Справа № 761/9430/14-ц
Провадження №2/761/3709/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді: Волошина
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
В березні 2014р. позивач ОСОБА_2 звернувся
до Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до відповідача ОСОБА_4 в
якому просив суд: визнати відповідача
таким, що втратив право користування
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що йому на праві
приватної власності належить квартира
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 20 жовтня
2009р. 11 серпня 2011р. в квартирі був
зареєстрований син позивача -
відповідач по справі. Однак, з моменту
реєстрації відповідач в квартирі не
проживає, місце проживання/перебування
останнього позивачу невідоме, а тому
позивач змушений був звернутися до
суду за захистом свого порушеного
До судового засідання представник
позивача подав до суду заяву, в якій
просив суд слухати справу у його
відсутність, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі, просив суд позов
задовольнити, проти винесення заочного
рішення не заперечував.

Відповідач, про час і місце судового
розгляду оповіщався у встановленому
законом порядку через друковані засоби
масової інформації (газети «Хрещатик»
та «Урядовий кур'єр»), у судові
засідання не з'явився, про поважність
причин неявки суд не повідомив та не
просив розглядати справу у його
відсутність, представника до суду не
направив, заперечення проти позову не
подавав.

Оскільки, сторона позивача не
заперечувала проти проведення
заочного розгляду справи і відповідно
до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, що позивачу на праві
власності належить квартира АДРЕСА_1,
що підтверджується договором
купівлі-продажу від 20 жовтня 2009р. (а.с.
9-10).

Із довідки Форми №3, складеної КП «ЖЕК
Центральна» Шевченківської районної у
м. Києві ради вбачається, що у спірній
квартирі зареєстрований відповідач
(а.с. 8). Даний факт також
підтверджується і відповіддю ВАДР ГУ
ДМС України в м. Києві наданою на запит
суду (а.с. 19).

Відповідно до відомостей ДППЗ
«Укрпошта» квартира зачинена,
відповідач по повідомленню не
з'являється (а.с.25).

Згідно наявного в матеріалах справи
договору оренди №2/31 від 31 травня 2013р.,
укладеного між позивачем та ОСОБА_3 та
актом приймання-передачі приміщення
(додаток №1 до договору оренди)
квартира АДРЕСА_1 передана за
вищезазначеним договором оренди
третій особі у тимчасове платне
користування строком на 11 місяців. При
цьому, умова про проживання у даній
квартирі відповідача на строк дії
договору оренди відсутня.

За змістом ст. 405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають
право займати, визначається його
власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач за місцем своєї реєстрації,
а саме в квартирі АДРЕСА_1 не проживає
понад 1 рік без поважних причин, не є
власником спірної квартири, витрати на
її утримання не несе. При цьому, судом
не встановлено, що відповідач не
проживає в спірній квартирі з поважних
причин, а також те, що йому чиняться
перешкоди у користуванні зазначеною
квартирою.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що заявлені позовні вимоги є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню, слід визнати, що
відповідач втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 243,6 грн., а також витрати
пов'язані з подачею оголошень в
друковані засоби масової інформації
про виклик відповідача до суду у
розмірі 1328,46 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 76, 88, 169, 179, 208,
209, 212-215, 218, 223-228, 232, 294 ЦПК України; ст. 72
ЖК України; ст. 405 ЦК України; Постановою
Пленуму Верховного Суду України «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» від 12 квітня 1985р. з подальшими
змінами та доповненнями, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 263 /двісті
шістдесят три/ грн. 40 коп.; витрати
пов'язані з подачею оголошень в
друковані засоби масової інформації
про виклик відповідача до суду у
розмірі 1328 /одну тисячу триста двадцять
вісім/ грн. 46 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку. У цьому разі строк,
протягом якого розглядалася заява, не
включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: