У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,
Мостової Г.І., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом
комунального підприємства
«Житлосервіс «Куренівка» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання недійсними ордерів
та виселення, за касаційною скаргою
ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на
рішення Апеляційного суду м. Києва від
29 травня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

Комунальне підприємство «Житлосервіс
«Куренівка» звернулось до
Оболонського районного суду м. Києва з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
будинок АДРЕСА_3 знаходиться у них на
балансі. Даний гуртожиток призначений
для тимчасового проживання в ньому
працівників КП «Житлосервіс
«Куренівка», які відповідно до ст. 127 ЖК
Української РСР мають на це право.

Документація по цьому гуртожитку була
передана КП «Житлосервіс «Куренівка»
від КП «Служба замовника
житлово-комунальних послуг»
Оболонського району м. Києва згідно
акту від 29 жовтня 2006 року.

Згідно клопотання начальника
Печерського ВДСО УДСО при ГУ МВС
України в м. Києві від 20 березня 2006 року
та заяви ОСОБА_4 від 01 червня 2006
року КП «Служба замовника
житлово-комунальних послуг»
Оболонського району м. Києва ОСОБА_4
було видано ордер № 347 від 08 червня 2006
року на жилу площу в гуртожитку по
АДРЕСА_3.

На підставі клопотання начальника
управління державної служби охорони
МВС України в м. Києві від 16 травня 2008
року та заяв ОСОБА_4 від 27 березня 2008
року та від 02 липня 2008 року ОСОБА_4
було видано ордер № 447 від 05 грудня 2008
року на право проживання в гуртожитку
по АДРЕСА_3 в жилій кімнаті площею 16,2 кв
м.

На даний час ОСОБА_4 разом зі своєю
дружиною ОСОБА_5 проживають фактично в
двох кімнатах АДРЕСА_3.

У вересні 2013 року позивачу стало
відомо, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було видано
свідоцтво про право власності від 13
червня 2003 року на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що оскільки
відповідачі мають в приватній
власності квартиру у м. Києві, а тому не
на законних підставах отримали ордер
на жилу площу в гуртожитку, не
перебуваючи в трудових відносинах з
КП «Житлосервіс «Куренівка», у
зв'язку з чим звернувся до суду з
вказаним позовом.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 01 квітня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
29 травня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
про задоволення позовних вимог.

Визнано недійсним ордер № 347 від 08
червня 2006 року, виданий КП «Служба
замовника житлово-комунальних послуг»
Оболонського району у м. Києві ОСОБА_7
на жилу площе в гуртожитку по
АДРЕСА_3.

Визнано недійсним ордер № 447 від 05
грудня 2008 року, виданий КП
«Житлосервіс «Куренівка» Оболонського
району у м. Києві ОСОБА_7 на право
проживання в жилій кімнаті площею 16,2 кв
м гуртожитку по АДРЕСА_3.

Виселено ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з кімнат
АДРЕСА_3 без надання іншого жилого
приміщення. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_4, не
погоджуючись з даним судовим рішенням
апеляційної інстанцій подала
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечення на неї, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
суду, обґрунтовано викладених в
мотивувальних частинах оскаржуваних
рішень.

Судом апеляційної інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
відсутності правових підстав для
задоволення позовних, у зв'язку з чим
правильно скасував рішення місцевого
суду.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
задоволення позовних вимог,
апеляційний суд обґрунтовано виходив
із того, що відповідно до положень ст. 69
ЖК Української РСР наявні підстави для
визнання недійсними ордерів № 347 від 08
червня 2006 року та № 447 від 05 грудня 2008
року, виданих ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_4 з
13 червня 2003 року, маючи у власності
квартиру АДРЕСА_1, подав відомості щодо
потреби в поліпшенні житлових умов, що
не відповідали дійсності. У зв'язку з
цим, суд прийшов до правильного
висновку щодо наявності підстав для
виселення відповідачі з кімнат АДРЕСА_3
без надання іншого жилого приміщення.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи заявника, щодо пропуску КП
«Житлосервіс «Куренівка» позовної
давності, оскільки про своє порушене
право КП «Житлосервіс «Куренівка»
дізналось у вересні 2013 року,
після отримання відповіді від
Департаменту будівництва та
житлового забезпечення Виконавчого
органу Київської міської ради
інформації щодо права власності
відповідачів на квартиру АДРЕСА_1.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваного рішення
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в
інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від
29 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І.
Мостова