Справа № 524/8339/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.06.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Середа А.В.

з участю секретаря - Кот А.А., -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зміну черговості
отримання права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
вищевказаним позовом. В позові та
доповненні до позову зазначала, що в 1991
році, коли їй виповнилось сім років, її
мати, ОСОБА_2 почала жити однієї сімєю з
ОСОБА_5 та переїхала жити до нього в
АДРЕСА_1.

В 2007 році її мати та ОСОБА_5
зареєстрували свій шлюб офіційно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Вказувала, що вона почала проживати з
померлим ОСОБА_5 однією сім»єю в якості
падчерки останнього.

Вказувала, що в 2002 році вона вийшла
заміж, але не втратила зв'язку з сім»єю
її матері та ОСОБА_5 до самої його
смерті.

Зазначала, що вважає себе спадкоємцем 4
черги за законом.

Вказувала, що має підстави просити суд
надати їй право на спадкування після
померлого ОСОБА_5 разом зі спадкоємцями
першої черги, виходячи з наступного.

У 2004 році ОСОБА_5 переніс ішемічний
інсульт (інфаркт мозку), в результаті
чого він став погано рухатися,
пересувався лише по домоволодінню у
разі нагальної потреби з паличкою або
за умови надання сторонньої допомоги.

Тяжка хвороба ОСОБА_5 вимагала великих
матеріальних затрат на лікування яких
він не мав та самостійно собі
забезпечити вже не міг. З цього часу
вона почала допомагати матері
матеріально та по господарству, а також
у догляді за ОСОБА_5

Внаслідок перенесеного інсульту,
ОСОБА_5 систематично лікувався, щороку
перебував на стаціонарному та
амбулаторному лікуванні, а у 2007 році
йому спочатку була присвоєна III група
інвалідності, а згодом II групу
інвалідності.

Вказувала, що хвороба останнього
прогресувала і вже у 2011 р. він був
повністю прикутий до ліжка перебував в
безпорадному стані та потребував
постійної сторонньої допомоги та
догляду.

Зазначала, що протягом всього часу
хвороби ОСОБА_5 вона з почуття подяки за
його увагу до неї в дитинстві,
регулярно, разом з матір'ю матеріально
забезпечувала ОСОБА_5 необхідним:
коштами, ліками, продуктами харчування,
також особисто доглядала за ним,
підтримувала його морально.

Вказувала, що останні два роки його
життя вона регулярно перебувала поряд
з ОСОБА_5 та забезпечувала його догляд,
також з власного сімейного бюджету
вона з своїм чоловіком виділяли кошти
на матеріальну підтримку матері в
придбанні ліків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, заповіту не
залишив, і по його смерті відкрилась
спадщина.

Зазначала, що від першого шлюбу, ОСОБА_5
мав дві доньки: ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які
разом з її матір'ю ОСОБА_2 є
спадкоємцями першої черги.

Вказувала, що жодна з доньок ОСОБА_5 від
першого шлюбу, своєму батькові ані до
хвороби ані під час її - не допомагали,
догляд за ним не здійснювали та
повністю усунулись від обов'язку по
утриманню рідного батька, коли він був
в безпорадному стані та потребував
сторонньої допомоги.

З огляду на викладене, вважає за
можливе просити суд змінити її
черговість одержання права на
спадкування після ОСОБА_5, як
спадкоємиці четвертої черги та надати
їй право на спадкування після
померлого ОСОБА_5 разом зі спадкоємцями
першої черги.

Просила суд ухвалити рішення, яким
надати їй, ОСОБА_1, право на
спадкування після померлого ОСОБА_5
разом зі спадкоємцями першої черги.

В судовому засіданні позивач та її
представник адвокат ОСОБА_6 на позовних
вимогах наполягали за обставин
викладених в описовій частині позову,
просили суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, та її представник
ОСОБА_7, проти позову не заперечували.
Просили суд позов задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 - «Приватна юридична агенція
Яблонської» в особі адвокатів ОСОБА_8
та ОСОБА_9 проти позову заперечували, а
саме :

Вказували, що позивач у 2002 році вийшла
заміж, тобто з цього часу не проживала
разом із спадкодавцем. Таким чином,
факт проживання із спадкодавцем однією
сім'єю протягом п'яти років до часу
відкриття спадщини є недоведеним,
суперечливим.

Звертали увагу суду, що 18.12.2013 року
набрало чинності рішення
Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 13 листопада 2013
року, винесене за розглядом цивільної
справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення від права на
спадщину . Даним Рішенням було
відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні
позову.

Вказували, даним судовим рішенням
встановлено, що спадкоємці першої
черги ОСОБА_5 - ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3,
прийняли спадщину звернувшись в
передбачений законом строк до
нотаріуса з заявами про прийняття
спадщини, що визнано сторонами та на
підставі ст. 61 ЦПК України не потребує
доказування.

Зазначали, що ОСОБА_2 могла і
забезпечувала належне утримання
спадкодавця, який перебував в
безпорадному стані із-за тяжкої
хвороби, виконуючи свої обов'язки щодо
нього, як дружини, в силу ст. 75 СК
України, що чоловік та дружина повинні
матеріально підтримувати один одного.
До відповідачів як до своїх дітей він
за допомогою не звертався, і вона теж.

Вказували, що позивач не надала до суду
докази звернення із заявою про
прийняття спадщини, не зазначила
навіть, що такі обставини мали місце,
хоча діючим законодавством,
встановлюється строк на прийняття
спадщини у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини,
тобто з моменту смерті. ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначали, що позивачем пропущений
строк для звернення з такою заявою до
нотаріальної контори та не виконано
елементарних вимог законодавства
України щодо прийняття спадщини.

Вважають, що даний позов є ніщо іншим,
як намагання позивача та її матері
відповідача ОСОБА_2 затягнути
отримання відповідачами по справі
ОСОБА_3, ОСОБА_4, свідоцтв про право на
спадщину після померлого ОСОБА_5

Просили суд ухвалити судове рішення,
яким в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 про зміну черговості
отримання права на спадкування -
відмовити за його безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, які
приймали участь у розгляді справи їх
представників, свідків ОСОБА_12 та
ОСОБА_13, які підтвердили факт допомоги
позивачем ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_2
при догляді за ОСОБА_5

Давши аналіз та оцінку наданим доказам,
співставивши хронологію подій та
обставин - знаходить, що позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
зміну черговості отримання права на
спадкування - не підлягають до
задоволення за наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що
відповідно до ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» № 7
від 30.05.2008 року при вирішенні спору про
право на спадщину осіб, які проживали
зі спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини (четверта черга спадкоємців
за законом), судам необхідно
враховувати правила частини другої
статті 3 СК про те, що сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки. Зазначений
п'ятирічний строк повинен виповнитися
на момент відкриття спадщини і його
необхідно обчислювати з урахуванням
часу спільного проживання зі
спадкодавцем однією сім'єю до набрання
чинності цим Кодексом.

Встановлено, що в своєму позові позивач
вказує, що у 2002 році вийшла заміж та
проживала за місцем проживання свого
чоловіка. Тобто з зазначеного моменту,
вона не проживала разом із
спадкодавцем.

Таким чином, факт проживання із
спадкодавцем однією сім'єю протягом
п'яти років до часу відкриття спадщини
є на думку суду - недоведеним.

Встановлено, що 18.12.2013 року набрало
чинності рішення Кременчуцького
районного суду Полтавської області від
13 листопада 2013 року, ухвалене за
розглядом цивільної справи за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
від права на спадщину. Вказаним судовим
рішенням було відмовлено ОСОБА_2 в
задоволенні позову.

Вказаним рішенням встановлено, що
спадкоємці першої черги ОСОБА_5 -
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, прийняли
спадщину звернувшись в передбачений
законом строк до нотаріуса з заявами
про прийняття спадщини, що визнано
сторонами та на підставі ст. 61 ЦПК
України не потребує доказування.

Також, встановлено, що ОСОБА_2 могла і
забезпечувала належне утримання
спадкодавця, який перебував в
безпорадному стані із-за тяжкої
хвороби, виконуючи свої обов'язки щодо
нього, як дружини, в силу ст. 75 СК
України, що чоловік та дружина повинні
матеріально підтримувати один одного.
До відповідачів як до своїх дітей він
за допомогою не звертався, і позивач
теж.

Таким чином, в судовому засіданні, при
розгляді вказаної справи, не знайшли
підтвердження твердження ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, щодо неналежного ставлення
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 до свого
батька, умисне ненадання йому
матеріальної допомоги, а також те, що
він дійсно не був забезпечений такою
матеріальною допомогою, перебуваючи у
безпорадному стані.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що позивач не зазначала у
позові про те, що вона своєчасно
зверталась до Третьої кременчуцької
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини у строк,
встановлений ст. 1270 ЦК України в термін
у шість місяців, який починається з
часу відкриття спадщини, тобто з
моменту смерті ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Тобто позивачем, на думку суду, був
необґрунтовано та без поважних причин
пропущений строк для звернення з такою
заявою до нотаріальної контори, а в
разі її відмови - до суду, про його
поновлення.

Крім того встановлено, що згідно
відповіді Третьої кременчуцької
державної нотаріальної контори від
25.04.2014 року № 1232/02/14, позивач ОСОБА_1
зверталась із письмовою заявою саме
18.04.2014 року, шляхом направлення
останньої на адресу нотаріальної
контори - поштою.

До нотаріальної контори особисто не
з'являлась, як того вимагає порядок
оформлення спадщини, тому у відповіді
держаного нотаріуса зазначено, що
прийняти від ОСОБА_1 заяву про
прийняття спадщини після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 немає можливості.

Встановлено, що в постанові державного
нотаріуса про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 14.05.2014 року,
виданій ОСОБА_1, згідно з Законом
України «Про нотаріат», зазначено, що
оскільки ОСОБА_1 не подала до
нотаріальної контори в установлений
законом шестимісячний строк заяву про
прийняття спадщини, у неї відсутній
факт постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, не надані документи, що
підтверджують родинні стосунки та інші
відносини зі спадкодавцем ОСОБА_5 -
видати свідоцтво про право на спадщину
не вбачається за можливе.

З огляду на вказане суд вбачає, що
державним нотаріусом було встановлено
такі правові перешкоди прийняття
спадщини позивачем ОСОБА_1 як, -

1) пропущення строку на звернення до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини;

2) відсутність доказів проживання
однією сім'єю із спадкодавцем;

3) відсутність доказів проживання із
спадкодавцем протягом п'яти років на
момент його смерті.

Відповідно до п. 9 листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» №
24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року при встановленні
судами факту проживання зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до дня смерті (четверта
черга спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати положення ст. 3
СК, відповідно до якої сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки, а також те,
що сім'я створюється на підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Період спільного проживання ОСОБА_1
разом із спадкодавцем ОСОБА_5 припадає
на чинність Кодексу про шлюб та сім'ю
України, 1969 р., що втратив чинність 2004
року. Даний законодавчий акт взагалі не
розглядає як сімейні відносини осіб
без реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст. 2 Кодексу про шлюб та
сім'ю України цей Кодекс встановлює
порядок і умови одруження, регулює
особисті і майнові відносини, які
виникають в сім'ї між подружжям, між
батьками і дітьми, між іншими членами
сім'ї, відносини, які виникають у
зв'язку з усиновленням, опікою та
піклуванням, прийняттям дітей на
виховання, порядок і умови припинення
шлюбу, порядок реєстрації актів
громадянського стану.

Згідно ч. 2,3 ст. 13 цього Кодексу права і
обов'язки подружжя породжує лише шлюб,
укладений у державних органах
реєстрації актів громадянського стану.

Таким чином, на думку суду, в судовому
засіданні не встановлено факту
проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як
чоловіка та дружини в період до
укладення офіційного шлюбу у 2007 році.

ОСОБА_5 не являвся за життя опікуном
ОСОБА_1, не всиновлював її і як
наслідок, не можна вважати ОСОБА_1
падчеркою ОСОБА_5

Також не має підстав для визнання
позивача такою, що проживала однією
сім'єю із спадкодавцем.

Тому, ОСОБА_1 не може належати до
четвертої черги спадкоємців після
померлого ОСОБА_5

Відповідно до п. 5.2 листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» №
24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року черговість
одержання права на спадкування може
бути змінена шляхом договору між
спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч.
1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду
(ч. 2 ст. 1259 ЦК).

Судовий порядок зміни черговості
застосовується на підставі
задоволення позову спадкоємця
наступних черг до спадкоємців тієї
черги, які безпосередньо закликаються
до спадкування. Право на пред'явлення
позову про зміну черговості
спадкування мають лише спадкоємці за
законом.

Підставами для задоволення такого
позову є сукупність наступних
юридичних фактів, встановлених у
судовому порядку: 1) здійснення опіки
над спадкодавцем, тобто надання йому
нематеріальних послуг (спілкування,
поради та консультації, поздоровлення
зі святами); 2) матеріальне забезпечення
спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої
допомоги спадкодавцеві, тобто такої
допомоги, яка має матеріалізоване
вираження, - прибирання приміщення,
приготування їжі, ремонт квартири; 4)
тривалий час здійснення дій,
визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний
стан спадкодавця, тобто такий стан, під
час якого особа неспроможна самостійно
забезпечувати свої потреби, викликаний
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом. Для задоволення позову
необхідна наявність всіх п'яти
вищезазначених обставин.

Судом при розгляді справи по суті,
вказані обставини не встановлені.

Підстав для зміни черговості отримання
права на спадкування позивачем - не
вбачається, тому позовні вимоги не
підлягають до задоволення в повному
обсязі.

При розподілі судових витрат, суд
керувався ст. 88 ЦПК України, та прийшов
до висновку, про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 3900 грн. витрат
пов'язаних із отриманням правової
допомоги.

Інших доказів, що підтверджують доводи
позивача, щодо задоволення позову, суду
не надано і суд їх не встановив.

Керуючись ст.ст. 14, 57-59, 88, 208, 209, 212-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 1263-1265, 1270 ЦК України,
Законом України «Про нотаріат»,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008 року №7 «Про судову
практику в справах про спадкування»
суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зміну
черговості отримання права на
спадкування - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 3900 грн. витрат
пов'язаних із отриманням правової
допомоги.

Повний текст рішення буде виготовлений
23.06.2014 року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного Суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення суду було постановлено
без участі особи, яка його оскаржує
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: