Справа № 1328/9602/12
Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 22-ц/783/5234/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді: Гірник Т.А.

суддів: Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар Глинський О.А.

з участю представників позивача -
Рібуна Р.В., Данчевського В.Б.,
відповідача ОСОБА_4 та її представника
та третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та її
представника ОСОБА_5 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 20 червня 2014 року, -

В С Т А
Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року ПАТ
«Львівобленерго» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про
відшкодування вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення Правил користування
електричною енергією для населення.
Заявою від 13 листопада 2013 року
представник позивача позовні вимоги
уточнив та просив стягнути солідарно з
ОСОБА_7, ОСОБА_4 в користь ПАТ
«Львівобленерго» 25 292,93 грн. вартості не
облікованої електричної енергії
внаслідок порушення ПКЕЕН на поточний
рахунок із спеціальним режимом
використання ПАТ «Львівобленерго».
Вирішити питання судових витрат.

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Львова від 20 червня
2014 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ПАТ
«Львівобленерго» 12 002,66 грн. у
відшкодування збитків завданих
порушенням «Правил користування
електричною енергією для населення» та
214, 60 грн. витрат по оплаті судового
збору. В решті в позові відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_4 та її
представник ОСОБА_5 Вважають його
незаконним та необґрунтованим у
зв'язку з неповнотою встановлення
обставин, які мають значення для
справи, невідповідності висновків суду
обставинам справи та неправильного
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким в задоволенні
позову ПАТ «Львівобленерго» відмовити.
Мотивують тим, що інформація, записана
в Акті за №03675 від 03.10.2012 року, яка була
основою для подачі позову є
недостовірною, оскільки жодного
самовільного підключення до мережі не
було і ніхто з представників
Шевченківського РЕМ ПАТ
«Львівобленерго» незаконного
підключення не знайшов і не бачив.
Згідно вимог Методики правил
перевірки, на момент складання Акту
потрібно було встановити місце
незаконного підключення і
переконатись, що воно існує, а пізніше
складати Акт. Крім цього підключатись
до електричного кабелю, який постійно
знаходиться під напругою неможливою.
Представниками ПАТ «Львівобленерго»
було знайдено провід з електричними
автоматами, який вів від будинку
АДРЕСА_1 через однофазний лічильник до
будинку АДРЕСА_2 і колись
використовувався для будови будинку
АДРЕСА_2. Після проведення нового
кабелю і встановлення трьохфазного
лічильника в новозбудованому будинку
АДРЕСА_2, стара проводка з електричними
автоматами не була демонтована
будівельниками, використовувалась в
тому числі для роботи бетономішалки і
залишилась під сходами цього будинку. З
тих пір нею ніхто не користувався.
Представниками РЕМу видумана
інформація про розгалуження під
сходами, однак цього ніхто не виявив.
Крім цього наголошують на тому, що при
проведенні перевірки будинку АДРЕСА_2
не було власників будинку, тобто
споживачів електроенергії, що теж
суперечить Методиці перевірки, ОСОБА_5
не був уповноважений показувати чужий
будинок. Він не заважав, а навпаки
просив виявити правдиву інформацію і
був здивований, коли дізнався, що АКТ за
№03675 було складено на нього як на
споживача та власника будинку
АДРЕСА_1.

Судом не повно і всебічно
з'ясовано обставини того, чому
працівниками ПАТ було допущено ряд
технічних помилок та сфабриковано дані
про те, що було знайдено місце
незаконного підключення, про власника
будинку, про адресу будинку, який
перевіряється і чому був підроблений
п.8 їхнього примірника Договору №1057/968
від 27 вересня 2003 року між ЗАТ
«Львівобленерго» і ОСОБА_5 на
постачання енергії до будинку
АДРЕСА_1., що свідчить про замовний
характер справи і навмисне
фабрикування даних в Акті №03675. Судом
не було перевірено правильності
нарахування штрафу за начебто
незаконне підключення.

Відповідач ОСОБА_4 не була
присутня при складанні акту, його не
підписувала. Акт підписаний іншою
особою - ОСОБА_5, який не проживає і не
зареєстрований в цьому будинку.
Вказує на те, що ОСОБА_4 не
запрошувалась на засідання 24.10.2012 року
комісії РЕМ по розгляді акта про
порушення ПКЕЕН і не могла відстояти
свою правоту і неправомірність
нарахувань за начебто не обліковану
електроенергію.

При розгляді справи апелянти
доводи апеляційної скарги підтримали.

В запереченнях на апеляційну
скаргу представник позивача просить
апеляційну скаргу відхилити. Рішення
суду першої інстанції залишити без
змін. Звертає увагу на те, що власнику
ОСОБА_5 будинку АДРЕСА_1 05.06.2003 року, як
забудовнику видано технічні умови №
277.115-1158 на трьохфазне підключення
індивідуального житлового будинку
АДРЕСА_1, при цьому за цією адресою один
будинок уже був підключений/ однофазне
підключення/ із відкритим особовим
рахунком № 1057/49. ТУ видано на
новобудову за цією ж адресою. Саме між
ОСОБА_5 як забудовником та між
позивачем було оформлено акт
збереження пломб лічильника № 1017896 від
07.07.2003 року та укладено Договір про
користування електроенергією від
27.09.2003 року і по цьому договору ОСОБА_5
сплачувались рахунки. Про присвоєння
окремого номера новобудові
забудовника ОСОБА_5 в 2008 році - АДРЕСА_2,
наявність договору дарування частини
будинку на користь ОСОБА_8 та поділ
іншої частини будинку подружжям ОСОБА_7
та ОСОБА_4, котрі в подальшому залучені
до справи, як співвласники такого -
ОСОБА_5 позивача не повідомив. Не надали
такої інформації і нові власники
будинку АДРЕСА_2 та лише в процесі
вирішення спору, а саме в 2013 році між
позивачем та ОСОБА_7 укладено окремий
договір на постачання електроенергії.
Про наведені обставини не повідомив
ОСОБА_5 і при складанні акту про
порушення та при розгляді питання на
засіданні комісії, за наслідками якої
нараховано суму збитків. Оскільки
вказаний акт є лише одним із доказів
виявлення порушення, то зазначення у
такому помилково, не з вини працівників
позивача даних про виявлення
порушення у будинку АДРЕСА_1 при
фактичному огляді і виявленні такого
порушення у будинку АДРЕСА_2 та
вказівка на споживача ОСОБА_5 за
наявності інших власників будинку - не
свідчить про безпідставність вимог.
Такі власники залучені судом і мали
можливість спростувати вимоги
позивача, тому їх права не є
порушеними. При вирішенні справи суд
першої інстанції детально з»ясував ці
обставини та дійшов правильного
висновку про стягнення суми збитків з
одного із власників будинку АДРЕСА_2 з
врахуванням наявних у справі доказів
переходу на підставі договору
дарування та судового рішення у
власність відповідачів конкретних
приміщень будинку і що безоблікове
споживання виявлено виключно на
першому та другому поверсі будинку, що
у власності ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_7 не з»явилась,
належно повідомлена про розгляд
справи, про що до справи долучено
розписку про отримання судової
повістки 21.10.2014 року, про причини
неявки не повідомила, тому колегія
суддів вважає можливим продовжувати
розгляд справи у її відсутності , що
відповідає вимогам ч.2 ст. 305 ЦПК
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства , вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції таким вимогам
відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є
співвласниками будинку АДРЕСА_2.
Зокрема, відповідач ОСОБА_4 є
власником 71/100 частин цього будинку із
виділеними в рахунок цієї частики
приміщеннями, що на першому та другому
поверсі будинку, а відповідачу ОСОБА_7
на праві власності належать приміщення
мансарди, які складають 29/100 частин вище
згаданого будинку. Третя особа без
самостійних вимог ОСОБА_5 - чоловік
ОСОБА_4 та батько ОСОБА_7,
зареєстрований та проживає у будинку
АДРЕСА_1 по цій же вулиці є його
співвласником / володіє 19/25.Будинки
мають спільне подвір»я.

Дані обставини визнано відповідачами
та третьою особою та підтверджуютьсмя
долученими до справи копіями
правовстановлюючих документів,
технчними паспортами на будинки
виготовленини ОКП ЛОР «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки» 04
вересня 2008 року, іншими зібраними у
справі доказами та ці обставини в
судовому засіданні ніким з учасників
процесу не оспорювались.

Розпорядженням № 898 від 29.07.2008 року
Шевченківської районної адміністрації
«Про присвоєння поштового номера» саме
за заявою ОСОБА_5 вирішено присвоїти
новий номер АДРЕСА_2, частиною якого, як
власник в подальшому розпорядився
ОСОБА_5 на користь відповідача ОСОБА_7
та частина якого в подальшому була
поділена між ним та дружиною ОСОБА_4,
яка в результаті поділу набула право
власності на решту будинку/ а.с. 97/. Отже
до 2008 року ОСОБА_5 був також власником
будинку, якому вказаним
розпорядженням присвоєно окремий
номер.

При розгляді справи в суді апеляційної
інстанції ОСОБА_5 ствердив, що оплату
за спожиту електроенергію проводив
фактично за два будинки по рахункам
надісланим позивачем. Такі зазначав за
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Про вказані вище зміни у
нумерації будинку АДРЕСА_2 та про
зміну його власників ні колишній
власник, ні теперішні власники
позивача не повідомляли та окремого
договору на користування
електроенергією не укладали. Такий
договір було укладено лише в процесі
вирішення справи в суді з ОСОБА_7 28.10.2013
року /а.с. 178/.

Таким чином, судом першої інстанції
вірно встановлено, що на час виявлення
порушення, облік спожитої енергії на
два будинки позивач проводив за одним
лічильником по договору, стороною в
якому був ОСОБА_5, як власник будинку
АДРЕСА_1

Судом також встановлено, що 03 жовтня 2012
року трьома представниками ПАТ
«Львівобленерго» в присутності ОСОБА_5
виявлено порушення «Правил
користування електичною енергією для
населення»/ далі Правила/ в будинку
АДРЕСА_2. Незважаючи на заперечення в
тому числі факту виявлення порушення,
відповідачі у справі та третя особа
ОСОБА_5 не заперечили, що мова йшла про
порушення, що мало місце на думку
працівників позивача саме у будинку
АДРЕСА_2.

За даними акту про порушення № 03675 від
03.10.2012 року - ОСОБА_5, який був присутній
при подіях і підписав акт і не
проінформував працівників позивача
про правове становище будівлі, що була
об»єктом перевірки, зокрема щодо
наявності інших власників та іншої
поштової адреси. / а.с. 3/.

Оскільки акт про порушення не носить
декларативного характеру, а є одним із
доказів у справі, то суд підставно взяв
такий акт до уваги, як належний
письмовий доказ факту порушень ПКЕЕН.
Помилка, допущена в акті щодо
зазначення адреси об»єкту перевірки та
його власника - викликана наведеними
вище обставинами, а саме не
повідомлення споживача ОСОБА_5 та нових
власників будинку АДРЕСА_2 про ці
обставини.

За даними акту про порушення від
03.10.2012 року - виявлено самовільне
підключення електроустановок до
електричної мережі, що не є власністю
енергопостачальника, поза засобами
обліку електричної енергії, а саме
змонтовано розгалуження
електропроводки від вводу в будинок
під сходами (при вимкненні вихідних
фазних проводів з приладу обліку та
включенні електричного автомата під
сходами, електроенергія присутня на
першому і другому поверсі)./ а.с. 3/.

В цей же день складено Акт обстеження
електроустановок споживача, в яких
також розписався ОСОБА_5 В акті про
порушення №03675 в графі зауваження до
складеного акта ОСОБА_5 зазначив: «Про
даний автомат я не знав, електромережу
будинку прокладали без моєї
присутності. Даним автоматом я не
користувався і ел. енергію платив 100%».
Крім цього, працівниками ПАТ
«Львівобленерго» було складено Схему
електропостачання споживача, який
здійснив порушення ПКЕЕН.

Враховуючи складену працівниками
позивача схему позаоблікового
підключення - на такій позначено врізку
в ввідний кабель з розгалуженням через
автоматичний вимикач. Перелічені вище
акти та схема підписані ОСОБА_5 без
зауважень.

За таких обставин, мотиви апеляційної
скарги про те, що у працівників
позивача не було підстав для
складання акту про порушення по
причині не встановлення місця
незаконного під»єднання до мережі
енергопостачання - є спростованими.

Будучи присутнім на засіданні комісії
РЕМ 24.10.2012 року - ОСОБА_5 також не
повідомив про іншу нумерацію будинку
та інших його власників.

Суд першої інстанції детально
перевірив підстави нарахування суми
збитків та встановив наступні
обставини.

24 жовтня 2012 року комісією
Шевченківського РЕМ ПАТ
«Львівобленерго» прийнято рішення
визначити розмір завданих
протиправними діями споживача збитків
згідно з «Методикою визначення обсягу
та вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією (далі
«Методика…»), яка затверджена
постановою НКРЕ України №562 від 04
травня 2006 року (з наступними змінами і
доповненнями).

З протоколу №03675 засідання комісії
Шевченківського РЕМ ПАТ
«Львівобленерго» від 24 жовтня 2012 року
та доданого до нього розрахунку до
Акту №03675 від 03 жовтня 2012 року
вбачається, що в Акті №03675 від 03 жовтня
2012 року було зафіксовано порушення
ПКЕЕН , яке передбачене п.п.6 п. 3.1
Методики, а тому розрахунок розміру
збитків було проведено за період з 03
жовтня 2009 року по 03 жовтня 2012 року,
тобто за три роки, та розмір завданих
збитків визначено в сумі 25 292,93 грн.

Суд врахував, що відповідно до п. 48
«Правил...» споживач несе
відповідальність згідно із
законодавством за розкрадання
електроенергії у разі споживання
електричної енергії без приладів
обліку.

Згідно з п.3.3. «Методики...» розрахунок
вартості необлікованої електричної
енергії здійснюється:

за добовою величиною розрахункового
споживання електричної енергії;

за тарифами (цінами) для населення, що
діяли в період, за який розраховується
розмір вартості необлікованої
електричної енергії;

за кількістю днів:

у разі самовільного підключення
споживачем електроустановок
струмоприймачів або проводів до
електричних мереж енергопостачальника
- із дня набуття споживачем права
власності на електроустановку чи права
користування електроустановкою або із
дня здійснення останньої технічної
перевірки електричної мережі, до якої
було здійснене самовільне підключення,
але не більше сумарної кількості днів
за дванадцять календарних місяців, що
передували дню виявлення порушення, та
до усунення порушення.

Оскільки при розгляді справи не було
здобуто достовірних та об'єктивних
доказів того, що самовільне
підключення електроустановок в
будинку АДРЕСА_2 було здійснено поза
приладами обліку до електричної
мережі, яка не є власністю
енергопостачальника, суд дійшов
висновку про стягнення збитків, які
були заподіяні внаслідок порушення
«Правил…», за період, що не перевищує
дванадцять місяців.

Як видно з долученого до справи
розрахунку, розмір таких збитків за
дванадцять місяців становить 12 002,66
грн.

З врахуванням того, що судом також
встановлено на підставі вказаних вище
доказів, що власником приміщень
будинку АДРЕСА_2, де фактично виявлено
позаоблікове споживання електричної
енергії, є відповідач ОСОБА_4, а
відповідачу ОСОБА_7 належать на праві
власності приміщення мансарди, до
якого порушення немає відношення, тому
дійшов правильного висновку про те, що
обов'язок по відшкодуванню збитків,
завданих порушенням «Правил...»,
повинен бути покладений лише на
відповідача ОСОБА_4., як власника цієї
частини будинку.

Факт відсутності особи при складанні
Акту про порушення та інших документів,
на які послався суд, а також факт
відсутності останньої на засідання
комісії Шевченківського РЕМ - не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції, оскільки в
процесі розгляду справи особа вправі
була подати будь-які докази у
спростування доказів, наданих
позивачем, в тому числі письмових при
складанні яких не була присутня, однак
таких суду не подала.

При розгляді справи за апеляційною
скаргою відповідач ОСОБА_4 дала
пояснення, які зводяться до того, що
взагалі не обізнана з жодними
обставинами щодо під»єднання до
мережі енергопостачання будинку як «
АДРЕСА_1» так і АДРЕСА_2» , співвласником
якого вона є до мережі
енергопостачання. Водночас не
заперечила використання
бетономішалки при будівництві нового
будинку та використання в процесі
будівництва енергомережі до будинку
АДРЕСА_1.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про
безпідставність апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим і підстав
для його скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304,п.1 ч. 1 ст. 307, 308, п.1
ч.1 ст. 314, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та її
представника ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 20 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий

Судді