Справа № 509/351/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року Овідіопольський
районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бичковського Є.Л.

при секретарі Ауловій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання не
перешкоджати у користуванні власністю
та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання права власності, заборону
користуватися спільним
проходом-проїздом, стягнення грошової
компенсації за помилково
приватизовану частину земельної
ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
вказаним первісним позовом та просить
суд зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати
їй у користуванні власністю, а саме:
проходом-проїздом по спільному
замощенню до 1/2 частини житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами за адресою: АДРЕСА_1, та зняти
незаконно встановлений замок на
воротах, що розділяють подвір'я сторін.

ОСОБА_2 звернулась до суду із
зустрічним позовом та просить суд:

- визнати її право власності на 1/2
частину домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_2, як одиницю, яке складається з
частини житлового будинку загальною
площею 46,4 кв.м: веранди, площею 15,5 кв.м,
житлової кімнати, площею 19,3 кв.м,
житлової кімнати площею 11,6 кв.м, гаражу,
замощення та огородження, які
розташовані на земельній ділянки
площею 0,05 га, яка знаходиться у
користуванні ОСОБА_2;

- заборонити ОСОБА_1 користуватися
спільним проходом-проїздом через
ділянку, яка знаходиться у
користуванні ОСОБА_2;

- стягнути з ОСОБА_1 грошову
компенсацію за помилково
приватизовану частину земельної
ділянки площею 0,01 га, що має
знаходитися у користуванні ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та її представник первісний
позов підтримали та просили його
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її
представник у судовому засіданні
первісний позов не визнали та проти
його задоволення заперечували, а також
підтримали зустрічний позов та просили
його задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи суд вважає, що заявлені по тій
справі первісний та зустрічний позови
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що сторони у рівних частинах є
власниками житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

В обґрунтування наявності права
власності ОСОБА_1 на прохід-проїзд по
спільному замощенню до її 1/2 частини
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, її представник посилався на
рішення народного суду м.Іллічівська
від 22 червня 1984 року.

Але такі посилання сторони
позивача за первісним позовом
спростовуються саме зазначеним
рішенням суду, відповідно до якого
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, було поділено між попередніми
співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4, при
цьому кожному із зазначених осіб, крім
іншого, було виділено по половині
огородження та замощення, а спільний
прохід-проїзд не встановлювався.

Згідно з ст.356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток

кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Ст.ст. 364, 367 ЦК України передбачено
право співвласника на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності, або поділ
спільного майна в натурі між
співвласниками.

Стороною відповідача не надано
доказів наявності технічної
можливості щодо виділу частки або
поділу спільного майна сторін. З
клопотанням про призначення по справі
судової експертизи ніхто до суду не
звертався.

Належна позивачці ОСОБА_1
половина житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
знаходиться на земельній ділянці
площею 0,0645 га, яка належить позивачці
на праві власності на підставі
державного акту про право власності на
земельну ділянку серія ЯК №591571 від 16
серпня 2010 року.

У судовому засіданні стороною
відповідача визнано, що даний
державний акт ніким не оспорено та він
є дійсним.

З набуттям права власності
позивачки ОСОБА_1 на зазначену земельну
ділянку загальна земельна ділянка, на
якій розташований житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1, більш вже не
знаходиться у спільному користуванні
сторін та відповідно припинено порядок
користування сторонами цією загальною
земельною ділянкою.

Згідно з ч.3 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Суд звертає увагу, що відповідно
до ст.16 ЦК України звертаючись до суду
позивач за власним розсудом обирає
спосіб захисту. Способом захисту прав є
відповідні заходи, які дають об'єктивні
підстави позивачеві відновити
становище, яке існувало до порушення і
отримати тим самих втрачені блага
майнового або немайнового характеру.

Згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Обравши способом захисту права подання
первісного позову про зобов'язання не
перешкоджати у користуванні власністю
та зустрічного позову про визнання
права власності, заборону
користуватися спільним
проходом-проїздом, стягнення грошової
компенсації за помилково
приватизовану частину земельної
ділянки, кожна сторона в силу ст.ст. 10, 60
ЦПК України зобов'язана була довести як
фактичну, так й правову підставу своїх
вимог, але відповідні необхідні докази
в обґрунтування кожного з позовів
сторонами суду надані не були.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 209, 211, 212 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 16, 355, 356, 358, 364,
367, 391 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні її позову до
ОСОБА_2 про зобов'язання не
перешкоджати у користуванні власністю
відмовити

ОСОБА_2 у задоволенні її
зустрічного позову до ОСОБА_1 про
визнання права власності, заборону
користуватися спільним
проходом-проїздом, стягнення грошової
компенсації за помилково
приватизовану частину земельної
ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
через Овідіопольський районний суд
Одеської області протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Суддя
Є.Л.Бичковський