Справа № 732/1515/14
провадження № 2/732/412/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"03" жовтня 2014 р.
м.
Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі:
головуючої судді - Карпинської Н.М.,
секретарі Харитоновій Т.М., за участі
позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,
представника органу опіки та
піклування Городнянської районної
державної адміністрації - Могилевець
О.П., представника прокуратури
Городнянського району - Сидоренко
М.В., третьої особи - ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Городня
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
(треті особи: орган опіки та піклування
Менської міської ради, Менського
району, Чернігівської області, орган
опіки та піклування Менської районної
державної адміністрації, орган опіки
та піклування Сеньківської сільської
ради, Городнянського району,
Чернігівської області, орган опіки та
піклування Городнянської районної
державної адміністрації, ОСОБА_5) до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав,-

ВСТАНОВИВ:

позивач, наділена правом передбаченим
ст. 165 Сімейного кодексу України,
звернулась до суду з позовом, в якому
просила позбавити батьківських прав
відповідача відносно дитини - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свій позов обґрунтовує тим, що
відповідач ігнорує батьківський
обов'язок щодо виховання
неповнолітньої дочки, з часу
проживання дитини у позивача не
цікавиться її життям, здоров'єм та
розвитком, не надає матеріальної
допомоги.

У судовому засіданні позивач
підтримала заявлені позовні вимоги та
просила їх задовольнити з підстав
викладених в заяві. Пояснила, що з дня
смерті матері ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_4).
ОСОБА_6 проживає в родині позивача.
Дитина не отримує від батька жодної
іграшки, подарунка, грошей на щоденні
потреби. Батько не спілкується з
дитиною, не піклується про її розвиток.
Коли помирала матір, позивач пообіцяла
їй, що не залишить дитину без нагляду, а
батько самоусунувся від виховання
дитини.

Відповідач обставини на які
посилається позивач не спростував,
позов визнав і проти його задоволення
не заперечував. Підтвердив, що не
проявляв до дитини належного
батьківського піклування та не має
наміру відновлювати стосунки з
дитиною.

Згідно із положенням ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

У відповідності до ч.4 ст. 130 ЦПК України
ухвалення в попередньому судовому
засіданні судового рішення у разі
визнання позову проводиться у порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі,
заслухавши пояснення сторін, думку
дитини, третю особу, приймаючи до уваги
висновок органу опіки та піклування, а
також висновок представника
прокуратури, виражений після повного
та всебічного дослідження обставин
справи та заявлених в ній доказів,
визначившись із правовою нормою, що
підлягає застосуванню до
правовідносин сторін, суд визнає
позовні вимоги обґрунтованими.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини згідно
із статтею 164 Сімейного Кодексу України
є підставою для позбавлення
батьківських прав.

При цьому позбавлення батьківських
прав є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування суд вирішує після
з'ясування ставлення батьків до дитини.

Обов'язок батьків щодо виховання та
розвитку дитини закріплений у статті 150
Сімейного кодексу України. Визначено,
зокрема, що батьки зобов'язані
піклуватись про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечувати здобуття
дитиною освіти, готувати її до
самостійного життя.

Передача дитини на виховання іншим
особам не звільняє батьків від
обов'язку батьківського піклування.

Як встановлено з пояснень сторін,
починаючи з липня 2014 року дитина
постійно проживає в сім'ї позивача.
Судом встановлено, що окреме
проживання дитини від батька в родині
позивача викликано тим, що відповідач
самоусунувся від виховання дитини.
Крім того, і до дня смерті матері дитини
відповідач не проявляв батьківської
турботи, не надавав матеріальної
допомоги на її утримання.

Мати дитини ОСОБА_7 померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, про що у виконкомі
Дягівської сільської ради, Менського
району, Чернігівської області 01 серпня
2014 року зроблено відповідний актовий
запис № 11 (а.с.12).

Батько дитини протягом всього часу її
проживання у позивача не виявляв до
дитини найменшого піклування, не
цікавився її життям, успіхами,
навчанням, всі питання щодо виховання
дитини вирішувались в родині позивача.

Як вбачається з акту обстеження
матеріально-побутових умов за місцем
проживання вказаної родини дитині
створені належні умови для її розвитку
та освіти, відведений окремий куточок
для навчання та відпочинку (а.с.20).

З досліджених характеристик на
відповідача (а.с.28) вбачається, що за
місцем його проживання в АДРЕСА_1
відповідач зарекомендував себе
задовільно, є агресивним, зловживає
алкоголем, в сільську раду постійно
надходять скарги на його поведінку.

Зважаючи на вік дитини та її зрілість у
здатності формулювати власні погляди з
усіх питань, що стосуються її життя, суд
в порядку, передбаченому статтею 171
Сімейного кодексу України, заслухав
дитину про обставини, викладені у
позовній заяві. ОСОБА_6 у судовому
засіданні розповіла, що позивач є
найближчою людиною, яка фактично
замінила їй обох батьків.

З викладеного вбачається, що
відповідач не проявляє до дитини
батьківської любові та турботи, не
спілкується з дитиною, і, як наслідок,
не має тісного психологічного зв'язку з
дочкою.

У судовому засіданні не встановлено
існування між позивачем та
відповідачем неприязних відносин, які
б перешкоджали спілкуванню батька із
дитиною за місцем проживання
останньої. Сам відповідач у судовому
засіданні вказані обставини не
спростовує.

Натомість обставини справи свідчать
про свідоме небажання відповідача
займатися вихованням дитини, нести
обов'язок відповідальності за дитину,
її фізичний і моральний розвиток,
соціальне буття.

З досліджених у судовому засіданні
актів (а.с.28-29) вбачається, що відповідач
проживає в будинку з незадовільним
санітарним станом в жахливих умовах
для проживання, домашнім господарством
не займається, ніде не працює.

Суд вважає, що обраний відповідачем
спосіб життя сам по собі свідчить про
його нехтування обов'язками
відповідальності перед дитиною.

Згідно ч.4 ст. 19 Сімейного кодексу
України під час розгляду справи судом
щодо спорів про позбавлення
батьківських прав обов'язковою є
участь органу опіки та піклування.
Представник органу опіки та піклування
Городнянської районної державної
адміністрації в судовому засіданні
підтримав висновок колег з органу
опіки та піклування Менської районної
державної адміністрації,
Чернігівської області (а.с.30) про
доцільність позбавлення відповідача
батьківських прав, оскільки він дійсно
не цікавиться дочкою, її життям та
здоров'ям, не забезпечує мінімальних
потреб дитини, а тому позбавлення
відповідача батьківських прав
відповідає інтересам дитини.

У відповідності до ст. 34 Закону України
«Про прокуратуру» у справі взяв участь
представник прокуратури. Сприяючи
виконанню вимог закону про
постановлення обґрунтованого рішення
у справі, представник прокуратури
вказала, що обставини, які стали
підставою для звернення позивача до
суду з позовом, знайшли підтвердження в
ході судового розгляду і що сам
відповідач не довів наміру змінити
обставини свого життя та вчинити дії,
спрямовані на виховання дитини, не
довів свого батьківського піклування.

З огляду на досліджені докази в їх
сукупності під час судового розгляду
доведено, що відповідач в порушення
вимог ст.ст.150,155,180 Сімейного кодексу
України ухиляється від виконання
обов'язків батька по вихованню та
утриманню дочки, таких як: утримувати
дитину до досягнення нею повноліття,
виховувати дитину, піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний і
моральний розвиток, забезпечення
здобуття дитиною освіти, що відповідно
до вимог ст.164 СК України є підставою
позбавлення його батьківських прав та
відповідає інтересам дитини.

Стосовно вимог позивача про
вирішення питання опіки над дитиною і
призначення її опікуном, суд відзначає
наступне.

Згідно ч.3 ст. 243 Сімейного кодексу
України опіка над дитиною може
встановлюватись судом у випадках,
передбачених Цивільним кодексом
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд
встановлює опіку над малолітньою
особою та піклування над
неповнолітньою особою, якщо при
розгляді справи буде встановлено, що
вони позбавлені батьківського
піклування і призначає опікуна за
поданням органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування не
надав суду подання відносно
рекомендування позивача як опікуна над
дитиною - ОСОБА_6

Крім того, у дитини є інші родичі,
які мають переважне право на передачу
їм дитини за приписами ч. 4 ст. 167
Сімейного кодексу України. Тому на
момент розгляду справи судом, суд без
відповідного подання органу опіки не
знаходить підстав для розв'язання
питань опіки. Однак, вказане не
перешкоджає позивачу звернутись до
органу опіки та піклування Менської
районної державної адміністрації з
клопотанням про розгляд вказаного
питання у відповідності до Порядку
провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини та отримати права
опікуна за розпорядженням вказаного
органу.

Судові витрати у виді сплаченого
судового збору належним чином
підтверджені позивачем (а.с.1), а тому
відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача. За відсутності
документально підтверджених витрат на
правову допомогу, суд підстав для
присудження їх позивачу за рахунок
відповідача не знаходить.

Керуючись ст. 5,7,19,150,151, 152,155, п.2 ч.1 ст.164
Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 88,
130, 174, 209, 212-216, 294 ЦПК України, ст.4 Закону
України "Про судовий збір" №3674-VI від
08.07.2011 р, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
батьківських прав відносно
неповнолітньої дитини ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, для
подальшого влаштування передати до
органу опіки та піклування Менської
районної державної адміністрації,
Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір сплачений при
пред'явленні позову до суду в сумі 243
грн 60 коп.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Карпинська Н.М.