Справа № 466/2454/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

6 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м.Львова

в складі : головуючого-судді
Білінської Г.Б.

при секретарі
Ярема О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про звернення стягнення частки
майна, що є у спільній власності

та за зустрічною позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна
особистою приватною власністю та
витребування майна,

в с т а н о
в и в

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою ,у якій просить стягнути з
ОСОБА_2 половину вартості спільного
майна - автомобіля ВАЗ 21093 д.р.н. НОМЕР_1 -
33 100 грн.

В обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що 20.09.2008 р. був
зареєстрований шлюб між ним та ОСОБА_2
20.04.2011 р. шлюб розірвано рішенням
Шевченківського районного суду
м.Львова . Під час перебування у шлюбі
у грудні 2010 року ним з ОСОБА_2 за
спільні кошти був придбаний автомобіль
ВАЗ 21093 д.р.н. НОМЕР_1. Ринкова вартість
автомобіля становить 66 200 грн.
Свідоцтво про реєстрацію автомобіля
оформлялось на відповідачку.
Автомобіль знаходиться у позивача ,
однак він готовий його повернути
відповідачці після сплати йому
половини вартості.

У судовому засіданні позивач ствердив
свої вимоги та дав пояснення
,аналогічні змісту позову.

Відповідачка ОСОБА_2 звернулась до
суду із зустрічним позовом,у якому
просила визнати за нею право особистої
власності на спірний автомобіль. У
ході судового розгляду справи
доповнила позовні вимоги та просить
витребувати у ОСОБА_1 належний їй
автомобіль ВАЗ 21093 д.р.н. НОМЕР_1.

При цьому свої вимоги ОСОБА_2 мотивує
тим, що дійсно у 2008 році був
зареєстрований шлюб між нею та ОСОБА_1
Однак , вже влітку 2010 року відносини
між ними зіпсувались , станом на
листопад 2010 року вони із ОСОБА_1
припинили подружні стосунки та стали
проживати окремо. Спірний автомобіль
був фактично придбаний її рідним
братом, а той в свою чергу у 2009 році
передав їй автомобіль за дорученням в
користування. В доручення формально
були вписані її чоловік ОСОБА_1 та мати
ОСОБА_3, щоб не виникало суперечок в
сім"ї та з метою можливості подальшого
переоформлення автомобіля на ОСОБА_2
У грудні 2010 року, коли вона з ОСОБА_1
вже припинила подружні стосунки ,
автомобіль був переоформлений на неї.
За те, що ОСОБА_1 займався за дорученням
переоформленням йому на його вимогу
було сплачено 1000 грн. за послуги. У цей
період часу трагічно загинув її брат.
ОСОБА_1,скориставшись тим, що у сім"ї
сталась трагедія і ніхто автомобілем
не займався, забрав його собі . ОСОБА_2
в-подальшому зверталась у ДАІ по
питанню розшуку автомобіля , однак
автомобіль залишився у ОСОБА_1 без
належних на те підстав. Ніяких
договорів купівлі- продажу між нею та
братом, чи між братом і ОСОБА_1 не
укладалось. Брат фактично передав їй
автомобіль для її особистого
користування безоплатно ,тому і було
оформлено реєстрацію автомобіля на її
ім."я.

Заслухавши доводи сторін, з"ясувавши
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 до
задоволення не підлягае з наступних
мотивів.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони - ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрували шлюб 20.09.2008 р.

Із оглянутої у судовому засіданні
цивільної справи № 2-103911 за позовом
ОСОБА_2. до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу
вбачається ,що 27.01.2011 р. ОСОБА_2.
звернулась до суду із позовом про
розірвання шлюбу У позовній заяві
зазначала, що з грудня 2010 року
припинила подружні стосунки із ОСОБА_1,
зазначивши різні адреси проживання.
27.01.2011 р. ОСОБА_1 подав заяву про
розірвання шлюбу до Сихівського
районного суду м.Львова, яка була
об"єднана у одне провадження із позовом
ОСОБА_2 у Шевченківському районному
суді м.Львова. У своєму позові від
27.01.2011 р. ОСОБА_1 зазначив,що з осені 2009
року між ним та ОСОБА_2 стали виникати
та загострюватись сварки, а біля 2-х
місяців до його звернення до суду
вони припинили подружні стосунки та
не проживали разом.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Львова від 20.04.2011 р. шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. розірваний.

Із свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобуб вбачається, що
автомобіль ВАЗ 21093 д.р.н. НОМЕР_1
зареєстрований на ім."я ОСОБА_2. 16.10.2010
року, тобто на момент, коли сторони
припинили подружні стосунки та спільне
ведення господарства.

Із доручення ,посвідченого
нотаріально 13.05.2009 р., видно, що
попередній власник автомобіля ОСОБА_7 -
брат ОСОБА_2 передав в користування
належний йому на той час автомобіль ВАЗ
2093 д.р.н. НОМЕР_1 своїй сестрі ОСОБА_2 ,
матері - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 із правом
проведення перереєстрації вказаного
автомобіля. Будь-яких даних про те, що
спірний автомобіль був проданий
ОСОБА_7, - подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2
позивачем ОСОБА_1 суду не надано.

Зазначені обставини стверджені у
судовому засіданні свідком ОСОБА_3

Відтак, вважати спірний автомобіль
власністю подружжя немає підстав.

Згідно ст.. 316 ЦК України право
власності є право особи на річ, яке
вона здійснює відповідно до закону за
власною волею,незалежно від волі інших
осіб.

Згідно ст.. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно без
відповідної правової підстави
заволоділа ним, що передбачено ст.. 387
ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що
спірний автомобіль утримується ОСОБА_1
без згоди на це власника транспортного
засобу -ОСОБА_2 Цю обставину не
заперечував ОСОБА_1, також це
стверджено копією відповіді на
звернення ОСОБА_2 у ВДАІ ГУМВСУ у Ло.
від 15.09.2011 р.

Тиким чином ,вимоги ОСОБА_2 щодо
витребування спірного автомобіля у
ОСОБА_1 суд вважає підставними та
такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 62, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст.ст.316, 317, 321 ЦК України, суд, -

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про звернення на стягнення частки
майна, що є у спільній власності -
відмовити.

зустрічну позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право особистої
приватної власності на автомобіль
марки ВАЗ 210930, державний номер НОМЕР_1.

Витребувати в ОСОБА_1 належний ОСОБА_2
автомобіль марки ВАЗ 210930, державний
номер НОМЕР_1.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: Г. Б. Білінська