У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів: Павліченка С.В., Бондаренка Ю.О.,

при секретарі - Чейпеш С.І.,

з участю - представника відповідача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
рішення Виноградівського районного
суду від 29 травня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа
приватний нотаріус Виноградівського
районного нотаріального округу ОСОБА_5,
про визнання частково недійсним
свідоцтва про право власності на
спадщину за заповітом, визнання права
власності на житлове приміщення, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
із даним позовом, мотивуючи тим, що
відповідач за заповітом від його
матері ОСОБА_6 успадкував житловий
будинок (будинок під літерою «А» та
прибудова з цегли під літерою «А-1»), про
що йому було видане оспорюване
свідоцтво про право на спадщину. Однак
позивач стверджує, що на момент смерті
їх мати ОСОБА_6 була власником лише
житлового будинку під літерою «А», а
прибудова з цегли під літерою «А-1» їй
на праві власності не належала.
Натомість позивач стверджує, що він цю
прибудову побудував за власні кошти з
дозволу матері для окремого проживання
своєї сім'ї. Тому вважає прибудову
своєю власністю.

Посилаючись на вказані обставини,
просить суд визнати недійсним частково
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, видане приватним нотаріусом
ОСОБА_5 11 листопада 2013 року по спадковій
справі №20/2013 реєстраційний номер 4229 в
частині житлової прибудови «А-1» з
цегли до житлового будинку «А» з
саману. Просить також визнати право
власності ОСОБА_2 на окреме житлове
приміщення прибудови «А-1» з цегли до
житлового будинку «А» з саману за
адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Виноградівського районного
суду від 29 травня 2014 року в позові
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду, як таке, що
постановлене з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
оскільки підстав передбачених чинним
законодавством для відмови у позові
відсутні.

Заслухавши пояснення представника
відповідача ОСОБА_1, який просить
рішення суду залишити без змін,
перевіривши матеріали справи, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Встановлено, що на час розгляду справи
відповідач ОСОБА_4 є власником
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1;
будинковолодіння складається із
житлового будинку під літ. «А» в цілому
з саману; 3 житлові кімнати, загальною
площею 105,5 кв.м., житловою площею 50,4
кв.м.; складові частини - прибудова з
цегли літера «А1», сарай з цегли літера
«Б», вбиральня з цегли літера «В», та
ворота металеві №1, огорожа металева
№2.

Право власності набуто ним шляхом
спадкування за заповітом після смерті
матері ОСОБА_6, що засвідчено
Свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом, виданого 11.11.2013 року
приватним нотаріусом Виноградівського
районного нотаріального округу ОСОБА_5

Позивач частково оспорює право
власності відповідача, оскільки вважає
себе власником частини успадкованого
відповідачем об'єкту нерухомого майна.
На цій підставі просить визнати
недійсним Свідоцтво про право на
спадщину у частині прибудови з цегли
літера «А1» житлового будинку за
адресою АДРЕСА_1.

Спірні правовідносини врегульовані
нормами Цивільного кодексу України від
1963 року та Цивільного кодексу України
від 2003 року.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, ст. 321 ЦК України право
приватної власності набувається в
порядку, визначеному законом. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Право власності набувається в тому
числі шляхом спадкування.

На обгрунтування вимог позову позивач
стверджує, що він вважає себе власником
прибудови з цегли до житлового будинку
літера «А1», оскільки він її збудував зі
згоди матері та батька для проживання
своєї сім'ї. Ця прибудова на
переконання позивача не ввійшла до
складу спадщини, що відкрилася на день
смерті їх матері ОСОБА_6, оскільки мати
не набула право власності на цю
прибудову.

На підтвердження вказаних обставин
позивач представив показання свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, надав
суду, зокрема, дозвільну документацію
на будівництво будинку, та технічний
паспорт, виготовлений на його
замовлення Виноградівським КП РБТІ
26.03.2014 року.

Зі змісту дозвільної документації на
будівництво встановлено, що 26.09.1955 року
ОСОБА_11, батькові сторін, на підставі
Договору було надано у безстрокове
користування земельну ділянку площею
600 кв.м. для будівництва житлового
будинку, на якій він збудував житловий
будинок із двома житловими кімнатами
житловою площею 39,9 кв.м., загальною
площею будинку літ. «А» 75,6 кв.м.

Встановлено ту обставину, що прибудова
до будинку була зведена за життя
користувача земельної ділянки ОСОБА_11
у 1985-1986 роках. Дана обставина визнана
сторонами та підтверджена показаннями
свідків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 помер у м.
Виноградів Закарпатської області.
Право власності забудовника ОСОБА_11 на
зведений ним житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1, було оформлено та
засвідчено Свідоцтвом про право
особистої власності на жилий будинок,
виданим 02.09.1998 року Виноградівською
міською радою. Вказаний жилий будинок
зареєстрований у цілому
Виноградівським РБТІ на праві
особистої власності за ОСОБА_11 та
записаний в реєстрову книгу №17 за
реєстровим номером 4131 09.09.1998 року.

Право власності ОСОБА_11 на вказаний
жилий будинок, що оформлене на підставі
Акту «Прийомки в експлуатацію
індивідуального будинковолодіння»,
затвердженого рішенням виконавчого
комітету Виноградівської міської ради
від 18.08.1998 року №347, та засвідчене
Свідоцтвом про право особистої
власності на жилий будинок, виданим
02.09.1998 року Виноградівською міською
радою, визнається і ніким не оспорено.

Зі змісту наданого суду Акту «Прийомки
в експлуатацію індивідуального
будинковолодіння», затвердженого
рішенням виконавчого комітету
Виноградівської міської ради від 18.08.1998
року №347, встановлено, що на час огляду
10.06.1998 року садиби АДРЕСА_1,
будинковолодіння складалося з
індивідуального одноквартирного
будинку житловою площею 50,4 кв.м.,
загальною площею 112,0 кв.м.

З досліджених документів вбачається,
що внаслідок зведення прибудови
збільшено загальну площу житлового
будинку, а житлова площа будинку
збільшилася із 39,9 кв.м. до 50,4 кв.м.

Зі змісту інформаційної довідки,
наданої Виноградівським РБТІ
встановлено, що житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1 був введений в
експлуатацію 10.06.1998 року.
Інвентаризацією, проведеною у 1985 році
було зафіксовано житловий будинок
разом з добудовою.

Додані до довідки документи
(Генеральний план (схема), План будинку
літера «А», Експлікація внутрішніх
приміщень до плану житлового будинку
літера «А») підтверджують надану
інформацію, а також підтверджують ту
обставину, що у 1985 році житловий
будинок літера «А» мав добудову - «А1».
Будинок з прибудовою містили три
житлові кімнати житловою площею 50,4
кв.м.

Таким чином, твердження позивача про
те, що жила прибудова під літерою «А-1»
не була об'єктом права власності
ОСОБА_11 не знайшло свого підтвердження
під час розгляду справи.

Отже, до складу спадщини, відкритої на
день смерті ОСОБА_11, ввійшло право
власності на житловий будинок
загальною площею 105,5 кв.м., житловою
площею 50,4 кв.м., з належними до нього
надвірними спорудами.

Дружина померлого - ОСОБА_6 - прийняла
спадщину та стала спадкоємцем в цілому
майна ОСОБА_11.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 не
заявляв претензій на склад спадщини,
відкритої на день смерті батька, що в
цілому перейшла до матері.

Право власності на вказане нерухоме
майно в цілому перейшло до ОСОБА_6 в
порядку спадкування за законом на
підставі ст.ст. 524, 527, 529, 548, 549 ЦК України
від 1963 року. Таким чином, відповідно до
ст. 12 ЗУ «Про власність» ОСОБА_12 набула
право власності на майно, одержане
внаслідок успадкування. Крім того, до
ОСОБА_6 перейшло і право безстрокового
користування земельною ділянкою у тому
обсязі, у якому таке право належало
спадкодавцю.

25.03.2008 року державним нотаріусом
ОСОБА_13 ОСОБА_6 було видано Свідоцтво
про право на спадщину за законом на
цілий жилий будинок, що знаходиться в
АДРЕСА_1. Жилий будинок під літерою «А»
в цілому саманний, житлова площа якого
50,4 кв.м., загальна корисна площа 105,5
кв.м., з належними до нього надвірними
спорудами: Б-сарай цегляний, В-уборна
цегляна, 1-ворота металічні, 2-огорожа
металічна. Право власності 09.04.2008 року
зареєстровано у Реєстрі прав власності
на нерухоме майно , р.н.12735265 в книзі 17,
номер запису 4131.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла у м.
Виноградів Закарпатської області. За
заповітом її спадкоємцем став
відповідач ОСОБА_4

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Таким чином на момент відкриття
спадщини ОСОБА_6 на праві власності
належало нерухоме майно на підставі
Свідоцтва про право на спадщину за
законом від 25.03.2008 року, до складу якого
входили: Жилий будинок під літерою «А»
в цілому саманний, житлова площа якого
50,4 кв.м., загальна корисна площа 105,5
кв.м., з належними до нього надвірними
спорудами: Б-сарай цегляний, В-уборна
цегляна, 1-ворота металічні, 2-огорожа
металічна.

Суд першої інстанції дослідив
документи із Спадкової справи, надані
третьою особою приватним нотаріусом
ОСОБА_5, та встановив, що згідно
технічного паспорту від 07.11.2013 року, на
підставі якого відбулася видача
спірного Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, житловий
будинок літера «А» має три житлові
кімнати, житловою площею 50,4 кв.м.,
загальну площу 105,5 кв.м. Сам житловий
будинок 1965 року побудови і має
прибудову 1985 року побудови, що окремо
позначена літерою «А1».

Позивач на обгрунтування позову подав
Технічний паспорт, виготовлений на
його замовлення.

Дослідивши вказаний Технічний паспорт
на садибний житловий будинок АДРЕСА_1,
виготовлений 26.03.2014 року
Виноградівським РБТІ, суд першої
інстанції констатував, що описи об'єкту
нерухомого майна у представлених суду
кожним учасником технічних документах
не відрізняються за житловою площею,
кількістю житлових кімнат та інших
приміщень.

Згідно даних експлікації приміщень до
плану житлового будинку №30 літера «А»
(Технічний паспорт від 26.03.2014 року)
житловий будинок літера «А» має три
житлові кімнати, житлова площа складає
50,4 кв.м., загальна площа 105,5 кв.м., що
відповідає плану будинку в цілому.

Проаналізувавши наведені обставини у
їх сукупності, суд першої інстанції
дійшов висновку, що безпідставним та
спростованим є твердження позивача про
те, що прибудова до житлового будинку
літера «А1» не належала ОСОБА_6 на праві
власності на момент її смерті.

Так, у своїй сукупності проаналізовані
докази засвідчують, що прибудова
літера «А1» та житловий будинок літера
«А» складають в цілому трикімнатний
житловий будинок, житловою площею 50,4
кв.м., загальною площею 105,5 кв.м., і саме
такий об'єкт нерухомого майна входив до
складу спадщини, що відкрилася на день
смерті батька сторін - ОСОБА_11

Успадкувавши вказане майно, ОСОБА_6
правомірно набула право власності на
трикімнатний житловий будинок,
житловою площею 50,4 кв.м., загальною
площею 105,5 кв.м.

У свою чергу, після смерті ОСОБА_6 на
підставі ст.ст. 1216-1218 ЦК України до
спадкоємця за заповітом ОСОБА_4
правомірно перейшло право власності на
вказаний об'єкт нерухомого майна, а
також право користування земельною
ділянкою у тому обсязі, у якому таке
право належало спадкодавцю, на
підставі ст. 1225 ЦК України.

ОСОБА_2 в порядку передбаченому ст. 60
ЦПК України не довів ті обставини, на
які він посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, що окреме
житлове приміщення прибудови «А-1» з
цегли до житлового будинку «А» з саману
за адресою АДРЕСА_1 належить йому з тих
підстав, що побудоване ним за власні
кошти для проживання його сім'ї,
оскільки ним не представлено жодних
доказів на підтвердження своїх вимог.

Відповідач ОСОБА_4 набув шляхом
спадкування право власності на об'єкт
нерухомого майна по АДРЕСА_1, що
складається і із житлового будинку під
літ. «А» в цілому з саману; 3 житлові
кімнати, загальною площею 105,5 кв.м.,
житловою площею 50,4 кв.м.; складові
частини - прибудова з цегли літера «А1»,
сарай з цегли літера «Б», вбиральня з
цегли літера «В», та ворота металеві №1,
огорожа металева №2, правомірно і
підстав для припинення права власності
встановлені ст. 346 ЦК України, або в
інших випадках, встановлених законом,
відсутні.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим і підстав для його зміни
чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, судова
колегія до уваги не приймає, так як вони
не ґрунтуються на вимогах закону та
фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Виноградівського районного
суду від 29 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: