Провадження №2/761/4007/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 серпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді
Гуменюк А.І.

при секретарі
Туровській О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 08 квітня 2014 року
звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва із позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони
із Відповідачем перебувають у
зареєстрованому шлюбі із 18 листопада
1995 року. Вказує, що вони мають
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Зауважує, що впродовж останніх років їх
сімейне життя поступово погіршувалося,
що в кінцевому підсумку призвело до
фактичного припинення між ними шлюбних
відносин. Зауважує, що, як з'ясувалося,
вони є зовсім різними людьми, мають
діаметрально протилежні погляди на
інститут шлюбу та сім'ї. Крім того,
вказує, що Відповідач має
неврівноважений характер, дуже часто
буває грубим по відношенню до неї та їх
сина, дозволяє її образи та приниження
в присутності сторонніх людей.
Зауважує, що впродовж останніх років у
Відповідача постійно спостерігаються
неконтрольовані спалахи агресії, у
зв'язку з чим вона почала його
побоюватися. Зауважує також, що через
категоричність та радикальність
власних поглядів, Відповідач взагалі
не допускає думки про існування інших
поглядів на життя в інших людей. Вказує,
що вона втратила до Відповідача не
тільки почуття любові, а й почуття
поваги та довіри, через приховування
Відповідачем від неї сімейних коштів,
витрачених ним на власну родину, без її
відома. Зауважує, що у разі розірвання
шлюбу, дитина проживатиме із нею.
Оскільки вона впевнена, що їх сім'я вже
багато років існує лише формально,
подальшого сенсу підтримувати сімейні
відносини вона не бачить. Крім того,
оскільки, на її думку, збереження сім'ї
шкодитиме як інтересам їх сина, так і її
інтересам, просить суд ухвалити судове
рішення, яким розірвати шлюб, укладений
між нею та Відповідачем.

У судовому засіданні факти і обставини,
викладені у позовній заяві, Позивач та
її представник підтримали. Просили суд
позов задовольнити. Крім того, Позивач
зауважила, що на даний час існує спір з
приводу щодо визначення місця
проживання дитини та щодо поділу майна,
яке є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. На пропозицію суду
щодо можливого примирення, категорично
заперечувала. Додатково зауважила, що
її життя, як дружини, як жінки та як
матері, є нестерпним, через негідну
поведінку Відповідача, який дозволяє
собі за нею стеження, перевірку її
телефонної книжки. На її думку, вона
потрібна Відповідачу лише для
збереження відповідного статусу та
різних побутових зручностей. При цьому
вона також зауважила, що за період
шлюбу вони жодного разу спільно не
подорожували, перестали цікавитися
одне одним. Крім того, зазначила, що
Відповідач порочить її ділову
репутацію. При цьому Позивач
наголосила, що принижена і ображена
мати не може бути гідним прикладом для
дитини.

Відповідач, впродовж судового розгляду
справи займав суперечливу правову
позицію. Так, 01 липня 2014 року на адресу
суду ним було подано зустрічний позов
до Позивача про розірвання шлюбу, поділ
майна, яке є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя та
визначення місця проживання дитини,
вимоги за яким було об'єднано в одне
провадження із первісним позовом.
Проте, у подальшому, за заявою
Відповідача, зустрічний позов про
розірвання шлюбу та поділ майна, яке є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, судом було
залишено без розгляду. У судовому
засіданні Відповідач позов не визнав.
Просив суд надати час для примирення,
проте будь-якого обґрунтування суду не
надав, оскільки під час судового
розгляду справи, без дозволу
головуючого, покинув залу судових
засідань.

Оскільки Позивач її представник не
заперечували щодо розгляду справи у
відсутність Відповідача, суд вбачає
можливим продовження розгляду у
відсутність останнього, на підставі
зібраних у справі доказів, а вказану
поведінку Відповідача суд розцінює, як
недобросовісне здійснення ним своїх
процесуальних прав.

Заслухавши пояснення Позивача та її
представника, дослідивши матеріали
справи, оцінивши зібрані у справі
докази в їх сукупності, суд прийшов до
твердого переконання про необхідність
задоволення позову, з таких підстав.

Відповідно до статті 112 Сімейного
кодексу України, суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Заслухавши пояснення Позивача, суд
дійшов висновку, що між сторонами
втрачено почуття любові та
взаєморозуміння, шлюб фактично
розпався, сторони не підтримують
шлюбно-сімейні стосунки, спільного
господарства не ведуть. На думку суду,
збереження шлюбу суперечитиме
інтересам Позивача, її гідності, як
жінки, оскільки із наданих письмових
доказів вбачається, що з боку
Відповідача допускається насильство у
сім'ї не тільки по відношенню до
Позивача, а й по відношенню до
малолітньої дитини. Таким чином, суд
знаходить, що сім'я розпалася
остаточно, примирення бути не може,
шлюб носить формальний характер, а тому
підлягає розірванню. При вирішенні
вказаного позову, питання щодо
забезпечення інтересів дитини судом не
вирішується, через наявність між
сторонами спору про визначення місця
проживання дитини, зустрічний позов за
яким в цій частині було виділено у
самостійне провадження.

Крім того, виходячи із вимог статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України, із Відповідача на користь
Позивача підлягає стягненню судовий
збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі
статей 105, 112 Сімейного кодексу України,
керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 88, 209, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - з а д о в о л ь н и т и.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 18 листопада 1995 року
Центральним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з Державним Центром
розвитку сім'ї, актовий запис № 2550 - р о
з і р в а т и .

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові
витрати, пов'язані із розглядом справи,
у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
коп.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Шевченківський районний
суд м. Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у разі, якщо
рішення було проголошено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення зазначених вище строків або
після розгляду справи в апеляційному
порядку Апеляційним судом м. Києва,
якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :