Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 22-ц/783/4565/14
Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючої судді -
Копняк С.М.

суддів -
Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.

секретар -
Іванова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на рішення Франківського районного
суду м. Львова від 16 січня 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 16 січня 2014 року в
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
- відмовлено.

Рішення суду оскаржило ПАТ
«Дельта Банк».

В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на те, що оскаржуване
рішення є незаконним, необґрунтованим,
винесене з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Зазначає, що за приписами ст. ст. 256,
257 ЦПК України позовна давність - це
строк у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов»язковим для виконання
сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК
України, строком дії договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов»язки, відповідно до договору.
Відповідно до п.1.3. кредитного договору:
«Кредитування рахунку в межах
кредитної лінії здійснюється протягом
364 календарних днів. Кожна наступна
кредитна лінія надається після спливу
строку надання попередньої, на умовах,
погоджених сторонами у цьому договорі
та не потребує підписання додаткових
угод». Таким чином, на думку апелянта,
дія кредитного договору на час
розгляду справи не припинена, отже і
перебіг строку позовної давності не
сплив.

Просить рішення Франківського
районного суду м.Львова від 16 січня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

Учасники судового процесу в судове
засідання не з'явилися, хоча про час і
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином, про що свідчать
повідомлення про вручення поштових
відправлень, про причини неявки суду не
повідомили та з клопотанням про
відкладення розгляду справи не
зверталися. Тому розгляд справи
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
здійснюється колегією суддів за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі.

Відповідно до ч. 2 ст.1 97 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку про необхідність
відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав, а суд,
здійснюючи правосуддя, захищає
порушені права цих осіб у спосіб,
визначений законами України.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п. 11
Постанови «Про судове рішення у
цивільній справі» від 18 грудня 2009 року
№11 роз»яснив, що у мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення в повній мірі відповідає даним
вимогам.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Обставини визнані
сторонами, не підлягають доказуванню.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Встановлено, що 30 травня 2007 року між
ТзОВ "Комерційний банк "Дельта" та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір
№006-13099-300507, шляхом відкриття
кредитної лінії на суму 1500 грн. 00 коп.
Згідно п.1 Договору, кредитування
рахунку в межах кредитної лінії
здійснюється протягом 364 календарних
днів, кожна наступна кредитна лінія
надається після спливу строку надання
попередньої, на умовах, погоджених
сторонами у цьому договорі.

Відповідно до п. 2 Договору,
держатель сплачує банку проценти за
користування кредитною лінією
щомісячно - в останній робочий день
поточного місяця за ставками, які
зазначені у Тарифному пакеті VISA
Лояльний, що міститься в Додатку № 1 до
Договору в розмірі 29,9% та щомісяця
зобов"язаний в строки, визначені
Правилами, здійснювати погашення
частини суми заборгованості за
кредитною лінією, яка виникла за
попередній місяць, в розмірі,
визначеному Тарифами, сплачувати всю
суму процентів, нарахованих за
користування кредитною лінією чи
овердрафтом та всю суму пені у разі
порушення строків сплати
заборгованості та процентів.

З Анкети позичальника (а.с.8), яка є
складовою частиною кредитного
договору і подана до суду позивачем,
вбачається, що строк дії платіжної
картки 12 місяців.

Відповідач не виконував
умови договору, не сплачував суми
кредиту та процентів за користування
кредитом, згідно Графіку, що стверджено
розрахунком заборгованості ПАТ
"Дельта Банк", за яким станом на 25.12.2012
року відповідач допустив
заборгованість по кредиту в сумі 2000
грн. 54 коп., в тому числі тіло кредиту -
0,00 грн., прострочене тіло кредиту - 2000
грн. 54 коп., заборгованість за
відсотками - 0,00 грн., заборгованість за
комісіями - 0,00 грн.

За приписами ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого
особа може звернутися до суду з вимогою
про захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно із ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Верховний Суд України в постанові від 19
березня 2014 року по справі № 6- 4 цс 14
висловив правову позицію про те, що
відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

З матеріалів справи вбачається, що
кредитний договір було укладено до
30.05.2007 року, термін дії картки
закінчився у 2008 році, останню проплату
боржником було здійснено 12.01.2009 року, а
відтак перебіг строку позовної
давності розпочався 13.01.2009 року та
відповідно 13.01.2012 року сплив.

З матеріалів справи вбачається
також, що позов про стягнення боргу
надіслано до суду лише 18.11.2013 року,
тобто з пропуском трьохрічного строку
звернення до суду. Інших обставин, які б
свідчили про зупинення чи переривання
перебігу строку позовної давності, в
тому числі і доказів про отримання
відповідачем нової платіжної картки,
ні судом першої інстанції, а ні судом
апеляційної інстанції не встановлено.
Позивачем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК
України, не надано суду доказів, які б
свідчили про поважність причин
пропуску даного строку.

Таким чином, колегія суддів не приймає
до уваги посилання апелянта на те, що
позовна давність не може
застосовуватись, оскільки строк
договору не закінчився, а строк дії
картки відповідає строку дії договору,
оскільки таке не ґрунтується на умовах
договору та обставинах справи.

Тому висновки суду, що за
приписами ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою відмови у позові, є вірними.

Як зазначено у постанові
Пленуму Верховного Суду України №11
«Про судове рішення», встановивши, що
строк для звернення з позовом
пропущено без поважних причин, суд в
рішенні зазначає про відмову в позові з
цих підстав, крім випадків, коли позов
не доведений.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду, що у задоволенні
позовних вимог слід відмовити, у
зв"язку із спливом строків позовної
давності.

А відтак, колегія суддів
приходить до висновку, що мотиви,
викладені в апеляційній скарзі є
неспроможними. Натомість висновки
суду першої інстанції достатньо
вмотивовані і підтверджені доказами,
наявними в матеріалах справи. Доводи
апелянта не спростовують висновків
суду першої інстанції, а тому немає
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на
підставі наявних у справі доказів,
оцінених судом належним чином кожного
окремо на їх достовірність,
допустимість та достатність, взаємний
зв»язок у їх сукупності, встановлених
судом обставин справи. Висновки суду
ґрунтуються на аналізі зібраних у
справі доказів.

З висновками суду слід
погодитись, оскільки ним правильно
визначено характер спірних
правовідносин та встановлено дійсні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України. Доводи апеляційних скарг
висновків суду не спростовують, а тому
підстав для їх задоволення та
скасування рішення Франківського
районного суду м. Львова від 16 січня 2014
року відсутні.

Керуючись ст. ст.209 ч. 3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308,
313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
- відхилити.

Рішення Франківського районного суду
м.Львова від 16 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом 20-ти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуюча
Копняк С.М.

Судді:
Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.