У х в а л а

06 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.

розглянувши заяву товариства з
обмеженою відповідальністю «Багіра»
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Запорізького
колективного будівельного управління
«Машбуд» про визнання договорів
дійсними,

в с т а н о в и л а:

У червні 2004 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до Запорізького
колективного будівельного управління
«Машбуд» про визнання договорів
дійсними. Зазначав, що на підставі
договору купівлі-продажу від
17 лютого 2003 року № 20-НФ, укладеного
між ним та Запорізьким колективним
будівельним управлінням «Машбуд», він
набув права власності на
адміністративну будівлю «А-3» і
замощення 1, що розташовані на
земельній ділянці, загальна площа якої
складає 0, 2412 га, за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно з договором купівлі-продажу від
17 лютого 2003 року № 21-НФ він набув права
власності на цілісний майновий
комплекс незавершеного будівництва
виробничої бази, що знаходиться за
адресою: м. Запоріжжя, Крива Бухта, та
розміщений на земельній ділянці,
загальна площа якої за договором
оренди земельної ділянки від 11 вересня
2002 року № 1726, укладеного між виконавчим
комітетом Запорізької міської ради та
продавцем - Запорізьким колективним
будівельним управлінням «Машбуд»,
складає 0,6683 га. Вказував, що сторони
домовились про всі істотні умови
зазначених договорів, вони частково
виконані шляхом передачі йому
відповідачем у власність за актами
передачі-прийому від 19 лютого 2003 року
нерухомого майна, яке є предметом
купівлі-продажу за цими договорами.
Відповідач ухиляється від
нотаріального посвідчення зазначених
договорів, у зв'язку із чим позивач
просив задовольнити позов.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 14 липня
2004 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 30 липня 2013 року, позов ОСОБА_3
задоволено. Визнано договір
купівлі-продажу нерухомого майна від 17
лютого 2003 року № 20-НФ адміністративної
будівлі «А-3», що розміщена окремо та
замощення 1, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1, які знаходяться на
земельній ділянці загальною площею 0,2412
га, укладений між Запорізьким
колективним будівельним управлінням
«Машбуд» та ОСОБА_3 - дійсним і таким, що
підлягає виконанню з подальшою
реєстрацією в орендному підприємстві
«Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації». Визнано договір
купівлі-продажу нерухомого майна від 17
лютого 2003 року № 21-НФ цілісного
майнового комплексу незавершеного
будівництва виробничої бази, що
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
Крива Бухта, розміщеного на земельній
ділянці загальною площею 0,6683 га,
укладений між Запорізьким колективним
будівельним управлінням «Машбуд» та
ОСОБА_3 - дійсним і таким, що підлягає
виконанню з подальшою реєстрацією в
орендному підприємстві «Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 грудня 2013 року
касаційні скарги представників ТОВ
«Багіра» Козла А.В. та Ярошенка О.О.
відхилено, рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 14 липня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 30 липня 2013 року залишено без змін.

У серпні 2014 року на адресу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ТОВ «Багіра» про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ст.
220 ЦК України.

Крім того, заявник звернувся до суду із
клопотанням про поновлення
пропущеного процесуального строку на
касаційне оскарження ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 грудня 2013 року,
посилаючись на поважність причин
такого строку.

Клопотання про поновлення строку на
звернення із зазначеною заявою про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 грудня 2013 року підлягає
задоволенню, оскільки наведені у ньому
доводи свідчать про поважність причин
пропуску такого строку.

До заяви про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 грудня 2013 року заявник
долучив ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 квітня 2014 року (2).

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Із доданих ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 квітня 2014 року (2) та ухвали
про перегляд якої подано заяву,
вбачається, що судами встановлені
різні фактичні обставини, а наведені
заявником доводи не містять ознак, які
відповідно до вимог вищевказаної норми
є підставами для перегляду судового
рішення, тому у допуску справи до
провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити товариству з обмеженою
відповідальністю «Багіра» строк на
звернення із заявою про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 грудня 2013
року.

У допуску справи за
позовом ОСОБА_3 до Запорізького
колективного будівельного управління
«Машбуд» про визнання договорів
дійсними до провадження Верховного
Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф.
Хопта

В.А. Черненко