Справа № 363/5152/13-ц Головуючий у І
інстанції Войнаренко Л.Ф.Провадження №
22-ц/780/5240/14 Доповідач у 2
інстанції АнтоненкоКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Гуля В.В.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 31 березня 2014 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
посилаючись на те, що 31 серпня 2007 року
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15 тис.
грн. кредитного ліміту на платіжну
картку зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 30,00% на
один рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Свої умови
договору банк виконав належним чином, а
відповідач свої зобов'язання за
договором не виконує. Станом на 31
вересня 2013 року ОСОБА_1 має
заборгованість перед банком в розмірі
21 979 грн. 82 коп. У зв'язку з викладеним
позивач просив стягнути з відповідача
на його користь 21 979 грн. 82 коп.
заборгованості за кредитним договором
та вирішити питання щодо розподілу
судових витрат по справі.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 31 березня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що 31 серпня 2007
року ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 15
тис. грн. кредитного ліміту на платіжну
картку зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 30,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом строком на два роки (а. с. 6).
Станом на 31 вересня 2013 року
заборгованість відповідача перед
банком за кредитом становить 5736-72 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд обґрунтовано
виходив з положень ст. ст. 257, 267, 525, 526, 530
ЦК України та прийшов до правильного
висновку про застосування строку
позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки, а
в положенні ст. 259 цього Кодексу,
зазначено, що позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.

Згідно з п. 31 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
суди мають виходити з того, що у спорах
щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. У зв'язку з цим
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Як вбачається із матеріалів справи
кредитний договір між сторонами
укладено у серпні 2007 року, строк
повернення кредиту сплив у вересні 2009
року, а з позовом до суду банк звернувся
у грудні 2013 року, чим пропустив строк
загальної позовної давності.

Висновки суду відповідають вимогам
закону та обставинам справи.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт у апеляційній скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду, викладених у мотивувальній
частині оскаржуваного рішенні, не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити, а рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 31 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді: