У х в а л а

іменем україни

20 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,

Дербенцевої Т.П.,
Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Горлівської міської ради, третя особа -
міській відділ державної реєстрації
актів цивільного стану Горлівського
міського управління юстиції Донецької
області, про скасування усиновлення, за
касаційною скаргою виконавчого
комітету Горлівської міської ради
Донецької області на рішення
Центрально-Міського районного суду

м. Горлівки Донецької області від 26
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 12 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Горлівської міської
ради, третя особа - міській відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану Горлівського міського
управління юстиції Донецької області,
про скасування усиновлення.

В обґрунтування позову ОСОБА_3
зазначала, що вони з чоловіком,

ОСОБА_4, у січні 2001 року усиновили
ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, якій дали ім'я, прізвище,
по батькові - ОСОБА_5.

У січні 2006 року шлюб із ОСОБА_4 було
розірвано й вихованням доньки вона
займалася сама.

Попри те, що вона сумлінно ставилася до
своїх батьківських обов'язків,
намагаючись присвятити дитині всю свою
материнську любов та турботу, стосунки
з дівчинкою не склалися.

Посилаючись на те, що дитина зовсім не
керована, постійно втікає з дому, не
бажає проживати в сім'ї, зберегти
сімейні відносини за їх відсутності
неможливо, ОСОБА_3 просила скасувати
усиновлення ОСОБА_5

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 26 грудня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 12 березня 2014
року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Скасовано усиновлення ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3

Передано ОСОБА_5 на опікування органів
опіки та піклування й збережено за нею
прізвище, ім'я та по батькові, які вона
отримала у зв'язку з усиновленням.

У касаційній скарзі виконавчий комітет
Горлівської міської ради просить
рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
26 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 12 березня 2014
року скасувати, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права й неправильним застосуванням
норм матеріального права, й ухвалити у
справі нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалені у
справі судові рішення не відповідають.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи
позов, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив із того,
що між ОСОБА_3 та усиновленою ОСОБА_5, з
причин, незалежних від позивача,
склалися такі стосунки, які роблять
неможливим їхнє спільне проживання і
виконання усиновлювачем своїх
батьківських обов'язків, що відповідно
до вимог п. 3 ч. 1 ст. 238 СК України є
підставою для скасування усиновлення.

Проте погодитися з такими висновками
судів не можна з наступних підстав.

Судом установлено, що рішенням
Калінінського районного суду

м. Донецька від 19 січня 2001 року ОСОБА_3
та ОСОБА_4 була усиновлена ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була залишена без
батьківського піклування.

Дитині були надані прізвище, ім'я, по
батькові - ОСОБА_5.

Місце її народження - с. Дробишево
Краснолиманського району Донецької
області, було змінено на
Центрально-Міський район м. Горлівки
Донецької області.

Дата народження залишена без змін.

18 січня 2006 року шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 було розірвано й вихованням
дівчинки займалася позивач ОСОБА_3

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
усиновлювач ОСОБА_3 посилались на те, що
незалежно від її волевиявлення між нею
та усиновленою склались стосунки, які
роблять неможливим їх спільне
проживання і виконання нею своїх
батьківських обов'язків. При цьому
посилалась загалом на вимоги

ст. 238 СК України.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доказами по справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Так, відповідно до положення пп. 1, 3 ч. 1
ст. 238 СК України, усиновлення може бути
скасоване за рішенням суду, якщо: воно
суперечить інтересам дитини, не
забезпечує їй сімейного виховання; між
усиновлювачем і дитиною склалися,
незалежно від волі усиновлювача,
стосунки, які роблять неможливими їхнє
спільне проживання і виконання
усиновлювачем своїх батьківських
обов'язків.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення батьківських прав» №3 від
30 березня

2007 року, усиновлення може бути
скасовано або визнано недійсним тільки
за рішенням суду за позовами батьків,
усиновлювача, опікуна, піклувальника,
органу опіки та піклування, прокурора,
а також усиновленої дитини, яка досягла
чотирнадцяти років.

Усиновлення може бути скасоване, якщо:
воно суперечить інтересам дитини, не
забезпечує їй сімейного виховання;
дитина страждає недоумством, на
психічну чи іншу тяжку невиліковну
хворобу, про що усиновлювач не знав і не
міг знати на час усиновлення; між
усиновлювачем і дитиною незалежно від
його волі склалися стосунки, які
роблять неможливим виконання ним своїх
батьківських обов'язків.

Згідно з вимогами ст. 19 СК України, при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
визначення місця проживання дитини,
позбавлення та поновлення
батьківських прав, побачення з дитиною
матері, батька, які позбавлені
батьківських прав, відібрання дитини
від особи, яка тримає її у себе не на
підставі закону або рішення суду,
управління батьками майном дитини,
скасування усиновлення та визнання
його недійсним обов'язковою є участь
органу опіки та піклування. Орган опіки
та піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи. Суд
може не погодитися з висновком органу
опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

Заперечуючи проти позову, Горлівська
міська рада зазначала, що позивач
ОСОБА_3 усунулася від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини,
унаслідок чого між усиновлювачем та
усиновленою, яка, будучи підлітком,
потребувала більшої уваги та
спілкування з боку матері, не склалися
сімейні відносини, що не може бути
підставою скасування усиновлення, а
може бути підставою для позбавлення
позивача батьківських прав і саме з
такими вимогами міська рада звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3

На підтвердження своїх доводів,
Горлівська міська рада надала суду
характеристики з місця навчання
усиновленої ОСОБА_5 та висновки
психологів.

Зазначене також підтверджується
висновком органу опіки і піклування
щодо недоцільності скасування
усиновлення ОСОБА_5 та порушення й
незабезпечення інтересів дитини при
цьому.

Вирішуючи спір, суди попередніх
інстанцій на порушення вимог ст. ст.
212-215, 303, 304, 315 ЦПК України на зазначені
положення закону уваги не звернули,
доводів та заперечень сторін належним
чином не перевірили, не дослідили
наданих ними доказів, не встановили
усіх істотних обставин справи, що мають
визначальне значення для її вирішення,
зокрема не з'ясували відносин, що
склались в родині, можливості
збереження родини, фактичних підстав
скасування усиновлення й, відповідно, в
достатньому обсязі не вмотивували
свого висновку щодо наявності правових
підстав для скасування усиновлення.

При цьому, суди фактично керувалися
лише поясненнями позивача про
неможливість їх спільного проживання з
донькою через поведінку останньої, за
відсутності у матеріалах справи
будь-яких належних і допустимих
доказів на підтвердження таких
пояснень ОСОБА_3 при обґрунтуванні
необхідності скасування усиновлення
та не врахували, що в суді є позов
Горлівської міської ради про
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав,
в обґрунтування якого зазначалось, що
остання усунулась від обов'язку по
вихованню дитини.

Також, судами не надано належної оцінки
висновку органу опіки і піклуванню й не
враховано думку неповнолітньої ОСОБА_5
з приводу її бажання проживати в родині
та налагодити стосунки з матір'ю, яку
остання висловила під час розгляду
справи апеляційним судом.

У порушення вимог закону висновки
судів ґрунтуються на припущеннях.

З огляду на викладене, погодитись із
ухваленими у справі судовими рішеннями
неможливо.

Ураховуючи те, що внаслідок порушення
судами норм процесуального права
істотні для правильного вирішення
справи обставини не встановлені,
ухвалені у справі судові рішення
підлягають скасуванню в повному обсязі
із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції відповідно до ст.
338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу виконавчого комітету
Горлівської міської ради задовольнити
частково.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
26 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 12 березня 2014
року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 до
Горлівської міської ради, третя особа -
міській відділ державної реєстрації
актів цивільного стану Горлівського
міського управління юстиції Донецької
області, про скасування усиновлення
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І.
Мартинюк

Судді:
В.І.
Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

М.І. Наумчук