справа № 179/1770/14-ц
провадження № 2/179/608/14
МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
______________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2014 р.
Магдалинівський районний
суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Новік Д.І.

при секретарі - Кривошлик І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Магдалинівка Дніпропетровської
області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу нежитлової
будівлі дійсним та визнання права
власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Магдалинівського
районного суду Дніпропетровської
області з позовом до відповідача про
визнання договору купівлі-продажу
нежитлової будівлі дійсним та про
визнання права власності на нежитлову
будівлю, посилаючись на те, що навесні
2014 року їй стало відомо, що ОСОБА_2, як
особа уповноважена від колективу
співвласників нежитлової будівлі по
АДРЕСА_1 Магдалинівського району
Дніпропетровської області, раніше
належної СК «Україна» і пайщиками яких
вони були, а саме від імені ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, має намір в
інтересах останніх продати вказану
нежитлову будівлю вартістю 62 766
гривень, яке належить їм на праві
колективної власності, відповідно до
рішення комісії по розподілу майна СК
«Україна» Магдалинівського району
Дніпропетровської області, протокол №
1 від 10 березня 2014 року про виділення
даної нежитлової будівлі і переданої
їм в натурі за актом приймання-передачі
від 10 березня 2014 року та відповідно до
проколу № 1 загальних зборів пайщиків
СК «Україна» Магдалинівського району
від 24 грудня 2013 року, згідно якого
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 виділено
сарай інв.. НОМЕР_1 балансовою вартістю
62 766 гривень, який не задіяний у
виробництві, в рахунок їх майнових паїв
для подальшого спільного користування
або продажу. В зв'язку з чим, 27 березня
2014 року вона уклала із ОСОБА_2 в простій
письмовій формі договір
купівлі-продажу даного нежитлового
приміщення, а саме нежитлової будівлі -
сараю АДРЕСА_2 Магдалинівського району
Дніпропетровської області,
посвідчений секретарем виконавчого
комітету Мар'ївської сільської ради
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, при цьому
вони досягли домовленості щодо всіх
належних умов купівлі-продажу даної
нежитлової будівлі, зокрема щодо ціни
(30 відсотків від балансової вартості -
18831 гривня), передачі майна у власність,
виготовлення документів на приміщення,
оформлення договору в нотаріальній
конторі за спільні кошти. На
підтвердження укладеної угоди від 27
березня 2011 року нею було сплачено всім
співвласникам колективного майна всю
обумовлену угодою вартість майна в
розмірі 18 831 гривня, про що свідчать
відомості про виплату майнових паїв
співвласників колишнього СК Україна»
за продаж нежитлової будівлі - сараю
НОМЕР_1, розписи в яких ставили особисто
пайовики. Після сплати нею грошей, вона
отримала ключі і документи на належне
співвласникам нежитлове приміщення,
почала робити у ньому ремонт, стала
його використовувати прийнявши за
Актом прийому-передачі від 27 березня 2014
року, однак до цього часу договір
купівлі-продажу належним чином не
оформлено, оскільки його оформленню
перешкоджає неявка багатьох
співвласників придбаного нею
колективного майна, які проживають в
інших районах області, а то і в інших
областях, для оформлення відповідних
документів, хоча останні грошові кошти
отримали. Позивач вважає, що зі своєї
сторони вона виконала всі покладені на
неї обов'язки згідно домовленості
(договору купівлі-продажу) - сплатила
всю обумовлену суму вартості
нежитлового приміщення, безперешкодно
користується ним, а у зв'язку з вказаних
причин неможливо виконати вимоги ст. 209
ЦК України щодо обов'язкового
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу нерухомого майна, при
цьому відповідач, який є уповноваженим
від колективу співвласників майна не
заперечує, що договір купівлі-продажу
нерухомого майна між ними укладено,
однак нотаріально його посвідчити не
має змоги, тому вона звернулась з даним
позовом до суду.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_11,
що діє на підставі угоди про
представництво клієнта адвокатом від 01
вересня 2014 року (а.с. 4, 5), в судове
засідання не з'явилась, до суду надано
заяву (а.с. 88), згідно якої позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
просить суд їх задовольнити та справу
розглянути в її відсутність.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, до суду надав заяву (а.с. 86-87),
згідно якої позовні вимоги визнав
повністю та не заперечує щодо їх
задоволення, а сап рву прохає
розглянути в його відсутність.

З цих підстав суд вважає можливим
ухвалити судове рішення згідно ст. 174
ЦПК України, а також відповідно до ст. 197
ЦПК України без фіксування судового
процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та
надані докази, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Навесні 2014 року позивачці ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6) стало відомо, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 87), як особа
уповноважена від колективу
співвласників нежитлової будівлі по
АДРЕСА_1 Магдалинівського району
Дніпропетровської області (а.с. 27, 28-33),
відповідно до протоколу зборів
співвласників майна від 15 березня 2014
року (а.с. 23), раніше належної СК
«Україна» і пайщиками яких вони були, а
саме від імені ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 (а.с. 7-18), має намір в інтересах
останніх, згідно договору про спільне
володіння, користування і
розпорядження майном, що є у спільній
частковій власності від 10 березня 2014
року (а.с. 22) продати вказану нежитлову
будівлю вартістю 62 766 гривень, яке
належить їм на праві колективної
власності, відповідно до рішення
комісії по розподілу майна СК
«Україна» Магдалинівського району
Дніпропетровської області, протокол №
1 від 10 березня 2014 року про виділення
даної нежитлової будівлі (а.с. 20) і
переданої їм в натурі за актом
приймання-передачі від 10 березня 2014
року (а.с. 21) та відповідно до проколу № 1
загальних зборів пайщиків СК «Україна»
Магдалинівського району від 24 грудня
2013 року (а.с. 19), згідно якого ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 виділено сарай
інв.. НОМЕР_1 балансовою вартістю 62 766
гривень, який не задіяний у
виробництві, в рахунок їх майнових паїв
для подальшого спільного користування
або продажу.

В зв'язку з чим, 27 березня 2014 року
позивач уклала із ОСОБА_2 в простій
письмовій формі договір
купівлі-продажу даного нежитлового
приміщення, а саме нежитлової будівлі -
сараю АДРЕСА_2 Магдалинівського району
Дніпропетровської області,
посвідчений секретарем виконавчого
комітету Мар'ївської сільської ради
Магдалинівського району
Дніпропетровської області (а.с. 24), при
цьому вони досягли домовленості щодо
всіх належних умов купівлі-продажу
даної нежитлової будівлі, зокрема щодо
ціни (30 відсотків від балансової
вартості - 18831 гривня), передачі майна у
власність, виготовлення документів на
приміщення, оформлення договору в
нотаріальній конторі за спільні кошти.

На підтвердження укладеної угоди від 27
березня 2011 року позивачкою було
сплачено всім співвласникам
колективного майна всю обумовлену
угодою вартість майна в розмірі 18 831
гривня, про що свідчать відомості про
виплату майнових паїв співвласників
колишнього СК «Україна» за продаж
нежитлової будівлі - сараю НОМЕР_1,
розписи в яких ставили особисто
пайовики (а.с. 25).

Після сплати грошей, позивачка
отримала ключі і документи на належне
співвласникам нежитлове приміщення,
почала робити у ньому ремонт, стала
його використовувати прийнявши за
Актом прийому-передачі від 27 березня 2014
року (а.с. 26), однак до цього часу договір
купівлі-продажу належним чином не
оформлено, оскільки його оформленню
перешкоджає неявка багатьох
співвласників придбаного майна, які
проживають в інших районах області, а
то і в інших областях, для оформлення
відповідних документів, хоча останні
грошові кошти отримали.

Позивач вважає, що зі своєї сторони
вона виконала всі покладені на неї
обов'язки згідно домовленості
(договору купівлі-продажу) - сплатила
всю обумовлену суму вартості
нежитлового приміщення, безперешкодно
користується ним, а у зв'язку з вказаних
причин неможливо виконати вимоги ст. 209
ЦК України щодо обов'язкового
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу нерухомого майна, при
цьому відповідач, який є уповноваженим
від колективу співвласників майна не
заперечує, що договір купівлі-продажу
нерухомого майна між ними укладено,
однак нотаріально його посвідчити не
має змоги, тому позивач звернулась з
даним позовом до суду (а.с. 1, 2-3).

У відповідності зі ст. 41 Конституції
України кожний має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності
здобувається в порядку, визначеному
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами. І відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» у зв'язку з
недодержанням вимог закону про
нотаріальне посвідчення правочину
договір може бути визнано дійсним лише
з підстав, встановлених ст.ст. 218, 220 ЦК
України.

У відповідності до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом, при цьому право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішення суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Згідно статті 369 ЦК України
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Розпоряджання майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників. У разі
вчинення одним із співвласників
правочину щодо розпорядження спільним
майном вважається, що він вчинений за
згодою всіх співвласників. Згода
співвласників на вчинення правочину
щодо розпорядження спільним майном,
який підлягає нотаріальному
посвідченню та (або) державній
реєстрації, має бути висловлена
письмово і нотаріально посвідчена.
Співвласники мають право уповноважити
одного з них на вчинення правочинів
щодо розпорядження спільним майном.
Правочин щодо розпорядження спільним
майном, вчинений одним із
співвласників, може бути визнаний
судом недійсним за позовом іншого
співвласника у разі відсутності у
співвласника, який вчинив правочин,
необхідних повноважень.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі.

В судовому засіданні беззаперечно
встановлено факт із-за вказаних вище
причин неможливості нотаріального
посвідчення угоди купівлі-продажу.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень Доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях.
Також враховується диспозиція ст.ст. 58,
59 ЦПК України про належність та
допустимість доказів.

Таким чином, з урахуванням визнання
позову відповідачем, враховуючи, що
сторони домовились щодо істотних умов
договору купівлі-продажу та відбулось
повне його виконання, але неможливо
нотаріально посвідчити договір,
позовні вимоги про визнання договору
купівлі-продажу дійсним обґрунтовані
та знайшли своє підтвердження у
судовому засіданні, тому суд вважає, що
є всі законні підстави задовольнити
позов, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК
України, у разі визнання позову
відповідачем, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Дане рішення суд ухвалює в рамках
заявлених позивачем вимог і на
підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК
України).

На підставі викладеного та керуючись
ст. 41 Конституції України, ст.ст. 3, 5-8, 10,
11, 57-66, 174, 197, 208-210, 212-215 ЦПК України, ст.ст.
209, 218-220, 328, 334, 369, 657 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Договір купівлі-продажу нежилого
приміщення - нежитлової будівлі,
розташованої по АДРЕСА_1
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, укладений 27
березня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на нежитлове приміщення -
нежитлову будівлю, розташовану по
АДРЕСА_1 Магдалинівського району
Дніпропетровської області яка
складається з: А-1 - нежитлова будівля,
загальною площею 1555,1 кв.м.; а -
прибудова, загальною площею 111,0 кв.м; а1 -
прибудова, загальною площею 9,3 кв.м.; а2 -
прибудова, загальною площею 9,3 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
проголошення рішення у відсутності
особи, яка брала участь у справі, але не
була присутня у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий
суддя Новік Д.І.