АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7953/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Ричка С.О. Доповідач - Болтунова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Макарова М.О.,
Тамакулової В.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
Ініціативи» на заочне рішення
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 17 лютого 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "Омега Банк"
про визнання кредитного та іпотечного
договорів недійсними, зняття у
державних реєстрах відповідних
записів про заборону та іпотеку
нерухомого майна,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ПАТ "Омега Банк", в
якому просив визнати недійсними
кредитний договір № 0310/1207/71-320 і договір
іпотеки (факторингу №15), укладені 10.12.2007
року та 28.10.2012 року між ним та ВАТ
«Сведбанк».(а.с.5)

У подальшому, 24 грудня 2013 року позивач
подав уточнену позовну заяву, в якій,
окрім вищевказаних позовних вимог,
просив зняти в Єдиному державному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна дані про заборону на
нерухоме майно № 6193537, яка
зареєстрована 10.12.2007 року на підставі
договору іпотеки приватним нотаріусом
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, а також
зняти у Державному реєстрі іпотек
іпотеку №6193652, накладену 07.12.2012 року на
підставі договору про передачу прав за
іпотечним договором приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с.17)

Заочним рішенням Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 17
лютого 2014 року позов задоволено
частково. Визнано недійсним договір
іпотеки від 10 грудня 2007 року, укладений
між ОСОБА_2 та ВАТ «Сведбанк», за
умовами якого позивач передав банку в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1, яка
знаходиться у Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області.

Знято у Єдиному державному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна дані про заборону на нерухоме
майно № 6193537, яка зареєстрована 10.12.2007
року на підставі договору іпотеки
приватним нотаріусом
Дніпродзержинського нотаріального
округу ОСОБА_4

Знято у Державному реєстрі іпотек
іпотеку №6193652, накладену 07.12.2012 року на
підставі договору про передачу прав за
іпотечним договором від 28.11.2012 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3

В іншій частині позову було
відмовлено.(а.с.38-42)

Додатковим рішенням цього ж суду від 21
квітня 2014 року стягнуто з ПАТ «Омега
Банк» на користь ОСОБА_2 229,40 грн.
судового збору.(а.с.91)

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні
Ініціативи» просило рішення в частині
задоволення позовних вимог позивача
скасувати і в позові відмовити,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції
оскаржується лише в частині
задоволення позовних вимог про
визнання іпотечного договору
недійсним, зняття у державних реєстрах
відповідних записів про заборону та
іпотеку нерухомого майна, відповідно
до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України його
законність і обґрунтованість в іншій
частині колегією суддів не
перевіряється.

Перевіривши законність та
обґрунтованість заочного рішення суду
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін
відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення
районного суду не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги про
визнання іпотечного договору
недійсним, зняття у державних реєстрах
відповідних записів про заборону та
іпотеку нерухомого майна, суд першої
інтенції виходив з обґрунтованості
таких вимог.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що
10 грудня 2007 року між ВАТ «Сведбанк» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір №
0310/1207/71-320, відповідно до умов якого
позивач отримав 38700 доларів США на
придбання квартири зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
сумі 12,5 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом строком до
09 грудня 2026 року включно.

Позивач зобов'язався щомісяця
сплачувати кредит, нараховані відсотки
за користування кредитними коштами, а у
разі неналежного виконання зобов'язань
передбачено нарахування та сплата
штрафних санкцій.(а.с.6-8)

З метою забезпечення зобов'язань за
кредитним договором, між ОСОБА_2 та ВАТ
«Сведбанк» укладено іпотечний договір,
за умовами якого позивач передав банку
в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк»,
яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк»,
що в свою чергу виступає
правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк»
та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» укладено договір факторингу №15,
відповідно до умов якого ПАТ
«Сведбанк» відступив останньому право
вимоги по кредитним договорам, зокрема,
за спірним договором № 0310/1207/71-320 від 10
грудня 2007 року, а також за договорами
забезпечення, в тому числі за
вищевказаним іпотечним договором.

Згідно договору про передачу прав за
іпотечними договорами від 28.11.2012 року,
ТОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» відступило право вимоги
заборгованості по кредитним договорам
від боржників, що здійснюються на
підставі договору факторингу №15 від
цієї ж дати та одночасно передало право
вимоги за іпотечними договорами новому
іпотекодержателю - ТОВ «Кредитні
ініціативи», зокрема, щодо договору від
10 грудня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2
та ВАТ «Сведбанк».

29 квітня 2013 року, згідно статуту,
рішенням річних загальних зборів
акціонерів ПАТ «Сведбанк» змінило
своє найменування на ПАТ «Омега банк»,
яке є відповідачем по даній справі.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

За ст.514 ЦК України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст.4 ЦПК України).

Згідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє
всебічному і повному з*ясуванню
обставин справи: роз*яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов*язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

В супереч зазначеним вимогам закону,
суд першої інстанції не роз'яснив
належним чином позивачу його прав,
зокрема, щодо можливості залучення до
участі у справі ТОВ «Кредитні
ініціативи» та не вирішив цього
питання в порядку, передбаченому ст. ст.
32, 33 ЦПК України, не попередив про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій, не сприяв
здійсненню його прав.

Крім того, в матеріалах справи
відсутній договір іпотеки від 10 грудня
2007 року, укладений між ОСОБА_2 та ВАТ
«Сведбанк», який визнаний судом
недійсним, і який не витребувався та не
досліджувався у судовому засіданні
суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що під час
вирішення справи судом першої
інстанції неповно з'ясовані обставини
справи, були допущені порушення норм
матеріального та процесуального права,
а отже судове рішення, як основне, так і
додаткове підлягають скасуванню, на
підставі п.п.1,4 ст.309 ЦПК України, з
ухваленням нового рішення про відмову
позивачу в позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
Ініціативи» - задовольнити.

Заочне рішення Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 17
лютого 2014 року та додаткове рішення
цього ж суду від 21 квітня 2014 року -
скасувати і в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржено
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Судді : Болтунова Л.М.
Тамакулова В.О. Макаров М.О.