Провадження № 2п/263/71/2014
Справа №
09 жовтня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Маріуполя Донецької області у складі
головуючого судді Степанової С.В, при
секретарі Соколової О.Б., за участю
представників відповідача ОСОБА_1,
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Маріуполя заяву представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
Жовтневим районним судом м. Маріуполя 27
травня 2013 року по провадженню № 226376913
ухвалено заочне рішення, яким позов
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості задоволено та стягнуто
з ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» заборгованість за кредитним
договором № Д098АА-208.07.2 від 26.10.2007 року в
загальному розмірі 270 259 грн. 24 коп.; за
кредитним договором № Д098АА-210.07.2 від
26.10.2007 року в загальному розмірі 585 524
грн. 24 коп.; за кредитним договором №
Д098АА-222.07.2 від 13.11.2007 року в загальному
розмірі 700 077 грн. 93 коп., судовий збір у
розмірі 3 441 грн., а всього стягнути 1 559
302 грн. 50 коп. Ухвалою від 03.06.2013 року
було виправлено описку у сумі
стягнення, а саме замість « 585524,24 грн.»
На вказане рішення представником
відповідача подано заяву про перегляд
заочного рішення. В заяві вказав, що
відповідач не був повідомлений про час
та місце розгляду справи. Крім того,
вважав, що банк звернувся до суду з
позовом із спливом трирічного строку
позовної давності, оскільки право на
подачу позову виникло у позивача ще у
жовтні 2009 року, саме коли відбулося
прострочення щомісячних платежів.
Також, суд не застосував до спірних
правовідносин положення статей 11, 18
Закону України «Про захист прав
споживачів» щодо несправедливих умов
договору та не реалізував автомобілі
відповідача у рахунок погашення
Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні підтримала заяву
про перегляд заочного рішення та
просила його скасувати, а справу
призначити на новий розгляд. Суду
додатково пояснила, що вона є дружиною
відповідача ОСОБА_3, за місцем його
реєстрації проживає його мати та це
вона могла отримувати за нього поштову
кореспонденцію. ОСОБА_3 працює водієм.
Представник відповідача ОСОБА_1, у
судовому засіданні підтримала заяву
про перегляд заочного рішення та
просила його скасувати, а справу
призначити на новий розгляд. Суду
додатково пояснила, що позову до суду з
приводу несправедливих умов договору
не подавали. Чому відповідач, будучи
присутнім у судовому засіданні в
лютому 2013 року не надав заяву про
застосування строку позовної давності
та не уклав договір на представлення
його інтересів, пояснити не змогла.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення був повідомлений у
встановленому законом порядку, шляхом
направлення поштового повідомлення.

Суд, вислухавши пояснення
представників відповідача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що заочне
рішення ухвалено законно та
обґрунтовано, підстав для його
скасування не вбачається за наступними
підставами.

Згідно з ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Розглядаючи першу умову для скасування
заочного рішення судом встановлено, що
місце реєстрації проживання
відповідача: АДРЕСА_1. Судова повістка
про виклик до суду була отримана ОСОБА_3
24.04.2013 року згідно поштового
повідомлення. (а.с. 78). Крім того, як
вбачається з журналу судового
засідання від 28.02.2013 року, ОСОБА_3 був
обізнаний про те, що в Жовтневому
районному суду м. Маріуполя перебуває в
провадженні справа за позовом ПАТ
«Родовід Банк» до нього про стягнення
заборгованості, мав можливість подати
заяву про застосування строку позовної
давності до позовних вимог банку, та
справа була відкладена саме для
вирішення спору мирним шляхом, але як
вбачається з копії паспорта
відповідача для виїзду за межи України,
відповідач 05.03.2013 року виїхав за межи
України, що може свідчити про небажання
відповідача сплачувати борг за
кредитними договорами, або про
затягування розгляду цього питання в
суді.(а.с. 57-58)

Згідно ст. 74 ЦПК України, у разі
ненадання особами, які беруть участь
у справі, інформації щодо їх адреси,
судова повістка надсилається фізичним
особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Згідно ст. 76 ЦПК України, судові
повістки, адресовані фізичним особам,
вручаються їм під розписку, а юридичним
особам - відповідній службовій особі,
яка розписується про одержання
повістки. Розписка про одержання
судової повістки з поміткою про дату
вручення в той самий день особами,
які її вручали, повертається до суду.

Суд не бере доводи представника
заявника про те, що відповідач був за
межами м. Маріуполя, тому не міг
отримати судову повістку, оскільки як
передбачено статтями 74 та 76 ЦПК
України, суд у встановленому законом
порядку повідомив відповідача. Крім
того, відповідач був обізнаний про
наявність у нього трьох кредитів та
знав про необхідність виконання вимог
кредитних договорів та міг передбачати
подання позову до нього з приводу їх
невиконання.

Таким чином, суд вважає, що відповідач
був належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України
відповідач у своїй заяві про перегляд
заочного судового рішення повинен
зазначити такі обставини та такі
докази на їх підтвердження, що якби
вони були відомі суду при ухваленні
заочного рішення, суд прийшов би до
іншого висновку, ухвалив би принципово
інше рішення.

Так представник заявника зазначив, що
сплив строк позовної давності, але суд
вважає, що оскільки строк дії кредитних
договорів, укладених позивачем з
відповідачем, закінчувався у жовтні та
листопаді 2010 року, та у зв'язку з
намаганням позивача та відповідача
вирішити спір в позасудовому порядку,
про що зазначено в самої заяви
представника відповідача про перегляд
заочного рішення про те, що до 25.02.2011
року відповідач намагався в
позасудовому порядку врегулювати спір,
а позивач звернувся до суду у січні 2013
року, тому строк позовної давності не
пропущений.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що обставини, на які
посилався представник відповідача як в
заяві так і в суді, не можуть бути
підставами для скасування заочного
рішення, оскільки відповідачем також
не наведено доказів того, що умови
укладених з ним договорів були
несправедливими та з цього приводу
відповідач не звертався до суду з
відповідним позовом.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що заява про перегляд
заочного рішення є не обґрунтованою, а
тому відсутні підстави для її
задоволення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України,

У Х В А Л И
В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_3
- ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, залишити без
задоволення.

Заочне рішення суду по провадженню №
226376913 від 27 травня 2013 року відповідно
до ч. 4 ст. 231 ЦПК України може бути
оскаржене в загальному порядку,
встановленому Цивільним процесуальним
Кодексом України, тобто шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом 10
днів з дня отримання його копії, при
цьому строк на апеляційне оскарження
рішення починає відраховуватися з
дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Суддя
С.В. Степанова