Справа №
№ провадження 2/521/6711/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 25» вересня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання
Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання
особи знести самочинно збудований
будинок, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.
Одеси звернувся представник
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради з позовною
заявою до ОСОБА_2 про зобов'язання особи
знести самочинно збудований будинок,
мотивуючи це тим, що позивачем було
встановлено самовільне будівництво
відповідачем ОСОБА_2 житлового будинку
загальною площею 120 кв.м., здійснення
самочинно, без узгодженої у
встановленому законом порядку
проектно -правової документації за
адресою : АДРЕСА_1, про що складено
відповідний акт від 09.березня 2010 року,
який відповідачем залишено без
належного реагування. Приймаючи до
уваги, що відповідачем по справі ОСОБА_2
добровільно зазначені порушення
усунуті не були, позивач звернувся до
суду із даним позовом на підставі
положень ст. 376 ЦК України.

У судовому засіданні представник
позивача Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради
підтримав позовні вимоги, на
обґрунтування яких послався на
обставини, викладені у позовній заяві
та просив задовольнити позов в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник
заперечували проти задоволення
поданого позову, за мотивами
зафіксованими технічними засобами
фіксації процесу та просили відмовити
у задоволенні поданої заяви.

Мотиви та додаткові доводи сторін,
учасників процесу зафіксовано
технічними засобами фіксації процесу.

Дослідивши докази по справі та
заслухавши пояснення сторін, суд
вважає, що позов Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради до
ОСОБА_2 про знесення самочинно
збудованої літньої кухні є
безпідставним та задоволенню не
підлягає.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Таким чином з врахуванням вказаної
норми, та встановленого Законом
України «Про архітектурну діяльність»,
Законом України «Про планування і
забудову територій», «Положення про
порядок надання дозволу на виконання
будівельних робіт», затв. наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 05.12.2000, «Положення про
порядок реконструкції вбудованих,
вбудовано-прибудованих та
прибудованих приміщень у м. Одесі»,
затв. рішенням Одеської міської ради №
2153-ХХІІІ від 17.04.2001 року, суд не вбачає
факту проведення незаконного
будівництва встановленим.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у
разі істотного відхилення від проекту,
що суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Знесення нерухомості, збудованої з
істотним відхиленням від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотним
порушенням будівельних норм і правил (у
тому числі за відсутності проекту),
можливе лише за умови, що неможлива
перебудова нерухомості відповідно до
проекту або відповідно до норм і
правил, визначених державними
правилами та санітарними нормами, або
якщо особа, яка здійснила (здійснює)
будівництво, відмовляється від такої
перебудови.

В інших випадках суд за позовом
відповідного державного органу чи
органу місцевого самоврядування може
на підставі частини сьомої статті 376 ЦК
зобов'язати забудовника здійснити
перебудову житлового будинку, будівлі,
споруди або іншого об'єкта нерухомості,
який побудовано чи будується з
істотними відхиленнями від проекту або
з істотним порушенням основних
будівельних норм і правил, у тому разі,
коли таке будівництво суперечить
суспільним інтересам, порушує права
інших осіб, коли порушення будівельних
норм і правил є істотним, а також є
технічна можливість виконати
перебудову.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

В силу статей 58, 59 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування. Суд не бере до уваги
докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Ці данні встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Звертаючись до суду для задоволення
позову про зобов'язання ОСОБА_2 за свій
рахунок знести самочинно збудований
житловий будинок загальною площею 120
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, позивач повинен був довести
одну з трьох обставин встановлену ч. 7
ст. 376 ЦК України, а саме, що проведена
реконструкція:

1) суперечить суспільним інтересам;

2) порушує права інших осіб;

3) має місце істотне порушення
будівельних норм і правил.

І тільки у разі доведення позивачем та
встановлення судом одного з цих трьох
фактів можливе винесення рішення суду
про задоволення позову про
зобов'язання особи, яка здійснила
(здійснює) будівництво, провести
відповідну перебудову.

Як встановлено у судовому засіданні,
ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси у цивільній справі №2/3928/08
визнано мирову угоду, укладену між
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на реконструйовані
житлові будівлі та заборону у
здійсненні перешкод у користуванні
власністю, зустрічною позовною заявою
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на реконструйовані житлові
будівлі, за якою:

1. ОСОБА_3 визнає за ОСОБА_2 право
власності на реконструйовані
домоволодіння: будинок АДРЕСА_1,
зазначений літерою «А», який
складається з: 1- коридор, площею 6.8 кв.м.;
2 - кухня, площею 10,3 кв.м.; 3 - жила, площею
17,4 кв.м.; 4 - жила, площею 17,0 кв.м.; 5 -
туалет, площею 2.6 кв.м.; 6 - ванна, площею
2,8 кв.м. Всього по дому: загальна площа -
56,9 кв.м.; житлова площа - 34,4 кв.м.;
підсобна площа - 22,5 кв.м.; та будівлі,
зазначену літерою «Б» - сарай, літерою
-«І» - мостіння, та « 1,2,3» - огорожа,
розташовані на земельній ділянці,
розміром 885 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1,
згідно з Технічним паспортом на
житловий будинок індивідуального
житлового фонду за адресою АДРЕСА_1,
виданого КП «ОМБТІ та РОН» 23.08.2007 року,
та Технічним висновком про можливість
збереження та подальшої експлуатації
самочинних будівель на земельній
ділянці за адресою: АДРЕСА_1, виданого
10.12.2007 року ПП ОСОБА_4. (Держліцензія
НОМЕР_1 від 28.09.2005 року).

2. ОСОБА_3 визнає за ОСОБА_2 право
користування земельною ділянкою,
площею 885 кв. м., на якій знаходяться
будівлі, зазначені у вищевказаному
Технічному паспорті літерами: «А», «Б»,
а також - «І»- мостіння та « 1,2,3»-
огорожа, розташованою за адресою:
АДРЕСА_1

3. ОСОБА_2 визнає за ОСОБА_3 право
власності на реконструйовані будівлі:
житловий будинок, Літера «А», в склад
якого входить: 1 веранда, площею - 10,4
кв.м.; 2.кухня, площею - 12,8 кв.м.; 3.ванна,
площею - 4,0 кв.м.; 4.коридор, площею - 0,8
кв.м.; 5.туалет, площею - 1,1 кв.м.; 6.жила,
площею - 16,1 кв.м.; 7.жила, площею - 16,1 кв.м.,
7. жила, площею - 8,3 кв.м.; 8. жила, площею -
16,7 кв.м.; 9.котельня - 1,4 кв.м. Всього по
будинку, літ. «А» загальна площа - 71,6
кв.м., житлова площа -41,1 кв.м., підсобна
площа - 30,5 кв.м., Літера «Б» - гараж,
площею 25.4 кв.м., Літера «В» - сарай,
площею 25,1 кв.м., Літера «Г» - сарай,
площею 4,2 кв.м., Літера «Е» - сарай,
площею 12,1 кв.м., Літери «№№ 1-5» -
огорожа, Літера «І» - мостіння
асфальтом,; площею 162,5 кв.м., Літера «Д» -
вбиральня, площею 0,9 кв.м., розташовані
за адресою: АДРЕСА_2, відповідно з
Технічним паспортом на житловий
будинок індивідуального житлового
фонду по АДРЕСА_2, виданим КП «ОМБТІ та
РОН» 05.07.2007 та Технічним висновком про
можливість збереження та ввода в
експлуатацію самочинних будівель на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2.

4. ОСОБА_2 визнає за ОСОБА_3 право
користуванняземельною ділянкою,
площею 815 кв.м., на якій розташовані
будівлі, зазначені у вищевказаному
Технічному паспорті літерами: «А», «Б»,
«В», «Г», «Е», «Д», «№№ 1-5», «І»,
розташованою за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, на підставі зазначенного
судового рішення ОСОБА_2 є власницею
спірного будинку.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, в яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини

Згідно висновку №05-11/12
будівельно-технічного дослідження за
заявою ОСОБА_2 про відповідність
реконструйованого житлового будинку
за адресою: АДРЕСА_1 діючим будівельним
нормам, житловий будинок на земельній
ділянці за адресою АДРЕСА_1 відповідає
основним діючим будівельним та
пожежним нормам; будівля може бути
введено до експлуатації.

Відповідно до висновку Управління
архітектури та містобудування по
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність від
11.10.2013 року №01-11/2919-1639пр-М, наданий на
розгляд проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність гр. ОСОБА_2, за адресою
АДРЕСА_1, для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), управлінням
архітектури та містобудування
погоджений.

Окрім зазначеного, відповідно до
рішення Одеської міської ради від
16.04.2013 року № 3342-УІ «Про надання дозволу
громадянам на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у м. Одесі, ОСОБА_2 був наданий
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки).

Крім того, Управління архітектури та
містобудування згідно з висновками №
01-15/3188-1100пр-М від 19.11.2012 року,
доповненням до даного висновку
№01-11/175-98пр-М від 29.01.2013 року та
вищевказаним рішенням Одеської
міської ради від 16.04.20013 року № 3342-VІ
погоджено надання ОСОБА_2 у власність
земельної ділянки, площею 0,0827 га, за
адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Таким чином, судом критично ставиться
до пояснень представника позивача, та у
судовому засіданні не знайшло
підтвердження істотне відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
або істотне порушення відповідачем
будівельних норм і правил

Згідно зі ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатись своєю
власністю. При цьому власник,
здійснюючи свої права, зобов'язаний не
завдавати шкоди навколишньому
середовищу, не порушувати права та
охоронювані законом інтереси громадян,
юридичних осіб і держави.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з п. 1 ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно до положень ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених позовних
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

За наведених підстав в задоволенні
позову Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради до
ОСОБА_2 про зобов'язання особи знести
самочинно збудований будинок слід
відмовити за безпідставністю та
необґрунтованістю позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 16, 317,
383, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 208, 209, 212, 213-215,
217, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання
особи знести самочинно збудований
будинок - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Малиновського
районного суду міста Одеси апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
А.П. ЦЕЛУХ