інстанції Подрєзова Г.О.Провадження №
22-ц/780/5562/14 Доповідач у 2
інстанції ЯворськийКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

07 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської
Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 06 серпня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання правочину недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зазначеним позовом у
відповідності до норм ст.234 ЦК України
та просила визнати договір
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими приміщеннями та
спорудами по АДРЕСА_1, укладений 12.08.2013
р. між сторонами по справі недійсним.

05 серпня 2014 року позивачка звернулася
до суду із заявою про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
житловий будинок з господарськими
приміщеннями та спорудами за
вищезазначеною адресою, оскільки у
зв'язку із невиконання взятих на себе
зобов'язань у позивача є наявні
підстави вважати, що невжиття заходів
забезпечення позову у справі може
призвести до відчуження відповідачем
вказаного майна, що унеможливить
виконання рішення суду.

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 06 серпня 2014 року клопотання
задоволено та накладено арешт на
вищевказане майно.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
представник відповідача подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказану ухвалу
міськрайонного суду як незаконну та
постановити нову, якою скасувати
заходи забезпечення позову,
посилаючись на те, що судом грубо
порушено норми процесуального права,
які регулюють підстави, умови і порядок
забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, що з'явилися до зали
судового засідання, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги та скасуванню
ухвали суду першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Задовольняючи клопотання про
забезпечення позову, суд першої
інстанції посилався на те, що заявник
надав належні докази на підтвердження
того, що не вчинення судом дій шляхом
накладення арешту на майно призведе до
унеможливлення виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується із
вказаним висновком суду першої
інстанції, однак вважає, що суд грубо
порушив норми процесуального права
виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України суд, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені Кодексом заходи
забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного
суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
№9 від 22.12.2006 р. передбачено, що суд
(суддя), розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Відповідно п. 1 цієї ж Постанови
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній (за
винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст.
151 ЦПК), якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів
справи, ухвала про забезпечення позову
постановлена 06.08.2014 р., при цьому ухвала
про відкриття провадження
постановлена судом 26.08.2014 р. (а.с.3,38).

Отже, враховуючи викладені обставини,
суд першої інстанції не врахував
вищезазначених норм закону,
постановивши ухвалу про забезпечення
позову раніше ніж відкрив провадження
по вказаній справі, чим грубо порушив
норми процесуального права.

Виходячи із вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що вказані докази у
справі у їх сукупності підтверджують
ту обставину, що ухвалу суду слід
вважати такою, що постановлена без
дотриманням вимог процесуального
законодавства.

Тому апеляційна скарга підлягає
задоволенню у зв'язку із неврахуванням
зазначених положень закону, а ухвала -
поверненню до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 151-152, 212, 303-304, 307, 312-315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 06 серпня 2014 року про забезпечення
позову скасувати та передати вказане
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.А.Яворський

судді:
Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагєєв