АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/791/2534/14
суді 1 інстанції: Кусік І.В.
Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 06 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Вейтас І.В.

При секретарі: Благовещенській
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 16 липня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні
житлом шляхом виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_4, в особі свого
представника ОСОБА_5 звернувся до суду
з вказаним позовом посилаючись на те,
що після смерті ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, 14.03.2014 року позивач
отримав в Білозерській державній
нотаріальній конторі свідоцтво про
право на спадщину за заповітом, яка
складається з житлового будинку з
господарчими будівлями і спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1. У вказаному
житловому будинку продовжує проживати
ОСОБА_3, як член колишнього власника.
Враховуючи те, що відповідач створює
позивачу перешкоди у користуванні
належним йому майном та розмір
житлової площі у вказаному будинку не
дає можливості повноцінно проживати і
родині позивача і відповідачу, сумісне
проживання з відповідачем є
неможливим, право відповідача на
користування вказаним житловим
будинком має бути припинено в силу
обставин, які мають істотне значення
для позивача, як власника будинку,
після уточнення позовних вимог, просив:

1) усунути перешкоди ОСОБА_4 у
користуванні житлом шляхом виселення
ОСОБА_3 із займаного ним житлового
будинку, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням Білозерського районного суду
Херсонської області від 16 липня 2014 року
позов задоволено в повному обсязі.
Усунуто перешкоди ОСОБА_4 у
користуванні житлом шляхом виселення
ОСОБА_3 із займаного ним житлового
будинку, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Вирішено питання судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволені позову відмовити в повному
обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу представник позивача її доводи
не визнав, рішення суду вважає законним
та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідач не є членом сім'ї власника
житлового будинку тобто позивача, а
тому не має законних підстав на
проживання у вказаному будинку . Також
суд першої інстанції послався на
наявність між сторонами неприязнених
стосунків, наявності перешкод для
сумісного проживання в будинку як
підстав для застосування норми ст. 116
ЖК України.

Спірні правовідносини, які виникли
між сторонами за своєю природою є
цивільно-правовими, регулюються
положеннями Цивільного кодексу
України щодо права власності та
захисту права власності та положеннями
Житлового кодексу України.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст.383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
інших членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.

Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом. На зміст права
власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Чинним законодавством України не
передбачено перехід прав та обов'язків
попереднього власника в частині
збереження права користування житлом
особами, які заселилися до нього зі
згоди колишнього власника, у випадку
зміни власника.

Виникнення права осіб на користування
житлом та обсяг цих прав залежить від
наявності у особи, зі згоди якої вона
вселилися, права власності на це житло,
а отже припинення права власності цієї
особи на житло припиняє право осіб, які
з її згоди були вселені, на
користування житлом.

Право відповідача, який не є
співвласником спірного будинку, на
користування ним, було похідним від
прав колишнього власника цього
будинку, а з припиненням його права
власності, припинилося й право
відповідача на користування житлом,
проживання в ньому.

Відповідно до положень статей 15,16,386,391
ЦК України власник вправі звернутися
до суду з вимогою про захист свого
порушеного права.

Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Підставою для задоволення позову
власника є встановлення факту
порушення ним прав власника і
об'єктивно існуючих перешкод у
здійсненні ним цих прав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 14.03.2014 року
є власником будинку АДРЕСА_1 ( а.с.4).

ОСОБА_3, як член сім'ї колишнього
власника (матері відповідача) проживає
у вказаному будинку, був в ньому
зареєстрований до 19.07.2008 року, але його
місцем реєстрації з 06.08.2009 року є
АДРЕСА_2 (а.с.20), вселився в будинок до
матері та проживав в ньому з її
дозволу.

Позивачем в судовому засіданні суду
першої інстанції доведено об'єктивно
існуючи перешкоди у здійсненні ним
права власності .

Враховуючи, що після того, як особа до
якої вселився відповідач втратила
право власності на будинок, відповідач
став тимчасовим жильцем, й для його
виселення застосовуються положення
статей 98,116,168 ЖК України, які
передбачають підстави виселення,
зокрема тимчасових жильців.

Висновки суду відповідають обставинам
справи в межах наданих сторонами і
досліджених в судовому засіданні
доказів та нормам матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини.

Разом з тим, колегія суддів приходить
до висновку, що оскільки матеріали
справи не містять доказів
застосування до відповідача заходів
запобігання громадського впливу, та
однією з підстав позову є набуття
позивачем права власності на будинок
та втрата права користування житлом
відповідача, як особи яка не є членом
сім'ї позивача, то посилання суду на ст.
116 ЖК є зайвими.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає за необхідне виключити з
мотивувальної частини рішення
посилання на ст. 116 ЖК України.

Також на правильність вирішення спору
не вплинув помилковий висновок суду
про те, що наявність реєстрації
відповідача за іншою адресою свідчить
про його самоправне заняття жилого
приміщення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
колегією суддів не приймаються до
уваги як такі, що не підтверджені
належними доказами, не ґрунтуються на
вимогах закону, що регулюють спірні
правовідносини та не спростовують
мотивованих висновків суду, а тому
підлягають відхиленню.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування то ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 16 липня 2014 року
залишити без змін.

Виключити з мотивувальної частини
рішення посилання на ст. 116 ЖК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: