Провадження №2/359/1508/2014
Справа №359/4032/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді
Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання
Компанець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бориспіль цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виселення з житлового будинку,

встановив:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом, який
обґрунтовує тим, що вона є власником
житлового будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_2 є
попереднім власником даного будинку.
Після відчуження будинку на користь
позивача на підставі договору
купівлі-продажу від 13 січня 2000 року, що
посвідчений приватним нотаріусом
Бориспільського міського
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_3, ОСОБА_2 продовжив
проживати в даному будинку в якості
«квартиранта». 27 лютого 2002 року ОСОБА_2
був зареєстрований Бориспільським МРВ
ГУМВС України в Київській області за
місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1.
На даний час позивач проживає у
належному їй будинку разом з своїм
сином ОСОБА_4, який з 02 жовтня 2010 року
зареєстрований в даному будинку
Бориспільським МРВ ГУ МВС України в
Київській області як член сім'ї
власника. 22 червня 2013 року ОСОБА_4 уклав
шлюб з ОСОБА_5, яка після одруження
змінила своє дошлюбне прізвище на
ОСОБА_6 та почала проживати у вказаному
будинку як член сім'ї. ІНФОРМАЦІЯ_3 року
у них народився син ОСОБА_7. Таким чином,
з одруженням сина та народженням онука
склад сім'ї позивача збільшився вдвічі,
що викликало необхідність у
користування позивачем та її членами
сім'ї всіма приміщенням будинку, у тому
числі і тими, що займає відповідач.
Позивач вказує на те, що ОСОБА_2 не є
власником будинку, а тому у нього
відсутнє право користування будинком з
підстав права власності на цей будинок.
Відповідач не є членом сім'ї власника
будинку, жодних договорів найму жилого
приміщення між позивачем та
відповідачем укладено не було.
Відповідачу було дозволено лише
тимчасове проживання у належному
позивачу будинку, а тому ОСОБА_2 є
тимчасовим мешканцем. На неодноразові
вимоги позивача з проханням виселитися
з належного їй будинку, ОСОБА_2
продовжує користуватися вказаним
домоволодінням. Тому, ОСОБА_1 просить
суд виселити в примусовому порядку
ОСОБА_2 з будинку АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_8 у судове
засідання не з'явився. Надав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутності та зазначив, що позов
підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується телефонограмою від 23
вересня 2014 року, складеною секретарем
судового засідання. Про своє ставлення
до пред'явленого позову ОСОБА_2 суд не
повідомив.

Дослідивши докази, що містяться в
матеріалах цивільної справи, суд
дійшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
13 січня 2000 року, посвідченого приватним
нотаріусом Бориспільського міського
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_3, придбала в ОСОБА_2
житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.5).

ОСОБА_2 є попереднім власником
вказаного житлового будинку, проте
після відчуження будинку він продовжив
проживати в ньому. Крім того, згідно з
записів в будинковій книзі ОСОБА_2 з 27
лютого 2002 року зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 як «квартирант»
(а.с.9-11).

Крім того, згідно даних будинкової
книги в даному житловому будинку з 02
жовтня 2010 року також зареєстрований
ОСОБА_4 - син позивача, а також ОСОБА_5,
яка після реєстрації шлюбу змінила
своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_6, а
також їхній син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Вказані обставини підтверджуються
копією свідоцтва про шлюб (а.с.7), копією
свідоцтва про народження (а.с.8), копією
будинкової книги (а.с.9-11).

Таким чином, на даний час в будинку
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, проживають
члени її сім'ї - син, невістка, онук, а
також тимчасовий мешканець - ОСОБА_2

Оскільки склад сім'ї позивача
збільшився у зв'язку з одруженням сина
та народженням онука, це викликало
необхідність у користуванні позивачем
та новими членами сім'ї усіма
приміщеннями будинку, в тому числі і
тими, що займає відповідач.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.98 ЖК
України наймач жилого приміщення та
члени його сім'ї, які проживають разом з
ним, можуть за взаємною згодою
дозволити тимчасове проживання в
жилому приміщенні, що є в їх
користуванні, інших осіб без стягнення
плати за користування приміщенням
(тимчасових жильців), в тому числі
опікуна чи піклувальника, який не є
членом сім'ї наймача. Тимчасові жильці
на вимогу наймача або членів сім'ї, які
проживають разом з ним, зобов'язані
негайно звільнити приміщення, а в разі
відмовлення - підлягають виселенню в
судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення.

За правилами ч.1 ст.109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або у судовому
порядку.

Відповідно до ч.3 ст.818 ЦК України
тимчасові мешканці повинні звільнити
житло після спливу погодженого з ними
строку проживання або не пізніше семи
днів від дня пред'явлення до них
наймачем або наймодавцем вимоги про
звільнення помешкання.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Оскільки, ОСОБА_2 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 в якості
«квартиранта», тобто тимчасового
мешканця. На вимоги позивача
добровільно звільнити будинок
відмовляється та продовжує
користуватися належним позивачу
будинком. Тому, суд вважає, що ОСОБА_2
належить виселити з будинку АДРЕСА_1,
без надання іншого жилого приміщення.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею та документально підтверджені
судові витрати.

З квитанції від 13 травня 2014 року (а.с.1)
вбачається, що при пред'явленні позову
до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у
розмірі 243 гривні 60 копійок. Позов
задоволений. З огляду на це, з ОСОБА_2 на
користь позивача слід примусово
стягнути витрати на оплату судового
збору у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Керуючись ч.1 та ч.2 ст.98, ч.1 ст.109 ЖК
України, ст.391, ч.3 ст.818 ЦК України, ч.1
ст.88, п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209,
ст.ст.213-215 та ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з
житлового будинку, задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з жилого будинку
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованого в АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, проживаючої в АДРЕСА_1,
витрати по оплаті судового збору у
розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний
суд. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
підпис С.С. Чирка

З оригіналом згідно. Суддя
С.С. Чирка