№ 678/313/14-ц
№ 2-678-392/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря Хмари Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Летичів справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви, усних пояснень позивача в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 є її колишньою невісткою, понад рік тому відповідач припинила сімейні стосунки з її сином ОСОБА_1, шлюб між ними розірвано за рішенням суду від 04 квітня 2014 року, і перестала проживати в будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1, власником якого є позивач.

Позивач займається утриманням будинку, сплачує обов'язкові платежі, а відповідач лише зареєстрована в будинку, проте не проживає, оплату комунальних послуг не здійснює, стала для позивача чужою людиною, на неодноразові звернення добровільно знятись з реєстрації не бажає чим порушує її право приватної власності, оскільки через реєстрацію відповідача не може оформити субсидію, тому просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок її відсутності без поважних причин понад один рік, примусово зняти її з реєстрації.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, письмові заперечення проти позову до суду не надходили.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Права членів сім'ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Так, з технічного паспорта на житловий будинок та свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 грудня 2001 року вбачається, що власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1

Відповідно до домової книги у АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 06 липня 1965 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 18 грудня 2003 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - з 23 березня 2006 року.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

З акта обстеження матеріально-побутових умов життя ОСОБА_1, складеного Летичівською селищною радою 30 вересня 2014 року вбачається, що по АДРЕСА_1 зареєстрована, але не проживає з серпня 2013 року по даний час ОСОБА_3

Таким чином, досліджені докази в їх сукупності та взаємному зв'язку дають суду підстави для висновку, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1, її колишня невістка ОСОБА_3 зареєстрована за цією ж адресою з 23 березня 2006 року, проте не проживає у будинку без поважних причин понад один рік, тому позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

Отже, вирішення питання про зняття з реєстрації місця проживання особи не є компетенцією суду, оскільки вищезазначеним Законом чітко визначені правові підстави для здійснення вказаних дій, тому позовні вимоги про примусове зняття ОСОБА_3 з реєстрації задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (інвалід ІІ групи), тому з відповідача у справі необхідно стягнути судові витрати в дохід держави в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку смт. Летичів Хмельницької області, такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Хмельницької області через Летичівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.Б.Ходоровський