Справа № 504/2465/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2014смт. Комінтернівське
Комінтернівський районний суд
Одеської області у складі:

Головуючого судді
-Барвенка В.К.,

при секретарі
-Мельниковій В.М.,-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 9, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Красносільської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, третя особа- регіональна
універсальна біржа «Олександр - Н», про
визнання дійсним договору купівлі-
продажу нерухомого майна, визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у липні 2014 року звернулась до
суду із позовом до відповідачів, яким
просила суд визнати дійсними договір,
посвідчений регіональною
універсальною біржею «Олександр -Н»,
зареєстрований за № Н/98-00840 від 14
листопада 1998 року купівлі- продажу
квартири АДРЕСА_1, що був укладений між
ОСОБА_4, ОСОБА_5 (покупці) та ОСОБА_2
(продавець), що діяв в інтересах ОСОБА_3.

Крім того, позивач просила суд визнати
за нею право приватної власності на
вказану квартиру в порядку спадкування
за законом, після смерті ОСОБА_5, та
після смерті ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити з наступних
підстав:

За життя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі - продажу,
посвідченого регіональною
універсальною біржею «Олександр -Н»,
зареєстрованого за № Н/98-00840 від 14
листопада 1998 року, належала кв. АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не здійснили
державної реєстрації цього нерухомого
майна відповідно до положень закону.

Як стверджує позивач, після смерті
спадкодавців вона прийняла спадщину,
проте оформити спадщину в
нотаріальному порядку не може,
оскільки відсутні правовстановлюючи
документи на спірну квартиру.

Відповідачі та третя особа в судове
засідання не з'явились повторно, хоча
були сповіщені судом про дату, час та
місце його проведення, про поважність
причин своєї неявки суду не повідомили,
в зв'язку із чим суд вважав можливим
розглядати справу у їх відсутність.

Представник Красносілької сільської
ради Комінтернівського району
Одеської області подав заяву про
розгляд справи за своєї відсутності,
позовні вимоги визнав повністю.

Заслухавши пояснення позивача та її
представника, дослідивши матеріали
справи, суд встановив наступні
правовідносини:

За життя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі - продажу,
посвідченого регіональною
універсальною біржею «Олександр -Н»,
зареєстрованого за № Н/98-00840 від 14
листопада 1998 року, належала кв. АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не
зареєстрували своєї власності.

В матеріалах справи міститься актовий
запис № 60 від 15.09.1998 року, з внесеними
відділом реєстрації актів цивільного
стану Комінтернівського районного
управління юстиції Одеської області
змінами згідно висновку № 19/0374 від
25.03.2008 року, на підставі остаточного
лікарського свідоцтва про смерть № 167
від 15.09.1998 року, що видане
Комінтернівським відділенням судово-
медичної експертизи Одеської області,
про смерть ОСОБА_4, де в сьомій графі
зазначена дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина.

Згідно відповіді Комінтернівської
районної державної нотаріальної
контори Одеської області № 1581/01-16 від
11.08.2014 року спадкова справа до майна
ОСОБА_4, яка померла 06.08.1998 року, не
заводилась.

Згідно довідки від 28.02.2008 року, виданої
архівом РАЦС Головного управління
юстиції в Одеській області, ОСОБА_4
народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, а/з про
народження № 583 від 05.05.1981 року, де в
графі «мати» вказана ОСОБА_1

Згідно довідки -форми № 1 від 29.04.2013 року
№ 141, ОСОБА_4 була зареєстрована і
фактично проживала з 07.10.1998 року за
адресою: АДРЕСА_2.

Також, зі змісту цієї ж довідки ОСОБА_1
була зареєстрована та фактично
проживала з 17.05.1978 року за адресою:
АДРЕСА_2.

Тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не тільки
проживали за однією адресою, а й були
зареєстровані.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5, що
встановлено судом зі змісту свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1, виданого 11.04.2005
року виконавчим комітетом
Красносільської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, а/з про смерть № 36 від 11.04.2005
року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина.

З наявних у справі матеріалів
спадкової справи № 403/2005, заведеної
22.09.2005 року до майна ОСОБА_5, суд
встановив, що спадщину прийняла ОСОБА_1

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_5, що встановлено
судом зі змісту свідоцтва про
народження НОМЕР_2, виданого повторно
16.05.2013 року Наріманівським відділом
ЗАГС м. Баку, р. Азербайджан, а/з про
народження від 18.10.1958 року № 1949.

Так само, після смерті матері ОСОБА_1 не
має можливості оформити спадщину за
відсутності правовстановлюючого
документу.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_1 є
єдиною спадкоємицею до майна ОСОБА_4,
ОСОБА_5, проте в нотаріальному порядку
отримати свідоцтво про право на
спадщину вона не може, оскільки
відсутні правовстановлюючи документи
на спадщину.

Надаючи оцінку можливості укладення
ОСОБА_4 договору купівлі- продажу
квартири АДРЕСА_1, та був посвідчений
регіональною універсальною біржею
«Олександр -Н», і зареєстрований за №
Н/98-00840 від 14 листопада 1998 року, у
співставлені з ймовірною її датою
смерті 06.08.1998 року, суд звертає увагу, що
07.10.1998 року ОСОБА_4 особисто отримала в
паспортному відділі Малиновського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
паспорт громадянки України, і
проставила свій підпис в відповідній
графі форми № 1 «Заява на видачу
паспорту».

Суд враховує, що до актового запису про
смерть ОСОБА_4 вносились певні зміни
після ідентифікації трупу, і в графі
«дата смерті» встановлена ймовірна
дата смерті, яка визначена судово-
медичним експертом, оскільки навіть
причина смерті не зазначена через
невідворотні зміни трупу.

Крім того, 07.10.1998 року ОСОБА_4 була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, у суду не має сумніву в
тому, що ОСОБА_4 підписувала даний
договір за життя.

Судом враховується, що згідно довідки
№ 1363 від 19.04.2013 року Красносілької ради
Комінтернівського району Одеської
області, в погосподарській книзі
Красносільської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області № 5, особовий рахунок НОМЕР_3, в
АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-
продажу нерухомого майна від 14.11.1998
року , обліковується квартира № 2, яка
належить на праві власності ОСОБА_5 та
ОСОБА_4

Оцінивши зібрані по справі докази на
предмет їх належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також достатність та взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку про можливість задоволення
позову, виходячи з наступного:

Відповідно до пункту 3 договору Н/98-00840
від 14 листопада 1998 року купівлі-продажу
нерухомого майна, ОСОБА_3 на момент
укладення угоди був власником
вищевказаної квартири на підставі
договору купівлі- продажу,
посвідченого Комінтернівською
районною нотаріальною конторою
Одеської області від 18.03.1996 року № 1063,
зареєстрованого в МБТІ
Комінтернівського району Одеської
області під № 43, стор. 43, кн. 1від 18.03.1996
року.

Вказаний спірний договір, відповідно
до вимог, встановлених статтею 15 Закону
України "Про товарну біржу", було
зареєстровано на регіональній
універсальній біржі «Олександр -Н» в
"Журналі реєстрації договорів по
об'єктах нерухомості" (реєстраційний
номер № Н/98-00840 від 14 листопада 1998 року).

Судом встановлено, що у договорі
купівлі-продажу нерухомого майна №
Н/98-00840 від 14.11.1998 року вказано, що
договір подальшому нотаріальному
посвідченню не підлягає.

Оскільки, відповідно до статті 15 Закону
України "Про товарну біржу", яка на
момент укладення таких "біржових угод",
дозволяла їх укладати без подальшої
нотаріальної реєстрації, угода
купівлі-продажу нерухомого майна -
садового будинку, - нотаріально
оформлена не була.

При укладенні договору між сторонами
було досягнуто згоди зі всіх істотних
умов договору, договір між сторонами
було виконано у повному обсязі.

Після укладання зазначеного договору
позивачем було повністю виконано його
умови.

Факт передачі покупної ціни від
продавця до покупців - позивачі по цій
справі, підтверджується пунктом 6
договору № Н/98-00840 від 14.11.1998 року
купівлі-продажу нерухомого майна,
зареєстрованого на регіональній
універсальній біржі «Олександр -Н»,
згідно якого продавцем отримана сума
за відчуження будинку до підписання
договору. Вказане підтверджується
представленим позивачем екземпляром
укладеного договору.

Підтвердженням виконання договору
його сторонами є видача покупцеві
екземпляру договору, другий екземпляр
залишається на зберіганні на біржі.

Оскільки, сторонам було видано один
екземпляр договору купівлі-продажу
нерухомого майна, що був
зареєстрований на регіональній
універсальній біржі «Олександр -Н» в
"Журналі реєстрації договорів по
об'єктах нерухомості" (реєстраційний
номер № Н/98-00840 від 14.11.1998 року),
відбулася передача будинку, суд вважає,
що до позивача перейшло право
власності на будинок.

На теперішній час нотаріально
посвідчити договір № Н/98-00840 від 14.11.1998
року купівлі-продажу нерухомого майна
позивач законодавчої і фактичної
можливості не має.

Предметом судового дослідження в межах
позовних вимог, серед іншого, є питання
дійсності договору купівлі-продажу
нерухомого майна № Н/98-00840 від 14.11.1998
року, який було укладено на
регіональній універсальній біржі
«Олександр -Н».

З огляду на предмет судового
дослідження, суд вважає за доцільне
звернутися до положень діючого
законодавства та законодавства, яке
діяло на момент укладення угоди, якими
врегульовані спірні правовідносини:

Статтею 55 Конституції України
гарантований судовий захист прав і
свобод людини та громадянина.

Відповідно до статті 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до частини 2 статті 16
Цивільного кодексу України одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Відповідно до частини 2 статті 47
Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963
року), якщо одна із сторін повністю або
частково виконала угоду, що потребує
нотаріального засвідчення, а інша
сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною.

Частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу
України (в редакції 2003 року)
передбачено, якщо сторони домовились
щодо істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилась
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Тобто, викладені аналогічні норми щодо
підстав визнання договору дійсним в
діючому Цивільному кодексі України (в
редакції 2003 року), та Цивільному
кодексі УРСР (в редакції 1963 року), який
діяв на момент укладення угоди.

Встановлення дійсності договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
віднесено до компетенції суду.

При викладених обставинах є всі
підстави визнати договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
укладений на товарній біржі - дійсним.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом.

В силу положення ст. 529 ЦК УРСР ОСОБА_1
відноситься до спадкоємців пешої черги
до майна ОСОБА_4

В силу положення ст. 548 ЦК УРСР для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв.

Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Таким чином в силу закону ОСОБА_1 є
такою, що фактично прийняла спадщину,
що залишилась після смерті ОСОБА_4

За змістом п. 49 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом Міністра
юстиції УРСР № 18/5 від 14 червня 1994 року,
підтвердженням приналежності
квартири, могли бути договори купівлі-
продажу, що посвідчені на біржі..

Таким чином, суд дійшов висновку, що за
життя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі - продажу,
посвідченого регіональною
універсальною біржею «Олександр -Н»,
зареєстрованого за № Н/98-00840 від 14
листопада 1998 року, набули право
власності на кв. АДРЕСА_1, і це право
може бути успадковано спадкоємцями в
загальному порядку.

До відносин спадкоємства спадщини, що
залишилась після смерті ОСОБА_5 суд
застосовує положення ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

В силу ст. 1268 ч. 5 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Законом України «Про нотаріат» не
передбачена можливість видачі
спадкоємцям свідоцтва про право на
спадщину за законом чи за заповітом за
відсутності правовстановлюючого
документу, тому суд вважає, що тільки в
судовому порядку позивач має
можливість захисту свого права та
законного інтересу.

Оскільки ОСОБА_1 є єдиною
спадкоємицею до майна ОСОБА_5, ОСОБА_4, і
іншого шляху для оформлення спадщини
ніж в судовому порядку в неї не має, суд
вважає, що позовні вимоги
обгрунтовані, в зв'язку із чим
підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст. 55
Конституції України, ч.2 ст.47, ст.227, ст.
524, 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР (в
редакції 1963 року), ст. 15 Закону України
"Про товарну біржу"( в редакції станом
на 1998 рік), ст. ст. 15, ч.2 ст. 16, ч. 2 ст. 220,
1216-1218, 1220, 1268 ЦК України, п. 49 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністра юстиції УРСР № 18/5 від
14 червня 1994 року, ст.ст. 10, 11, 15, 57-61, 64, 84, 88,
208, 212, 215, 218, 223, 293, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати дійсними договір купівлі-
продажу квартири АДРЕСА_1, № Н/98-00840, від
14 листопада 1998 року, укладений між
ОСОБА_4, ОСОБА_5 (покупці) та ОСОБА_2
(продавець) в інтересах ОСОБА_3, та
посвідчений регіональною
універсальною біржею «Олександр -Н».

Визнати за ОСОБА_1 право
приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом, після смерті ОСОБА_5, та після
смерті ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області протягом десяти днів
з часу його проголошення через
Комінтернівський районний суд
Одеської області.

Судя В. К. Барвенко