АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/1638/13 Головуючий: 1 інстанції
Справа: № 646/953/13-ц ОСОБА_1
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач: Даниленко В.М.
У Х В А Л А

11 березня 2014 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Малінської С.М., Швецової Л.А.,

при секретарі: Каменській Д.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, Харківського міського управління юстиції про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому вказував на те, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2004 року було задоволено його позовні вимоги про стягнення з гр-на ОСОБА_3 на його користь 8 426,50 грн. в рахунок відшкодування заподіяної йому останнім майнової шкоди та 4 000,00 грн. на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.

На підставі вказаного судового рішення 23.11.2004 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано два виконавчих листа за № 2-10289 про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь позивача вищезазначених грошових сум, загальний розмір яких становить 12 426,50 грн.

17.12.2004 року зазначені виконавчі листи були предявлені позивачем для примусового виконання до ВДВС Ленінського РУЮ у м. Харкові.

У подальшому, в липні 2005 року ці виконавчі листи постановою державного виконавця були направлені для виконання за належністю до ВДВС Червонозаводського РУЮ у м. Харкові за місцем проживання боржника ОСОБА_3

Постановою державного виконавця ВДВС Червонозаводського РУЮ у м. Харкові від 21.12.2005 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь позивача присуджених судом грошових сум.

Проте, в порушення вимог діючого законодавства, а саме: Законів України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження» державні виконавці Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ до тепер не виконали рішення суду, безпідставно закривали виконавче провадження, повертаючи виконавчі листи стягувачу, формально поставилися до виконання своїх обовязків, зокрема в частині щодо виявлення та арешту майна боржника, що стало приводом для неодноразового звернення позивача з відповідними скаргами на бездіяльність останніх до суду.

Ухвалами Дзержинського районного суду м. Харкова бездіяльність державних виконавців Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ визнавалась неправомірною, суд зобовязував їх здійснити відповідні дії щодо належного виконання рішення суду.

Однак, виконавчі листи й до теперішнього часу знаходяться на примусовому виконанні у Червонозаводському ВДВС Харківського МУЮ, але рішення суду залишається не виконаним, чим порушуються законні права позивача як стягувача - сторони виконавчого провадження на отримання грошових коштів, присуджених йому судом з боржника ОСОБА_3

Крім того, за весь час примусового виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2004 року він, позивач неодноразово звертався із різними заявами та скаргами безпосередньо до начальника Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ, але відповіді на свої звернення не отримував, або вони носили формальний характер.

Таким чином, з вини посадових осіб Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ йому завдано шкоду (збитки) у розмірі присудженої рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2004 року, але не отриманої ним грошової суми - 12 426,50 грн., які позивач ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідача - Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ на його користь за бездіяльність останнього на підставі ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження».

У процесі розгляду справи судом позивач ОСОБА_2 доповнив свої позовні вимоги та посилаючись на ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», просив суд додатково стягнути з відповідача - Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ на його користь 8 255,36 грн. у якості індексації грошової суми, присудженої йому рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2004 року, за період з 19.12.2005 року по 04.02.2013 року, а всього 20 681,86 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі й наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача - Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ проти задоволення заявлених позивачем ОСОБА_2 вимог заперечував, посилаючись на їх безпідставність.

При цьому він вказував на те, що позивачем в обґрунтування своїх вимог не надано доказів на підтвердження того, що дії Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ в процесі здійснення виконавчого провадження, які були визнані неправомірними, стали наслідком спричинення позивачеві будь-якої шкоди чи збитків.

Крім того, представник відповідача вказував і на те, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави, тобто за рахунок коштів державного бюджету, безспірне списання яких на підставі рішення суду входить до повноважень та компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у звязку з чим безпосереднє стягнення коштів з виконавчої служби на відшкодування шкоди, навіть у випадку доведеності її спричинення, є неможливим.

Представник співвідповідача - Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області проти задоволення заявлених позивачем ОСОБА_2 вимог також заперечував, посилаючись на те, що в управлінні відсутні бюджетні призначення на відшкодування шкоди, а відтак і відповідні рахунки на зазначені цілі не відкривалися, в звязку з чим стягнення грошових коштів з будь-яких інших рахунків Державного бюджету, які відкриті в Головному управлінні, призведе до їх нецільового використання, що є порушенням норм Конституції України та Бюджетного кодексу України.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Червонозаводської державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Казначейства України, Харківського міського управління юстиції про стягнення суми - відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням районного суду, позивач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати це судове рішення та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити заявлені ним вимоги в повному обсязі, стягнувши з відповідача - Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ на його користь 20 681,86 грн. на відшкодування заподіяної йому тривалим невиконанням судового рішення шкоди (збитків) з урахуванням індексації грошової суми, присудженої йому рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2004 року, яку він не отримав до цього часу внаслідок бездіяльності відповідача.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цивільно-правового спору по суті.

Заслухавши суддю - доповідача та перевіривши матеріали цивільної справи, судова колегія вважає, що ця справа на даний час не може бути предметом апеляційного розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України рішення суду складається із вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частини.

При цьому в мотивувальній частині судового рішення, зокрема повинно бути зазначено:

- встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини;

- мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти;

- чи порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким.

Як розяснено в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

Згідно вищевказаної коментованої процесуальної норми - ст. 215 ЦПК України в резолютивній частині судового рішення повинні бути, зокрема зазначені: висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково, висновок суду по суті заявлених позовних вимог.

Як розяснено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК.

У ній, зокрема, має бути зазначено:

висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено).

Як убачається зі змісту мотивувальної та резолютивної частини рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2013 року, ухваленого по справі, судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Червонозаводської державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Казначейства України, Харківського міського управління юстиції про стягнення суми, а саме: 12 426,50 грн., заявленої позивачем до стягнення в рахунок відшкодування заподіяної йому бездіяльністю Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ при виконанні судового рішення шкоди у розмірі присудженої рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2004 року, але не отриманої ним грошової суми.

Однак, при цьому всупереч вимогам п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України в мотивувальній та резолютивній частині зазначеного судового рішення взагалі відсутній будь-який висновок суду першої інстанції стосовно позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з відповідача - Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ на його користь 8 255,36 грн. у якості індексації грошової суми, присудженої йому рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2004 року, за період з 19.12.2005 року по 04.02.2013 року на підставі ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», що фактично позбавляє суд апеляційної інстанції можливості в повному обсязі перевірити законність і обґрунтованість ухваленого районним судом по справі рішення.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі й у разі, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене, а також ту обставину, що стосовно вказаних вище позовних вимог ОСОБА_2 сторони подавали докази і давали відповідні пояснення, в тому числі й письмові заперечення, тобто ці позовні вимоги фактично були предметом судового розгляду, в звязку з чим зазначений недолік може бути усунутий судом першої інстанції шляхом ухвалення додаткового рішення, судова колегія вважає за необхідне відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України зняти зазначену цивільну справу з апеляційного розгляду та повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення по справі додаткового рішення за правилами ст. 220 ЦПК України.

Крім того, судова колегія звертає увагу й на те, що проголошені в судовому засіданні суду першої інстанції вступна та резолютивна частини рішення суду, а також повний текст рішення районного суду, ухваленого по справі, містять численні описки, які мають суттєве значення та можуть бути виправлені судом першої інстанції шляхом постановлення відповідної ухвали за правилами ст. 219 ЦПК України.

Так, у вступній та резолютивній частині рішення, проголошеній у судовому засіданні, зазначено, що судом розглянуто справу за позовом ОСОБА_2 до Червонозаводської державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Казначейства України, Харківського міського управління юстиції про стягнення суми (а.с. 328).

Однак, у повному рішенні районного суду, ухваленому по справі, зазначено, що судом розглянуто справу за скаргою ОСОБА_2 до Червонозаводської державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Казначейства України, Харківського міського управління юстиції про стягнення суми (а.с. 329-333).

При цьому, судом першої інстанції допущені описки й у найменуванні відповідачів.

Замість Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції вказано - Червонозаводська державна виконавча служба Харківського міського управління юстиції, а замість Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, яке було залучено районним судом до участі у справі в якості співвідповідача, -Казначейство України, яке не було стороною у справі й до участі в її розгляді у будь-якому іншому статусі судом першої інстанції взагалі не залучалось.

Таким чином, з огляду на викладене, та керуючись ст. 297 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, Харківського міського управління юстиції про стягнення суми зняти з апеляційного розгляду та повернути до Червонозаводського районного суду м. Харкова для вирішення питання про ухвалення по справі додаткового судового рішення та усунення описок, допущених у судовому рішенні, протягом 25 днів.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: