Справа №483/1023/14-ц 01.10.2014 01.10.2014 01.10.2014
Провадження №22-ц/784/2186/14 Головуючий
першої інстанції Головко Л.І.
Суддя-доповідач апеляційного суду
Ухвала

Іменем України

01 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Локтіонової О.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Горенко Ю.В.,

без участі осіб, які беруть участь у
справі, належно повідомлених про час і
місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» на
ухвалу Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області від 13
червня 2014 року, постановлену за заявою
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції (далі -
відділ ДВС) про скасування заходів
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу,

встановила:

15 травня 2014 року старший
державний виконавець відділу ДВС
звернувся до суду із заявою про
скасування заходів забезпечення
позову по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, а
саме: арештів, накладених ухвалами
Очаківського міськрайонного суду
Миколаївської області від 07 грудня 2006
року та 12 квітня 2007 року, на
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтував тим, що у
відділі ДВС перебуває зведене
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_3 на користь інших стягувачів
грошових коштів на загальну суму 2 479 163
грн. 16 коп.

07 вересня 2013 року державним
виконавцем складено акт опису й арешту
вказаного вище нерухомого майна, що
належить боржнику ОСОБА_3 на праві
власності.

Заявник вказував, що на
теперішній час виникла необхідність
подальшого звернення стягнення на
вищезазначену квартиру, тому вважав
необхідним припинити чинність заходів
забезпечення позову.

Посилаючись на викладене, відділ
ДВС просив скасувати вжиті заходи
забезпечення позову.

Ухвалою Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 13 червня 2014 року
відмовлено задоволенні заяви відділу
ДВС.

В апеляційній скарзі
заінтересована особа по справі -
стягувач ТОВ «Вердикт
Фінанс» просив ухвалу суду скасувати
та постановити нову, якою задовольнити
вимоги заяви відділу ДВС.

В обґрунтування скарги ТОВ
«Вердикт Фінанс» посилалося на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у місцевому суді,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково
з таких підстав.

Встановлено, що 07 грудня 2006 року
ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_3 про стягнення 390 000 грн.
заборгованості за договором позики від
20 квітня 2006 року.

За заявою позивачки, 07 грудня 2006
року ухвалою судді накладено заборону
ОСОБА_3 та іншим особам здійснювати
будь-які дії стосовно квартири АДРЕСА_1,
що належала відповідачці, з метою
забезпечення вищевказаного позову.

Ухвалою Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 12 квітня 2007 року
затверджена мирова угода між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, згідно якої ОСОБА_3 визнала
заборгованість перед ОСОБА_2 та
зобов'язалася повернути грошові кошти
390 000 грн. в термін до 15 грудня 2016 року,
сплачуючи грошові кошти 15 грудня
кожного року по 39 000 грн.

За цією ж ухвалою суду, з метою
вжиття заходів виконання мирової
угоди, накладено арешт на
вищезазначену квартиру із забороною
вчиняти будь-які дії, що пов'язані з
відчуження цієї квартири до моменту
повного виконання ОСОБА_3
умов мирової угоди. Провадження у
вказаній справі було закрито.

Вищезазначені ухвали суду,
сторонами у справі та іншими
заінтересованими особами, не
оскаржувалися.

Дані щодо виконання умов мирової
угоди, матеріали справи не місять.

15 травня 2014 року відділ ДВС
звернувся із заявою про скасування
ухвал про забезпечення позову в
частині арешту трикімнатної квартири
АДРЕСА_1

Відмовляючи у задоволенні заяви
про скасування заходів забезпечення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що заявник не надав доказів
виконання ухвали суду про затвердження
мирової угоди укладеної між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 та дійшов висновку, що
скасування заходів забезпечення
позову порушуватиме інтереси ОСОБА_2,
що може унеможливити в майбутньому
виконання умов мирової угоди.

Проте повністю з таким висновком
суду погодитись не можна.

Виходячи зі змісту ст.ст. 152-154 ЦПК
України забезпечення позову - слід
розуміти як вжиття судом заходів для
охорони матеріально-правових
інтересів позивача, які гарантують
реальне виконання прийнятого за його
позовом позитивного рішення.

Якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову (ч. 6 ст. 154
ЦПК України).

Відповідно до роз'яснень, які
містяться у п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» заходи
тимчасового забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.
Зважаючи на це, суд при задоволенні
позову не вправі скасовувати вжиті
заходи до виконання рішення або зміни
способу його виконання, за винятком
випадків, коли потреба в забезпеченні
позову з тих чи інших причин відпала
або змінилися обставини, що зумовили
його застосування.

Тобто, у даному випадку діє пряма
вказівка закону про час дії заходів
забезпечення позову, які
застосовуються лише до набрання
законної сили ухвалою суду про
закриття провадження у справі.

Між тим, відмовляючи у скасуванні
заходів забезпечення позову, суд не
звернув уваги на вказані вимоги норм
цивільно-процесуального
законодавства, належним чином не
перевірив наявність обставин, що
зумовили застосування заходів
забезпечення позову та не врахував те,
що провадження у справі за позовом
ОСОБА_2. закрито, у зв'язку з укладенням
сторонами мирової угоди.

Тому висновок суду про
відсутність підстав для скасування
забезпечення позову є передчасним.

Враховуючи те, що заходи
забезпечення позову були вжиті
районним судом, то в силу ч. 6 ст. 154 ЦПК
України розгляд питання щодо їх
скасування є компетенцією суду першої
інстанції.

За таких обставин, оскаржувана
ухвала суду підлягає скасуванню на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, а
вирішення питання про скасування
заходів забезпечення позову підлягає
поверненню на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» задовольнити частково.

Ухвалу Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 13 червня 2014 року
скасувати, і передати питання про
скасування заходів забезпечення
позову на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий
Судді: