Справа № 128/5289/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем
України

03 березня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді: Шевчук Л.П.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційного
Банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до
Вінницького районного суду Вінницької
області з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, мотивуючи
позовні вимоги тим, що 03.05.2006 року між
ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем
було укладено кредитний договір №б/н,
згідно якого відповідач отримав
кредит у розмірі 4900,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір,
підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання
за кредитним договором виконав в
повному обсязі, надавши відповідачу
кредит у розмірі, встановленому
договором, однак, відповідач взяті на
себе зобов'язання за вказаним
кредитним договором належним чином не
виконав, внаслідок чого станом на 31.08.2013
року має заборгованість в сумі 22629,33
грн., яка складається з наступного: 3875,89
грн. - заборгованість за кредитом; 17199,66
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до умов кредитного
договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина); 1053,78 грн. - штраф (процентна
складова).

Позивач просив стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 22629,33 грн. за
кредитним договором б/н від 03.05.2006 року,
а також судові витрати, понесені на
сплату судового збору.

В судове засідання представник
позивача Мазур О.О. не з`явилася, однак
подала через канцелярію суду заяву, в
якій зазначила, що позов підтримує в
повному обсязі, просить його
задовольнити, проти заочного розгляду
справи не заперечує. Справу просить
розглядати без її участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення. Про
причини неявки суд не повідомив, заяв
та клопотань про відкладення розгляду
справи до суду не надходило.

Суд вважає, що відповідач належним
чином повідомлений про час і місце
розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень
цього Кодексу розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює провести
розгляд справи у відсутність
відповідача та ухвалити заочне рішення
на підставі наявних у справі доказів,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд
розглядає справу не інакше як за заявою
осіб, в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів,
тобто кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Між сторонами виникли правовідносини в
сфері договірних зобов'язань, що
регулюються відповідними нормами
Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що 03.05.2006 року між
ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
б/н, згідно якого позивач надав
відповідачу кредит в сумі 4900,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, а
відповідач прийняв на себе відповідні
зобов'язання щодо порядку повернення
коштів банку.

Укладення відповідного кредитного
договору підтверджується заявою на
отримання кредитних коштів за підписом
відповідача від 03.05.2006 року, Умовами і
правилами надання банківських послуг
(8, 9-12), що відповідає ст. 634 ЦК України.

Згідно п. 6.5, 6.6, 8.6 Умов надання
банківських послуг, позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором; у разі невиконання
зобов'язань за договором, на вимогу
банку виконати зобов'язання з
повернення кредиту (у тому числі
простроченого кредиту та Овердрафту),
оплати винагороди банку; при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф в розмірі 250 грн.
та 5% від суми позову.

Відповідач не виконав свої
зобов'язання по кредитному договору, а
саме згідно розрахунку заборгованості
за договором кредиту, враховуючи умови
даного договору про несвоєчасне
виконання зобов'язань, ОСОБА_1 станом на
31.08.2013 року заборгував позивачу 22629,33
грн., з яких: 3875,89 грн. - заборгованість
за кредитом; 17199,66 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
а також штрафи відповідно до умов
кредитного договору: 500,00 грн. - штраф
(фіксована частина); 1053,78 грн. - штраф
(процентна складова).

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з ст. ст. 525, 526, 530, 536, 543 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання то воно
підлягає виконанню у цей строк. За
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.
У разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-якого з них окремо.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК
України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом;
особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання;
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст.1048 ЦК України.

Згідно положень ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти; до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 ЦК України, якщо інше не
встановлено параграфом 2 і не випливає
із суті кредитного договору.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом;
розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач не виконав
взяті на себе зобов'язання по
кредитному договору. Таким чином, з
урахуванням встановлених в судовому
засіданні обставин справи, вимоги
позивача є обгрунтованими, не
суперечать вимогам закону та
відповідають положенням кредитного
договору, а тому заявлені суми
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідача слід стягнути на користь
позивача 229 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 536, 610, 611, 623-625, 1048,
1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88,
212 - 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50 , МФО 305299, рахунок 3111)
заборгованість за кредитним договором
б/н від 03.05.2006 року в сумі 22629,33 грн., з
яких: 3875,89 грн. - заборгованість за
кредитом; 17199,66 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
500,00 грн. - штраф (фіксована частина);
1053,78 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50 , МФО 305299, рахунок 0001) судовий
збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Л.П. Шевчук