Справа № 309/2027/14-ц
Провадження № 2/309/1092/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді
Довжанин М. М.

при секретарі
Попадинець Я. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що 04 травня
2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № б/н.

Згідно даного договору ОСОБА_1 отримав
від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в
розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24 % на
рік на суму залишку заборгованості з
кінцевим терміном та порядком
повернення, що встановлені договором.

Однак, відповідач ОСОБА_1 зобов'язання
згідно умов договору належним чином не
виконав, а тому станом на 27.02.2014 року
заборгованість відповідача перед
банком становить 10883 грн., яку позивач
просить стягнути з відповідача на його
користь.

В судове засідання представник
позивача не з'явився. До суду подав
заяву про розгляд справи без його
участі. Позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про час і місце розгляду
справи належним чином повідомлений.
Причини неявки суду невідомі.

В порядку ст. 169 ЦПК України суд вважає
за можливе розглянути справу у
відсутності сторін і постановити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень
цього Кодексу розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу
можливо вирішити у відсутності сторін
без фіксування судового процесу.

Дослідивши докази по справі, суд
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступних
підстав:

В судовому засіданні встановлено, що
згідно кредитного договору № б/н від 04
травня 2007 року відповідачу ОСОБА_1
позивачем надано кредит в сумі 4000 грн.

Згідно даного договору відповідач
зобов'язався повернути кредит зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі та порядку,
встановленому договором.

Однак, відповідач ОСОБА_1 взятих на себе
зобов'язань по погашенню кредиту та
процентів не виконав, а тому станом на
27.02.2014 року його заборгованість перед
банком становить 10883,49 грн.

Суд вважає, що заборгованість за
кредитом в сумі 2772,48 грн.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом в сумі 4161,68 грн.,
заборгованість по комісії та пені
(накопичувальним підсумком згідно
таблиці) за користування кредитом - 2954,88
грн. нараховані правильно і підлягають
стягненню з відповідача.

Що стосується стягнення з відповідача
штрафів в загальній сумі 994,45 грн., то
суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання. Сплата
неустойки є правовим наслідком у разі
порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК
України).

З матеріалів справи вбачається, що з
умов надання споживчого кредиту
передбачена відповідальність за
порушення зобов'язання - пеня, яка
нарахована накопичувальним підсумком
згідно таблиці в сумі 2954,88 грн. та штраф
у розмірі 500 грн. + 5 % від суми
заборгованості при порушенні
позичальником строків платежу по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів. Тобто за одне й те саме порушення
зобов'язання передбачена подвійна
відповідальність одного виду.

Статтею 61 Конституції України
передбачено, що ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Таким чином, позовна вимога банку про
стягнення з відповідача штрафу є
необґрунтованою та безпідставною,
оскільки в разі задоволення позову
будуть порушені вимоги Конституції
України про неможливість притягнений
до юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України
суд вважає, що з відповідача на користь
позивача підлягають до стягнення
судові витрати пропорційно до
задоволеної частини вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 58, 59, 60, 88, 169, 197, 209,
212-215, 218, 224-227 ЦПК України, ст. ст. 16, 526, 530,
549, 550, 554, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд -

Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, мешканця АДРЕСА_1,
ІПН НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приват
Банк» борг в розмірі - 9889 (дев'ять тисяч
вісімсот вісімдесят дев'ять) грн. 04
копійки, в тому числі: заборгованість
за кредитом в сумі 2772,48 грн.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом в сумі 4161,68 грн.,
заборгованість по комісії та пені
(накопичувальним підсумком згідно
таблиці) за користування кредитом - 2954,88
грн. та судові витрати в сумі 243 грн. 60
коп.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення
відповідачем може бути подано протягом
10 днів з дня отримання його копії до
Хустського районного суду.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Закарпатської
області.

Суддя Хустського

районного суду:
підпис Довжанин М. М.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду
Довжанин М. М.