Справа № 489/3582/14-ц
Номер провадження 2/489/1662/14
РІШЕННЯ

Іменем України

29 серпня 2014 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради
про визнання права власності на частку
квартири,

встановив

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Миколаївської
міської ради мотивуючи свої вимоги тим,
що їй, її чоловіку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
праві спільної сумісної власності на
підставі договору міни від 28.01.1997 за №
662 , зареєстрованому ММБТІ 21.02.1997 за №
18218, належала квартира АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_3, право власності на
1/3 частки квартири зареєстроване за
ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_2, право
власності на 1/3 частки зазначеної
квартири зареєстроване за ОСОБА_5
Відповідно її частка теж складає - 1/3.

Зазначає, що оскільки не має
правовстановлюючих документів на
квартиру, зареєструвати за собою право
власності на належну їй 1/3 частки
спірної квартири вона не може, а тому
змушена звернутись до суду з даним
позовом.

Посилаючись на викладене, позивач
просила суд визнати за нею право
власності на 1/3 частки квартири
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позов, просили
його задовольнити.

Представник відповідача надала суду
заяву в якій просила розглядати справу
без її участі, проти задоволення позову
не заперечувала.

Вислухавши пояснення представників
позивача, дослідивши матеріали справи,
судом встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

Квартира АДРЕСА_1 на підставі договору
міни від 28.01.1997, укладеному на
Миколаївській універсальній
товарно-сировинній біржі за № 662,
зареєстрованому в ММБТІ за № 18218 від
21.02.1997, на праві спільної сумісної
власності належала ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 (а. с. 7-8).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 15.01.2013, зазначений
договір міни квартири АДРЕСА_1 визнано
дійсним (а. с. 10).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
а/з № 09 (а. с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, залишивши
заповіт за № 1686 на усе майно від 10.08.2010
на ОСОБА_4, яка прийняла спадщину,
звернувшись 13.03.2012 із заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори. Ці обставини встановлені
рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 15.05.2013 (а. с. 11-12).

Крім того, рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 15.05.2013
за ОСОБА_5 визнано право власності на 1/3
частки квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11-12).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Позивач у своєму позові зазначає, що
оскільки не має правовстановлюючих
документів на квартиру, зареєструвати
за собою право власності на належну їй
1/3 частки спірної квартири вона не може,
а тому змушена звернутись до суду з
даним позовом.

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно,
що є у спільній сумісній власності може
бути поділено між співвласниками за
домовленістю між ними. У разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Оскільки власники ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 в рівних частках користувалися,
володіли сумісним майном - квартирою
АДРЕСА_1, то відповідно їх частки є
рівними та складають по 1/3 для кожного.

На день розгляду справи право
власності на квартиру АДРЕСА_1
зареєстроване за ОСОБА_4 - 1/3 частки та
за ОСОБА_5 - 1/3 частки.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

В зв'язку із тим, що у позивача
відсутній правовстановлюючий документ
на спірну квартиру і єдиним правовим
способом поновлення її порушеного
права є звернення до суду, суд вважає за
можливе задовольнити її позов та
визнати за нею право власності на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської
ради про визнання права власності на
частку квартири задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1, набуту на
підставі договору міни від 28.01.1997 за №
662 зареєстрованого Миколаївською
універсальною товарно-сировинною
біржею.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особою, яка не була
присутня під час проголошення рішення -
з моменту отримання копії рішення.

Суддя
В. В.
Кокорєв