Справа № 2/331/4/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя
в складі:

головуючого - судді
- Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі
- Постарнак М.М.,

за участю
представників:

позивача
- Циганкової Т.О.,

відповідача
- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Запоріжжі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, третя
особа: ОСОБА_4 про звернення стягнення
на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2011 року Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк "ПриватБанк" звернулося до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3 про
звернення стягнення за кредитним
договором № ZPJKGK від 04 серпня 2008
року та виселення.

В обґрунтування позовних вимог
зазначило, що 4 серпня 2008 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір №
ZPJKGK, за умовами якого позивач
надав відповідачу кредит у розмірі
49745,87 доларів США зі сплатою відсотків
в розмірі 15 % річних з кінцевим терміном
повернення 04.08.2018 р.

04.08.2008 р. для забезпечення виконання
зобов`язань відповідача за кредитним
договором № ZPJKGK від 04.08.2008 р., між
ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником
якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3
було укладено договір іпотеки №
ZPJKGK, згідно з умовами якого
відповідач на добровільних засадах
передав в іпотеку банку об'єкт
нерухомості, що належить відповідачу
ОСОБА_3 на праві власності, а сам:
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 38,87
кв.м..

Відповідач ОСОБА_3 не виконує умови
укладеного кредитного договору щодо
своєчасного погашення кредиту, у
зв`язку з чим станом на 05 липня 2011 року
у нього утворилась заборгованість в
розмірі 78309,88 доларів США, що в
гривневому еквіваленті за офіційним
курсом НБУ станом на 05.07.2011р. (1 долар США
- 7,9715 грн.) становить 624247,21 грн., яка
складається з: заборгованості за
кредитом - 44460,46 доларів США, що в
гривневому еквіваленті за офіційним
курсом НБУ станом на 05.07.2011р. (1 долар США
- 7,9715 грн.) становить 354416,56 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 14096,89 доларів
США, що в гривневому еквіваленті за
офіційним курсом НБУ станом на 05.07.2011р.
(1 долар США - 7,9715 грн.) становить 112373,36
грн., заборгованості по комісії за
користування кредитом - 3306,98 доларів
США, що в гривневому еквіваленті за
офіційним курсом НБУ станом на 05.07.2011р.
(1 долар США - 7,9715 грн.) становить 26361,59
грн., пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до договору - 12686,63
доларів США, що в гривневому
еквіваленті за офіційним курсом НБУ
станом на 05.07.2011р. (1 долар США - 7,9715 грн.)
становить 101131,47 грн., штрафу (фіксована
частина) - 31,37 доларів США., що в
гривневому еквіваленті за офіційним
курсом НБУ станом на 05.07.2011р. (1 долар США
- 7,9715 грн.) становить 250,06 грн., штрафу
(процентна складова) - 3727,55 доларів США.,
що в гривневому еквіваленті за
офіційним курсом НБУ станом на 05.07.2011р.
(1 долар США - 7,9715 грн.) становить 29714,17
грн.

На підставі викладеного, просить суд в
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_3 перед ПАТ КБ „ПриватБанк" за
кредитним договором № ZPJKGK від 04
серпня 2008 року в сумі 624247 (шістсот
двадцять чотири тисячі двісті сорок
сім) гривень 21 копійок, яка складається
з: заборгованості за кредитом - 354416,56
грн. (триста п'ятдесят чотири тисячі
чотириста шістнадцять гривень 56 коп.);
заборгованості за відсотками за
користування кредитом - 112373,36 грн. (сто
дванадцять тисяч триста сімдесят три
гривні 36 коп.); заборгованості з комісії
- 26361,59 грн. (двадцять шість тисяч триста
шістдесят одна гривень 59 коп.);
заборгованості з пені - 101131,47 грн. (сто
одна тисяча сто тридцять одна гривень 47
коп.); штрафу (фіксована частина) - 250,06
грн. (двісті п'ятдесят гривень 06 коп.);
штрафу (процентна складова) - 29714,17 грн.
(двадцять дев'ять тисяч сімсот
чотирнадцять гривень 17 коп.): - звернути
стягнення на квартиру загальною площею
38,87 кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаної
квартири ПАТ КБ Банк «ПриватБанк» (49094,
м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна
Перемоги, буд. 3 50, ) з
укладенням від імені ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, із отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, а також наданням ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу;
виселити ОСОБА_3 та інших осіб, які
зареєстровані і проживають у квартирі
АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного
обліку у Відділі у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб ГУМВС України в
Запорізькій області; стягнути з ОСОБА_3,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ
„ПриватБанк" (р/р 0001 ПриватБанку,
МФО 305299, ), понесені
судові витрати на загальну суму 1828
(одна тисяча вісімсот двадцять вісім)
гривень 50 копійок (з них: державне мито
у розмірі 1708,50 грн.; витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду судового процесу 120,00 грн.).

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2012 року
Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задоволені. В
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_3 перед ПАТ КБ „ПриватБанк" за
кредитним договором № ZPJKGK від 04
серпня 2008 року в сумі 624247 (шістсот
двадцять чотири тисячі двісті сорок
сім) гривень 21 копійок, яка складається
з: заборгованості за кредитом - 354416,56
грн. (триста п'ятдесят чотири тисячі
чотириста шістнадцять гривень 56 коп.);
заборгованості за відсотками за
користування кредитом - 112373,36 грн. (сто
дванадцять тисяч триста сімдесят три
гривні 36 коп.); заборгованості з комісії
- 26361,59 грн. (двадцять шість тисяч триста
шістдесят одна гривень 59 коп.);
заборгованості з пені - 101131,47 грн. (сто
одна тисяча сто тридцять одна гривень 47
коп.); штрафу (фіксована частина) - 250,06
грн. (двісті п'ятдесят гривень 06 коп.);
штрафу (процентна складова) - 29714,17 грн.
(двадцять дев'ять тисяч сімсот
чотирнадцять гривень 17 коп.): звернуто
стягнення на квартиру загальною площею
38,87 кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаної
квартири ПАТ КБ Банк «ПриватБанк» (49094,
м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна
Перемоги, буд. 3 50, ) з
укладенням від імені ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, із отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, а також наданням ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.
Виселено ОСОБА_3 та інших осіб, які
зареєстровані і проживають у квартирі
АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного
обліку у Відділі у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб ГУМВС України в
Запорізькій області. Стягнуто з ОСОБА_3,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ
„ПриватБанк" (р/р 0001 ПриватБанку,
МФО 305299, ), понесені
судові витрати на загальну суму 1828
(одна тисяча вісімсот двадцять вісім)
гривень 50 копійок (з них: державне мито
у розмірі 1708,50 грн.; витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду судового процесу 120,00 грн.). (т.
1, а.с. 114-118)

Не погодившись в зазначеним рішенням
суду, та у відповідності до ст. 228 ЦПК
України, відповідач ОСОБА_3 у травні 2012
року звернувся до суду із заявою про
перегляд заочного рішення суду від 27
лютого 2012 року. (т. 1, а.с. 135)

Ухвалою суду від 07 червня 2012 року заява
ОСОБА_3 задоволена, заочне рішення
Жовтневого районного суду міста
Запоріжжя від 27 лютого 2012 року по
справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_3 про звернення стягнення за
кредитним договором № ZPJKGK від 04
серпня 2008 року та виселення скасоване
та справа призначена до розгляду в
загальному порядку. (т. 1, а.с. 150-151)

В процесі розгляду справи позивач
неодноразово уточнював свої позовні
вимоги та остаточно просив суд в
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_3 перед ПАТ КБ „ПриватБанк" за
кредитним договором № ZPJKGK від 04
серпня 2008 року в сумі 159022 доларів США 29
центів, що за курсом 11,469576 гривень
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 05.07.2014р. складає
1823914 гривень 91 копійок: - звернути
стягнення на квартиру загальною площею
38,87 кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаної
квартири ПАТ КБ Банк «ПриватБанк» (49094,
м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна
Перемоги, буд. 3 50, ) з
укладенням від імені ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, із отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, а також наданням ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу, а
також стягнути судові витрати.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 10 липня 2014 року залучено
ОСОБА_4 до участі в справі Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк « ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору. (т. 2, а.с. 121-122)

Представник позивача у судовому
засіданні на позовних вимогах
наполягала та просила суд їх
задовольнити. Крім того, додатково
зазначила, що посилання представника
відповідача на Закон України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті", як на
підставу ухвалення рішення про відмову
у задоволенні позову є
необґрунтованими, оскільки мова йде
про мораторій на стягнення
(відчудження без згоди власника) майна,
а не про позбавлення банківської
установи права на захист своїх
порушених прав, як іпотекодержателя
заставленого майна.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні проти позовних
вимог позивача заперечував,
посилаючись на те, що 07.06.2014 року набрав
чинності Закону України "Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті", згідно із яким не
може бути примусово стягнуте
(відчудження без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом застави за споживчими
кредитами, наданими в іноземній валюті.
Вважає, що судом не може бути прийнято
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки, належний ОСОБА_3 на
праві власності, оскільки як
вбачається з матеріалів справи
квартира передана в іпотеку, яка є
забезпеченням за споживчим кредитом,
наданим в іноземній валюті, та не
перевищує 140 кв.м. Крім того, зазначив,
що квартира АДРЕСА_1 є єдиним нерухомим
майном, що є у власності ОСОБА_3
Враховуючи викладені обставини, просив
суд у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явився, хоча про час день
та місце слухання справи був
повідомлений належним чином. Причину
неявки суду не повідомив. Заяв або
клопотань, які б перешкоджали розгляду
справи від нього до суду не надходило.

Третя особа ОСОБА_4 у судове
засідання не з'явидася, хоча про час та
місце розгляду справи повідомлялася
належним чином, причини своєї неявки
суду не повідомила. Заяв або клопотань,
які б перешкоджали розгляду справи
суду не надала.

Вивчивши матеріали справи, взявши до
уваги пояснення представників
позивача та відповідача, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 4
серпня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № ZPJKGK, за
умовами якого позивач надав
відповідачу кредит у розмірі 49745,87
доларів США зі сплатою відсотків в
розмірі 15 % річних з кінцевим терміном
повернення 04.08.2018 р. (т.1, а.с. 11-13)

04.08.2008 р. для забезпечення виконання
зобов`язань відповідача за кредитним
договором № ZPJKGK від 04.08.2008 р., між
ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником
якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3
було укладено договір іпотеки №
ZPJKGK, згідно з умовами якого
відповідач на добровільних засадах
передав в іпотеку банку об'єкт
нерухомості, що належить відповідачу
ОСОБА_3 на праві власності, а сам:
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 38,87
кв.м.. (т. 1, а.с. 15об.-19)

Згідно з п. 1 договору іпотеки
предметом цього договору є надання
іпотекодавцем в іпотеку нерухомого
майна, зазначеного в п. 7 цього договору,
в забезпечення виконання зобов'язань
позичальника перед іпотекодержателем,
в силу чого іпотекодржатель має право в
разі невиконання позичальником
зобов'язань забезпечених іпотекою,
одержати задоволення за рахунок
переданого в іпотеку предмета іпотеки
переважно перед іншими кредиторами
іпотекодавця.

Згідно із п. 7 договору іпотеки в
забезпечення виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором
іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме
майно, а саме: 1-кмнатну квартиру
загальною площею 38,87 кв.м., жилою площею
14,3 кв.м., яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та належить Іпотекодавцю на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_3
та ОСОБА_5, посвідченого приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 04 серпня
2008 року за реєстровим № 696.

Відповідно до ст. ст. 1049 , 1050 , 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Відповідно до ст. ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання із
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Правовідносини щодо договору позики,
кредиту, банківського вкладу
регулюються главою 71 Цивільного
Кодексу України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України ,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач ОСОБА_3 не виконує умови
укладеного кредитного договору щодо
своєчасного погашення кредиту, у
зв`язку з чим станом на 05 липня 2011 року
у нього утворилась заборгованість в
розмірі 78309,88 доларів США, що в
гривневому еквіваленті за офіційним
курсом НБУ станом на 05.07.2011р. (1 долар США
- 7,9715 грн.) становить 624247,21 грн., яка
складається з: заборгованості за
кредитом - 44460,46 доларів США, що в
гривневому еквіваленті за офіційним
курсом НБУ станом на 05.07.2011р. (1 долар США
- 7,9715 грн.) становить 354416,56 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 14096,89 доларів
США, що в гривневому еквіваленті за
офіційним курсом НБУ станом на 05.07.2011р.
(1 долар США - 7,9715 грн.) становить 112373,36
грн., заборгованості по комісії за
користування кредитом - 3306,98 доларів
США, що в гривневому еквіваленті за
офіційним курсом НБУ станом на 05.07.2011р.
(1 долар США - 7,9715 грн.) становить 26361,59
грн., пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до договору - 12686,63
доларів США, що в гривневому
еквіваленті за офіційним курсом НБУ
станом на 05.07.2011р. (1 долар США - 7,9715 грн.)
становить 101131,47 грн., штрафу (фіксована
частина) - 31,37 доларів США., що в
гривневому еквіваленті за офіційним
курсом НБУ станом на 05.07.2011р. (1 долар США
- 7,9715 грн.) становить 250,06 грн., штрафу
(процентна складова) - 3727,55 доларів США.,
що в гривневому еквіваленті за
офіційним курсом НБУ станом на 05.07.2011р.
(1 долар США - 7,9715 грн.) становить 29714,17
грн. (а.с. т. 2, 94-96)

Відповідно до положень ст. 589 ЦК України
в разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержавтель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також вимог, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України та ст.
33 Закону України «Про іпотеку»
передбачено право заставодержателя
звернути стягнення на предмет застави
у випадку невиконання зобов'язання в
строки, передбачені договором,
виконання якого забезпечене заставою.

Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону
України "Про іпотеку" у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки; передбачено звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі рішення суду.

Таким чином, вимоги банку про
звернення стягнення на предмет іпотеки
для погашення боргу за кредитним
договором є обґрунтованими і такими, що
узгоджується з вищевикладеними
нормами матеріального права.

Відповідно до ст. 39 Закону України «
Про іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішення суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
спосіб реалізації предмета іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;
початкова ціна предмета іпотеки для
його подальшої реалізації та інше.

Відповідно до процедури продажу,
визначеною ст.38 зазначеного закону, дії
щодо продажу предмета іпотеки та
укладання договору купівлі-продажу
здійснюється іпотекодержателем від
свого імені, на підставі іпотечного
договору, який містить застереження
про задоволення вимог
іпотекодержатель, що передбачає право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки, без необхідності окремого
уповноваження іпотекодавця.

Аналізуючи перелічені норми
матеріального права, суд приходить до
висновку, що зібрані у справі докази
вказують на наявність підстав для
задоволення позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення
стягнення в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ ZPJKGK від 04 серпня 2008 року на
користь позивача в розмірі 89389 доларів
США 37 центів, що за курсом 11,469576 гривень
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 05.07.2014р. складає
1082606 гривень 05 копійок, яка складається
з: заборгованості за кредитом - 45033
доларів США 69 центів; заборгованості за
відсотками за користування кредитом -
29296 доларів США 62 центів;
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 7456 доларів США
70 центів; штрафу (фіксована частина) - 31
(тридцять один) долар США 36 центів;
штрафу (процентна складова) - 7571 (сім
тисяч п'ятсот сімдесят один) доларів
США 00 центів.

Стосовно позовних вимог позивача щодо
звернення стягнення в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № ZPJKGK від 04 серпня 2008
року на користь позивача пені в розмірі
69632 доларів США 92 центів яка є
складовою всієї заборгованості, суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України,
розмір неустойки (пені) може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Виходячи з загальних положень
цивільного законодавства про
відповідальність та про забезпечення
виконання зобов'язання, санкція у
вигляді пені спрямована на
забезпечення виконання боржником
своїх зобов'язань по поверненню позики.
Розмір санкції в грошовому виразі має
бути більш, аніж достатнім для
розумного задоволення потреб
потерпілої особи і не повинен
призводити до її забезпечення.

Враховуючи зазначені обставини,
вочевидь не співмірність між
нарахованою пенею і порушенням
зобов'язання, керуючись засадами
розумності, виваженості і
справедливості, суд приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення вимоги щодо стягнення з
відповідача на користь позивача суми
пені 5000,00 доларів США, яка є достатньою
сумою, яка забезпечить задоволення
інтересів кредитора і водночас не
порушить баланс між інтересами
кредитора та боржника.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат пов'язаних з розглядом
справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Виходячи з того, що судом позовні
вимоги задоволено в повному обсязі, а
також те, що при звернені до суду із
позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» було
сплачено судовий збір у сумі 1708,50 грн.
та витрати на інформаційно- технічне
забезпечення у сумі 120,00 грн., а всього
на суму 1828 гривень 50 копійок, то суд
приходить до висновку, що зазначена
вимога також підлягає задоволенню. (а.с.
1)

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», ставка судового
збору за подання позовної заяви
майнового характеру встановлена в
розмірі 1 відсотка ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Оскільки мінімальна заробітна плата на
1 січня 2014 року становить 1218,00 грн., то
додатково з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір за подання позовної заяви
майнового характеру в розмірі 1975,50 грн.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3
цієї ж статті Закону, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Аналогічним чином питання обов'язків
доказування та питання доказів регулює
ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

При цьому слід зазначити, що
доказування не може ґрунтуватися лише
на припущеннях.

З приводу заперечень представника
позивача, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Статтею 1 Закону України "Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" передбачено, що
протягом дії цього Закону: 1) не може
бути примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України "Про
заставу" та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України "Про
іпотеку", якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку; 2)
не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) інше
майно (майнові права), яке відповідно до
законодавства або кредитного договору
підлягає стягненню з позичальника,
зазначеного у підпункті 1 цього пункту,
при недостатності коштів, одержаних
стягувачем від реалізації (переоцінки)
предмета застави (іпотеки); 3) кредитна
установа не може уступити (продати,
передати) заборгованість або борг,
визначений у підпункті 1 цього пункту,
на користь (у власність) іншої особи.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: 1)
визнання права; 2) визнання правочину
недійсним; 3) припинення дії, яка
порушує право; 4) відновлення становища,
яке існувало до порушення; 5) примусове
виконання обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.Суд може відмовити у
захисті цивільного права та інтересу
особи в разі порушення нею положень
частин другої - п'ятої статті 13 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України та ст.
33 Закону України «Про іпотеку»
передбачено право заставодержателя
звернути стягнення на предмет застави
у випадку невиконання зобов'язання в
строки, передбачені договором,
виконання якого забезпечене заставою.

Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону
України "Про іпотеку" у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки; передбачено звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі рішення суду.

З огляду на викладені норми
матеріального права, суд приходить до
висновку, що дія Закону "Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті", починає свою дію
лише на стадії реалізації майна,
оскільки його положення не скасовують
та не зупиняють дію законів, які
встановлюють підстави звернення
стягнення, а стосуються стадії
примусового виконання судових рішень.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 ,215 ЦПК
України, ст.ст. 525, 526, 546, 547, 572, 589, 590, 591, 610,
611, 612, 624, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 33, 35
Закону України «Про іпотеку», суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк" задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_3 перед ПАТ КБ „ПриватБанк" за
кредитним договором № ZPJKGK від 04
серпня 2008 року в сумі 94389 (дев'яносто
чотири тисячі триста вісімдесят
дев'ять) доларів США 37 центів, що за
курсом 11,469576 гривень відповідно до
службового розпорядження НБУ від
05.07.2014р. складає 1082606 (один мільйон
вісімдесят дві тисячі шістсот шість)
гривень 05 копійок, яка складається з:
заборгованості за кредитом - 45033 (сорок
п'ять тисяч тридцять три) доларів США 69
центів; заборгованості за відсотками
за користування кредитом - 29296 (двадцять
дев'ять тисяч двісті дев'яносто шість)
доларів США 62 центів; заборгованості по
комісії за користування кредитом - 7456
(сім тисяч чотириста п'ятдесят шість)
доларів США 70 центів; заборгованості з
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язання - 5000 (п'ять тисяч) доларів
США 00 центів; штрафу (фіксована частина)
- 31 (тридцять один) долар США 36 центів;
штрафу (процентна складова) - 7571 (сім
тисяч п'ятсот сімдесят один) доларів
США 00 центів:

- звернути стягнення на квартиру
загальною площею 38,87 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаної квартири ПАТ КБ Банк
«ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул.. Набережна Перемоги, буд. 3 50, ) з укладенням від імені
ОСОБА_3 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, із отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк»
всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_3, який зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
„ПриватБанк" (р/р 0001 ПриватБанку,
МФО 305299, ), понесені
судові витрати на загальну суму 1828
(одна тисяча вісімсот двадцять вісім)
гривень 50 копійок (з них: державне мито
у розмірі 1708,50 грн.; витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду судового процесу 120,00 грн.).

Стягнути з ОСОБА_3, який зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 на
користь держави (Державний бюджет
Жовтневого району м. Запоріжжя, код
ЄДРПОУ: - 38025440, Банк одержувача: - ГУДКСУ
у Запорізькій обл.., МФО: 813015, рахунок:
0003, код бюджетної кодифікації:
22030001) судовий збір в розмірі 1945 (одна
тисяча дев'ятсот сорок п'ять) гривень 50
копійок.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя
шляхом подання апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення суду .

Суддя:

Н.Г.Скользнєва

22.07.2014