АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 759/7684/13
Головуючий у 1-ій інстанції - Борденюк
Апеляційне провадження № 22-ц/796/8558/2014
Доповідач - Музичко С.Г.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

у складі головуючої судді
Музичко С.Г.,

суддів
Кравець В.А., Семенюк Т.А.,
при
секретарі Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 24.07.2013 року у цивільній справі за
заявою ОСОБА_3, зацікавлена особа:
Святошинське РУЮ у м. Києві про
встановлення факту спільного
постійного проживання

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 24.07.2013 року заяву
ОСОБА_3 про встановлення факту
спільного постійного проживання
задоволено. Встановлено факт
проживання ОСОБА_3 з померлими ОСОБА_4
та ОСОБА_5, які померли ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно, однією сім'єю з
1996 року по день смерті останніх.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу в якій
просить задовольнити подану
апеляційну скаргу з наведених у ній
доводів та скасувати рішення районного
суду з ухваленням нового, яким
відмовити в задоволенні заяви.
Посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
розгляд цієї справи відбувся без
встановлення кола осіб, інтереси яких
безпосередньо зачіпаються, без
витребування заведеної спадкової
справи, без присутності апелянта, яка
претендує на спадкове майно.

У судовому засіданні
апеляційного суду апелянт та її
представник ОСОБА_6 просили
задовольнити апеляційну скаргу у
повному обсязі. Представник позивача
ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної
скарги заперечувала.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 55 Конституції України
встановлено, що права і свободи людини
і громадянина захищаються судом.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції
України основними засадами
судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, що з
1996 року ОСОБА_3 постійно проживав без
реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 за адресою
АДРЕСА_1, вели спільне господарство,
мали спільний бюджет.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (а.с. 27).

Ухвалюючи рішення про задоволення
заяви ОСОБА_3, суд першої інстанції
виходив із того, що заявником доведено
факт того, що з 1996 року і до дня своєї
смерті заявник проживав разом з ОСОБА_4
у АДРЕСА_1. Факт проживання однією
сім'єю підтвердився показами свідків.

Проте, колегія суддів не погоджується з
рішенням суду першої інстанції з
огляду на таке.

У ч.2 п. 3 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31 березня 1995 року № 5
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» судам роз'яснено, щоу тому
разі, коли буде виявлено, що
встановлення підвідомчого судові
факту пов'язане з вирішенням спору про
право, суд відмовляє в прийнятті заяви
до розгляду в окремому провадженні, а
якщо це буде виявлено під час розгляду
справи, залишає заяву без розгляду і
роз'яснює заінтересованим особам, що
вони мають право подати позов на
загальних підставах.

При вирішенні спору, суд першої
інстанції розглянув справу в порядку
окремого провадження без участі як
зацікавлених осіб спадкоємців, в тому
числі апелянта, яка оспорює своє право
на спадщину (а.с. 134). , Київського
міського управління юстиції, чим
порушив норми матеріального та
процесуального права.

Отже, встановлений судом факт
проживання однією сім`єю, пов`язанаий з
вирішенням спору про право,
встановлений без участі належних
заінтересованих осіб, тому така заява
задоволенню не підлягає. При цьому, суд
роз'яснює заявнику, що він має право
подати позов на загальних підставах.

Не притягнувши до участі у справі всіх
спадкоємців і не з'ясувавши чи існує
між ними спір про право заявника на
спадкування після померлої ОСОБА_4, суд
першої інстанції порушив норми
процессуального, та матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
скасовує рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 309, 313, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 24.07.2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення наступного
змісту.

У задоволені заяви ОСОБА_3, зацікавлена
особа: Святошинське РУЮ у м. Києві про
встановлення факту спільного
постійного проживання, відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді