Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Суркова В.П.
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 336/7396/14
11 листопада 2014 року
Справа № 22ц-778/ 464714
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Кримська О.М., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
судді Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя від 25.09.2014 року про відмову
у відкритті провадження у справі за
заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа -
Головне управління Пенсійного Фонду
України у Запорізькій області про
встановлення юридичного факту, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з заявою про встановлення факту -
належності померлому ОСОБА_2 свідоцтва
про народження та свідоцтва про
укладення шлюбу.

Ухвалою судді Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 25.09.2014
року відмовлено у відкритті
провадження у справі.

У скарзі заявник просив скасувати
ухвалу, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права.

Заслухавши заявника, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
судової палаті з цивільних справ
апеляційного суду дійшла до висновку,
що скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст.312 ЦПК суд апеляційної
інстанції відхиляє скаргу і залишає
ухвалу без змін, якщо її постановлено з
додержанням вимог закону.

У своєму зверненні до суду заявник,
просив встановити той факт, що
свідоцтво про народження НОМЕР_2 від
06.12.1937 року та свідоцтво про укладення
шлюбу НОМЕР_1 від 21.08.1981 року видані
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Шевченківського району
м.Запоріжжя належить саме ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Своє звернення він
мотивував ч.1 п.6 ст.256 ЦПК.

Згідно зі ст.256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені факти,
від яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

У п.6 ч.1 ст.256 ЦПК йдеться, що суд може
встановити факти належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, зазначені в документі,
не збігаються з ім'ям, по батькові,
прізвищем, місцем і часом народження
цієї особи, вказаними у свідоцтві про
народження або в паспорті, у тому числі,
факту належності правовстановлюючого
документа, в якому допущені помилки у
прізвищі, імені, по батькові або
замість імені чи по батькові зазначені
ініціали суд повинен запропонувати
заявникові подати докази про те, що
правовстановлюючий документ належить
йому і що організація, яка видала
документ, не має можливості внести до
нього відповідні виправлення.

Правовстановлюючий документ -
документ,який підтверджує права
певного суб'єкта на нерухоме майно та
складений у порядку,передбаченому
законодавством. До документів,що
встановлюють право (правовстановлюючі
документи), зокрема відносяться на
квартиру відносяться:договори
купівлі-продажу,міни,дарування,
засвідчені державними нотаріальними
конторами і приватними нотаріусами,
свідоцтва про право власності на
частину в спільному майні подружжя,яке
видається державними нотаріальними
конторами і приватними нотаріусами,
свідоцтва про право на спадок,видані
державними нотаріальними конторами,
свідоцтво про придбання об'єктів
нерухомого майна на аукціонах по
реалізації закладеного майна,видані
державними нотаріальними конторами і
приватними нотаріусами, свідоцтва про
право власності на об'єкти нерухомого
майна,видані органами місцевої
виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування та інші.

В заяві йдеться про встановлення
належності особі актів цивільного
стану (свідоцтва про народження та
свідоцтва про одруження).

Акти цивільного стану - це події та дії,
що нерозривно пов'язані з людиною
(фізичною особою) і впливають на її
правовий статус - започатковують,
змінюють, доповнюють або припиняють її
здатність бути суб'єктом цивільних
прав і обов'язків.

Такими актами є насамперед народження
та смерть людини, вступ її у шлюб або
розірвання нею шлюбу, набуття та втрата
громадянства або вихід з нього,
досягнення певного віку, надання чи
обмеження повної дієздатності та інші.

Статтями 2,9 Закону України "Про
державну реєстрацію актів цивільного
стану" визначено, що державній
реєстрації відповідно до цього Закону
підлягають народження фізичної особи
та її походження, шлюб, розірвання
шлюбу у випадках, передбачених законом,
зміна імені, смерть. Державна
реєстрація актів цивільного стану
проводиться шляхом складення актових
записів цивільного стану.

У ст.8 Закону наголошується, що про факт
державної реєстрації акта цивільного
стану органами державної реєстрації
актів цивільного стану видається
відповідне свідоцтво.

Із викладеного слідує, що документи,
про які йдеться у заяві, за своїм
характером відносяться до таких, що
видаються органами реєстрації.

Внесення змін до актового запису
цивільного стану проводиться
відповідним органом державної
реєстрації актів цивільного стану за
наявності достатніх підстав (ст.22
Закону).

Заяви про встановлення факту
належності особі вироку або рішення
суду, квитка про членство в об'єднанні
громадян, військового квитка,
посвідчення до ордена або медалі,
паспорта, чи свідоцтв, що їх видають
органи реєстрації актів
громадянського стану, та інших
документів, що посвідчують особу, не
підлягають розгляду в порядку,
передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці
питання вирішуються органом, який
видав документ.

Як підсумок, покликання заявника
встановити факт на підставі п.6 ч.1 ст.256
ЦПК не є виправданими, оскільки за
зазначеною процесуальною нормою може
встановлюватися лише факт належності
правовстановлюючого документу, який не
є тотожним свідоцтвам та документам що
видають органи реєстрації актів
громадянського стану.

В такому разі, оскаржувана ухвала судді
не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.307,312,313,314,315,317 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу судді Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 25.09.2014
року у цій справі про відмову у
відкритті провадження у справі
залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий: Судді: