Справа № 265/5298/14-ц
Провадження № 4-с/265/27/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

при секретарі Бойко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Маріуполі
Донецької області скаргу Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український міжнародний Банк» на дії
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції у Донецькій області
Сидоренко В.Е., -

В С Т А Н О В
И В:

До Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області
надійшла скарга Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український міжнародний Банк» на дії
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції у Донецькій області
Сидоренко В.Е.

Заявник посилається на те, що на
примусовому виконанні в
Орджонікідзевському відділі ДВС
Маріупольського міського управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження №32039933 щодо примусового
виконання виконавчого листа
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя по справі №2-297 від 22.03.2011 року
про звернення стягнення на предмет
іпотеки - житловий будинок, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_3.
05.04.2012 року державним виконавцем
відкрито виконавче провадження. 22.05.2012
року винесено постанову про арешт
майна боржника - предмета іпотеки.
16.08.2013 року складено акт опису й арешту
майна боржника. Однак, 25.07.2014 року на
адресу ПАТ «ПУМБ» надійшла постанова
старшого державного виконавця
Сидоренко Вікторії Едуардівни від
07.07.2014 року про повернення виконавчого
документа стягувачу на підставі п.9 ч.1
ст.47 Закону України «Про виконавче
провадження» ( «наявна встановлена
законом заборона щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника).

Як правову підставу державним
виконавцем зазначено прийняття Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», прийнятого 03.06.2014 року за №1304.
Заявник вважає дії державного
виконавця є незаконними та
необгрунтованими з огляду на наступне.

Державний виконавець у виконавчому
провадженні до ухвалення постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачу на підставі зобов'язаний
пересвідчитись: про наявність чи
відсутність іншого майна у боржника
(підтверджуючий факт отримання
виконавцем такої інформації -
наявність в матеріалах справи
"інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна в порядку доступу
державних виконавців"), встановити факт
постійного проживання боржника у
предметі забезпечення (іпотеки)
(підтверджуючий документ - акт
державного виконавця про встановлення
- факту проживання), підтвердити
реєстрацію боржника за даною адресою
(підтверджуючий документ - довідка з
ЖБУ чи сектора громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
щодо зареєстрованих за даною адресою),

встановити, що загальна площа такого
житлового приміщення не перевищує - 140
кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів
для житлового будинку.

Однак державний виконавець не звернув
уваги на той факт, що загальна
житлового приміщення, яке належить
боржнику складає 373,1 кв.м.

Таким чином норми зазначеного Закону
України "Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті" № 1304-/ІІ, не розповсюджуються на
правовідносини, які випливають тз
іпотечного договору №195/1.

На підставі вищевикладеного, заявник
просить визнати протиправними дії
старшого державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області Сидоренко Вікторії Едуардівни
щодо винесення постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 07.07.2014 року в рамках
виконавчого провадження №32039933 та
скасувати постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
07.07.2014 року.

В судове засідання представник
заявника, яка діє на підставі
довіреності Маштаков С.А., не з'явився,
надав суду заяву про розгляд скарги без
його участі, просив про задоволення
скарги.

Державний виконавець, будучі належним
чином повідомлений про день та час
слухання скарги, в судове засідання не
з'явився, тому суд розглянув скаргу без
його участі на підставі наявних
матеріалів справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

05.04.2012 року постановою державного
виконавця відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа, виданого Орджонікідзевським
районним судом м. Маріуполя по справі
№2-297 від 22.03.2011 року про звернення
стягнення на предмет іпотеки - житловий
будинок, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_3.

Постановою державного виконавця від
22.05.2012 року винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження, а саме на 1/1
частку будинку АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_3

Згідно іпотечного договору №195/1 від 10
січня 2006 року укладеного між ЗАТ
«Донгорбанк» та ОСОБА_3, іпотекодавець
передає іпотекодержателю в іпотеку
житловий будинок з усіма належними до
нього побудовами подвір'я за АДРЕСА_1,
загальною площею 373,1 м2, житловою 103,1 м2.

07.07.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу на
підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки
майно, яке належить боржнику на праві
власності є предметом іпотеки, на яку
згідно ЗУ «Про мараторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», не може бути звернуто
примусове стягнення.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги,
суд визнає оскаржуване рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу особу державної виконавчої служби
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи
свободи.

Статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» № 606-ХІХ/ від
21.04.99 р. встановлений обов'язок
державного виконавця вживати усіх
необхідних заходів щодо своєчасного,
неупередженого і повного виконання
рішення, встановленого Законом.

У відповідності до ст.30 ЗУ «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії по виконанню рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Згідно ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті (описі), вилученні та
примусовій реалізації.

Відповідно до Закону України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті" № 1304Л/1І
від 03.06.2014 року, протягом дії цього
Закону ( втрачає чинність з дня
набрання чинності" законом, який
врегульовує питання особливостей
погашення основної суми
заборгованості, вираженої в іноземній
валюті, порядок погашення (урахування)
курсової різниці, що виникає у
бухгалтерському та/або податковому
обліку кредиторів та: позичальників, а
також порядок списання пені та штрафів,
які нараховуються (були нараховані) на
таку основну суму заборгованості ) : не
може бути примусово стягнуто
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника / майнового поручителя
або є об'єктом незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна, яке перебуває в іпотеці, за
умови, що у позичальника або майнового
поручителя у власності не знаходиться
інше нерухоме житлове майно; загальна
площа такого нерухомого житлового
майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку.

З аналізу вищенаведеної норми права
суд приходить до висновку, що державний
виконавець до ухвалення постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачу зобов'язаний пересвідчитись
про наявність чи відсутність іншого
майна у боржника (підтверджуючий факт
отримання виконавцем такої інформації
- наявність в матеріалах справи
"інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна в порядку доступу
державних виконавців"), встановити факт
постійного проживання боржника у
предметі забезпечення (іпотеки)
(підтверджуючий документ - акт
державного виконавця про встановлення
- факту проживання), підтвердити
реєстрацію боржника за даною адресою
(підтверджуючий документ - довідка з
ЖБУ чи сектора громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
щодо зареєстрованих за даною адресою),
встановити, що загальна площа такого
житлового приміщення не перевищує - 140
кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів
для житлового будинку. Однак державний
виконавець не звернув уваги на той
факт, що загальна житлового приміщення,
яке належить боржнику складає 373,1 кв.м.,
тобто вище норми жилої площі, яка є
підставою для застосування
вищевказаного закону, не виконав
вищеперелічені дії для встановлення
умов при яких не може бути примусово
стягнуто (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, внаслідок чого
суд вважає, що скарга ПАТ «Перший
Український Міжнародний Банк» про
визнання дій державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції у Донецькій області
Сидоренко В.Е. протиправними, про
скасування постанови державного
виконавця Орджонікідзевського ВДВС
Маріупольського міського управління
юстиції Головного управління юстиції у
Донецькій області Сидоренко В.Е. про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 07.07.2014 року, підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «Перший Український
міжнародний Банк» на дії державного
виконавця Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Головного управління юстиції у
Донецькій області Сидоренко В.Е. -
задовольнити.

Визнати протиправними дії державного
виконавця Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Сидоренко В.Е. при винесенні
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 07.07.2014 року в
рамках виконавчого провадження №32039033.

Постанову державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Сидоренко
В.Е. від 07.07.2014 року в рамках виконавчого
провадження №32039033 про повернення
виконавчого документа стягувачеві -
скасувати.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано до Апеляційного суду
Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя
О.О.Костромітіна