було
застосування ОСОБА_3 фізичної сили. В
останнє за місцем реєстрації була в
березні 2013 року. Окрім ОСОБА_3 до інших
співвласників даної квартири про
вселення не зверталася, лише до ОСОБА_3
в усній формі, який відмовив. На даний
час орендує квартиру в м.Бориспіль та
неофіційно працює. ЇЇ батько
здійснював ремонтні роботи, в квартирі
по вул..Незалежності в м.Яготин. Поділу
спільного майна не було. На даний час
бажає в'їхати до квартири АДРЕСА_1.

Представник відповідачки не визнав
вимоги позову та пояснив, що
відповідачка в дані квартирі була
зареєстрована за згодою співвласників
даної квартири, вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. На
даний час вони розлучені. Оскільки
відповідачці неможливо було приживати
в сім'ї ОСОБА_3, то змушена була піти до
своєї матері проживати з дитиною,
оскільки ОСОБА_3 наносив їй тілесні
ушкодження. Після виїзду з квартири де
була зареєстрована мала інше житло. При
цьому позивачі не бажають, щоб
відповідачка заселилася в помешкання,
що належить на їм на праві спільної
часткової власності. Оскільки
відповідачка не є співвласником даної
квартири, то і не могла в ній
хазяйнувати, а робила, що їй вказували.
Якщо б відповідачка та ОСОБА_3 не
проживали в квартирі по
вул..Незалежності в м.Яготин, то
невідомо як би склалися їх відносини.
Якщо відповідачку зняти з реєстрації
за даною адресою, то фактично
розриваються мати та дина, яка
зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1. Крім
цього, батько відповідачки, здійснював
ремонті роботи в квартирі по
вул..Незалежності в м.Яготин Київській
області.

Представник третьої особи в
судовому засіданні, зазначив, що
позовні вимоги стосуються
відповідачки, тобто матері дитини, про
зняття з реєстрації дитини не йдеться.
При цьому, відповідачка може бути
зареєстрована також за місцем
проживання своїх батьків. До служби у
справах дітей, батьки дитини не
зверталися з відповідними заявами, що
стосується місця проживання дитини.
Таким чином, зняття з реєстрації
відповідачки, не порушує права дитини.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, показання
свідків, дослідивши докази, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення.

З показань свідка ОСОБА_5 даних в
судовому засіданні, вбачається, що
ОСОБА_4 майже не проживала по АДРЕСА_1,
потім переїхала в село до матері,
забравши всі свої речі, в гості рідко
приїздила. На її думку ОСОБА_4 виїхала з
даної квартири, оскільки мабуть не
сподобалося там жити. На даний час
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розлучилися.
Останнього часу бачила ОСОБА_4 біля
даної квартири 2 роки потому.

З показань свідка ОСОБА_6 даних в
судовому засіданні, вбачається, що
ОСОБА_4 з 2005 року по АДРЕСА_1 не
проживає. Після виїзду з даної
квартири, в основному на свята лише
приїздила. В останнє бачила
відповідачку за місцем реєстрації на
весні 2013 року.

З показань свідка ОСОБА_7 даних в
судовому засіданні, вбачається, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одружилися та разом
проживала АДРЕСА_1 більше 1 року, потім
ОСОБА_4 поїхала від ОСОБА_3 до свої
батьків в с.Сотниківка Яготиснького
району. Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
примирилися та до вказаної адреси по
АДРЕСА_1 рідко приїздили. Останнього
разу за вказаною адресою бачила ОСОБА_4
у 2012 році. По господарству ОСОБА_4 рідко
допомагала.

З показань свідка ОСОБА_8 даних в
судовому засіданні, вбачається, що
вона є матір'ю відповідачки, та їй
відомо, що її донька ОСОБА_4 проживала
по АДРЕСА_1 трішки більше року. Потім
донька проживала в них забравши свої
речі з вказаної квартири, примирилась
з ОСОБА_3 та вони разом проживали в їх
помешканні. Поведінка була різною
ОСОБА_3 в тому числі і щодо застосування
фізичної сили. Потім вони проживали по
вул..Незалежності в м.Яготин Київської
області та донька їздила допомагати по
господарству до домоволодіння, що
розташоване по АДРЕСА_1. Проте, знову
поведінка ОСОБА_3 була не задовільною
та донька з дитиною переїхали
проживати до своєї сестри та до них. За
місцем реєстрації ОСОБА_4 не проживає
більше 9 років. Ремонт в квартирі, що
належала батьку ОСОБА_3 робили за кошти
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і її батька. Будинок в
с.Сотниківка належить їй та чоловіку і
вона має можливість в разі
необхідності зареєструвати свою
доньку ОСОБА_4.

З показань свідка ОСОБА_9 даних в
судовому засіданні, вбачається, що
вона є сестрою відповідачки, за місцем
проживання по АДРЕСА_1 її сестру ОСОБА_4
кривдили, то вона переїхала проживати
до своїх батьків в с.Сотниківка.
Примирившись з ОСОБА_3 та її сестра,
спочатку проживали в її батьків. А
потім на квартирі по вул..Незалежності
в м.Яготин Київської області, де батько
ОСОБА_4 проводив ремонтні роботи. Проте,
ОСОБА_4 виїхала з даної квартири, так як
вважає, неможливим спільне проживання
з ОСОБА_3, оскільки він вигонив та бив
її сестру. Почала проживати спочатку в
неї, а потім переїхала до батьків в
с.Сотниківка Яготинського району. На
даний час ОСОБА_4 проживає в
м.Бориспіль.

З показань свідка ОСОБА_10 даних
в судовому засіданні, вбачається, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одружилися та разом
проживала по АДРЕСА_1. Вона не чула, щоб
позивачі заперечували проти їх
проживання. Через рік, їх спільного
проживання відповідачка переїхала до
своїх батьків в с.Сотниківка
Яготинського району, забравши свої
речі. Потім ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали
в с.Сотниківка, а невдовзі переїхали
проживати в квартиру по
вул..Незалежності в м.Яготин. Про сварки
між подружжям відомо лише зі слів, вона
особисто не бачила, щоб ОСОБА_3
застосовував фізичну силу. Проте, зі
слів родичів ОСОБА_4 відомо, що ОСОБА_3
вигонив ОСОБА_4.

Так, з копії будинкової книги (а.с.4-6),
копії свідоцтва про право власності
(а.с.7), копії витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
(а.с.8), копії паспортних даних (а.с.9-14),
копії довідки (а.с.44, 101-102), копії
свідоцтва про одруження та народження
(а.с.45-46), копії акту обстеження (а.с.81),
копії трудової книжки (а.с.103-104) та
оглянутої в судовому засіданні
цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, в
судовому засіданні встановлено, що
позивачам на праві спільної часткової
власності належить квартира АДРЕСА_1.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 17
травня 2003 року. З 9 січня 2004 року ОСОБА_4
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до рішення Яготинського
районного суду Київської області від 20
червня 2014 року шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 розірвано. Від спільного
проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають
неповнолітню дитину, яка перебуває на
утриманні ОСОБА_4, має хворобливий стан
здоров'я та зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1. З акту обстеження місця
реєстрації відповідачки, встановлено,
що вона не проживає в даному помешканні
на протязі 8 років. З акту обстеження
помешкання батьків відповідачки
вбачається, що відповідачка та її син
на протязі останнього року проживають
в с.Сотниківка Яготинського району за
місцем проживання батьків позивачки
(на час розгляду справи за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
тобто травень-червень 2014 року).

В силу ст. 405 ч.2 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» громадянам
України, а також іноземцям та
особам без

громадянства, які на законних
підставах перебувають в Україні,
гарантуються свобода пересування та
вільний вибір місця проживання на її
території, за винятком обмежень, які
встановлені законом. Реєстрація місця
проживання чи місця перебування особи
або її відсутність не можуть бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією України,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставою для їх
обмеження.

Враховуючи вище викладене, а також
ті обставини, що відповідачка не
проживає в квартирі без поважних
причин понад рік, обґрунтування
відповідачки та її представника, щодо
тих обставин, що відповідачка за
зареєстрованим місцем не проживає з
поважних причин, оскільки її вигнали з
даної квартири та застосовували
фізичну силу, не підтверджується
матеріалами справи. Що стосується
свідків, то вони на не вказали як саме
застосовували фізичну силу, яка
частина тіла була пошкоджена та точну
дату, а деякі свідки зазначають про
дану інформацію зі слів самої
відповідачки, при цьому свідки не
являються експертами для визначення
ступеню тяжкості ушкоджень. Також,
відповідачкою не було надано доказів
про звернення до працівників міліції
та експерта. Таким чином,
відповідачкою і її представником в
судовому засіданні не доведено факту
поважності причин не проживання
відповідачки за вказаним місцем
реєстрації.

Так, відповідачка після того як
залишила зареєстроване місце
проживання, мала не одне місце
проживання, проте час від час приїздила
до батьків ОСОБА_3 разом зі своєю сім'єю
на той час, але не як особа яка
цікавиться даним житлом, а як особа яка
приїхала погостити. При цьому,
протягом останнього року відповідачка
не проживала за зареєстрованим місцем
проживання, не мала там своїх речей, не
цікавилася даним житлом, не
здійснювала ремонтні роботи, не
сплачувала комунальних послуг та вразі
відмови вселитися не зверталася до
відповідних установ.

Позови про зняття з реєстрації
спільної дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_4, чи
вселення відповідачки за вказаною
адресою відсутні. Крім цього, зазначені
представником відповідача припущення
з приводу сімейного життя
відповідачки, її подальшого місця
проживання та відповідних обставин її
життя у майбутньому, суд не може
покласти в основу рішення, оскільки не
може керуватися припущеннями та
ухвалювати рішення на майбутнє з даних
обставин.

Що стосується місця реєстрації
батьків та дитини, то відповідно до п.4.3
Порядку реєстрації місця проживання та
місця перебування фізичних осіб в
Україні та зразків необхідних для
цього документів, затвердженого
наказом МВС України за № 1077 від 22.11.2012
року та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України за № 2109/22421 від 18 грудня
2012 року, відомості про дітей віком до 14
років, місце перебування яких
реєструється з батьками, вносяться до
заяви одного з них. Таким чином, дитина
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрована за
місцем реєстрації її батька ОСОБА_3,
вимоги про зняття дитини з місця
реєстрації не ставляться, а тому за
даних обставин права дитини не
порушуються.

Враховуючи викладене, суд вважає,
що є всі підстави для задоволення
позову.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 209, 218 ЦПК
України, ст.ст.319, 405 ЦК України, Законом
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», Порядком реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів,
затвердженого наказом МВС України за
№ 1077 від 22.11.2012 року та зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України за №
2109/22421 від 18 грудня 2012 року, суд

В
И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах
дітей Яготинської РДА про визнання
особи такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням,
задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила
право на користування жилим
приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Яготинський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя
Кисіль О.А.