АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 2215/1082/2012
Провадження № 22-ц/792/1517/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
м. Хмельницький
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Харчука В.М.,

суддів: Спірідонової Т.В.

Переверзєвої Н.І.

при секретарі: Дубовій М.В.

з участю: позивача та його
представника

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/1517/14
за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» на рішення
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 20 лютого 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» про відшкодування
моральної та матеріальної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, судова колегія ,

В С Т А Н О В
И Л А :

в лютому 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зазначеним позовом про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

В обґрунтування позову зазначав,
що 01 жовтня 2011 року біля 12 години на
автодорозі Житомир-Чернівці, з вини
водія ОСОБА_3, який керував автомобілем
«DEWOO ЗАЗ», державний номер НОМЕР_1,
сталася аварія, в результаті якої було
заподіяно пошкодження його автомобілю
«ВАЗ-21099», державний номер НОМЕР_2, яким
керував він.

В результаті ДТП його автомобіль
зазнав механічних пошкоджень. На
відновлення автомобіля він витратив 26
964,66 гривень.

Оскільки між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК
Провідна» було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тому він звернувся до страхової
компанії з проханням виплатити
страхове відшкодування.

Страхова компанія йому
відшкодувала 16 686,87 гривень вартості
відновлювального ремонту в грудні 2011
року та лютому 2012 року.

________________________________________________________________________
_

Головуючий в першій інстанції -
Цимбалюк О.В. Справа № 22-ц/792/1517/14
Доповідач - Харчук В.М.
Категорія № 30,34

Решту вартості відновлювального
ремонту в сумі 10 277,79 гривень йому
не відшкодовано.

Крім того, дорожньо-транспортною
пригодою йому заподіяна моральна шкода
на суму 5 000 гривень, так як він
хвилювався, переживав з приводу
пошкодження цінного майна, тривалий
час був позбавлений можливості
автомобілем користуватись. Він
прикладав додаткових зусиль для
організації свого звичного способу
життя.

Тому позивач просив стягнути на
його користь із ОСОБА_3 та ПрАТ «СК
«Провідна» 10 277,79 гривень майнової
шкоди, 5 000 гривень моральної шкоди, 1114
гривень витрат на сплату судового
збору та витрат на правову допомогу.

В ході розгляду справи представник
позивача збільшила позовні вимоги і
просила додатково визнати незаконним
рішення ПрАТ «СК «Провідна» про
визначення розміру (суми) збитку 14 322
гривень та суми збитку 17 186 гривень
відповідно до страхових актів від 25
листопада 2011 року та 30 січня 2012 року.
Рішенням
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 20 лютого 2014
року позовні вимоги позивача
задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» на користь ОСОБА_2 6 621,10 грн.
витрат на проведення відновлювального
ремонту автомобіля.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1
000 гривень моральної шкоди.

Визнано незаконним рішення ПрАТ «СК
«Провідна» щодо визначення суми збитку
відповідно до страхових актів № 1
2301/39/2151 70766 від 25 листопада 2011 року та № 2
2301/39/2151 70766 від 30 січня 2012 року.

Стягнуто із ПрАТ «СК «Провідна» на
користь ОСОБА_2 759,76 гривень судових
витрат, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 144,64
гривень судових витрат.

В решті позову відмовлено.

ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» не
погодилося із рішенням суду першої
інстанції подало апеляційну скаргу, в
якій посилається на неповну
відповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права - ст.ст. 12, 22, 29, 32, 37 Закону України
«Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» № 1961-ІУ від 01.07.2004 року, ст. 213
ЦПК України.

Зокрема, судом не дано належної оцінки
висновку судової авто- товарознавчої
експертизи № 025/09/2013 від 09.12.13, якою
визначено розмір заподіяного ДТП
матеріального збитку позивачу ОСОБА_2
в 20 994 гривень.

При цьому до розміру збитку
включено втрату товарного вигляду
автомобіля в сумі 2 313,43 гривень, які
відповідно до договору страхування
страховою компанією не
відшкодовуються, а відшкодовуються
лише прямі збитки (витрати, необхідні
на відновлення автомобіля).

Крім того, судом не враховано, що
договором страхування передбачена
франшиза в сумі 500 гривень, сума збитку
в розмірі франшизи страховою компанією
також не відшкодовується.

З урахуванням наведеного апелянт
зазначає, що розмір страхового
відшкодування, яке повинна виплатити
страхова компанія, складає: 20 994,54
гривень (збитки, визначені експертним
шляхом) - 16 686,87 гривень (збитки,
виплачені позивачу добровільно
страховою компанією у 2011-2012 роках) - 500
гривень (розмір франшизи) = 3 807,67
гривень.

Лише цю суму страхового
відшкодування страхова компанія
погоджується додатково виплатити
позивачу ОСОБА_2

Тому апелянт просить змінити
рішення Старокостянтинівського
районного

суду від 20 лютого 2014 року, зменшити
стягнену на користь позивача із ПрАТ
«СК «Провідна» шкоду із 6 621,10 гривень до
3 807,67 гривень.

В решті рішення суду першої
інстанції сторонами не оскаржується.

Судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
апелянта підлягає задоволенню, а
рішення Старокостянтинівського
районного суду від 20 лютого 2014 року в
оскаржуваній частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
в цій частині із стягненням із ПрАТ «СК
«Провідна» на користь ОСОБА_2 3 807,67
гривень шкоди та в частині відмови у
стягненні заподіяної шкоди із
відповідача ОСОБА_3 з ухваленням
рішення про часткове задоволення
позову до відповідача ОСОБА_3

При цьому із ОСОБА_3 на користь
позивача підлягає стягнення шкода в
розмірі втрати товарної вартості
автомобіля та в розмірі франшизи в
загальній сумі 2 813,43 гривень з мотивів
часткової невідповідності висновків
суду обставинам справи та порушення
судом норм матеріального і
процесуального права - ст.ст. 213, 214 ЦПК
України, ст.ст. 979, 980, 988, 990, 999, 1166, 1188 ЦК
України, ст.25 Закону України № 8596-ВР від
07.03.1996 року „Про страхування", ст.ст. 34, 36
Закону України № 1961-ІУ від 01.07.2004 року
„Про обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст.ст. 1-5, 7, 9, 13, 18, 33 Закону
України „Про оцінку майна, майнових
прав і професійної діяльності в
Україні" № 2658-ІІІ від 12.07.2001 року, п.п. 1, 3,
8, 5.2, 17, 51, 58, 62, 64, 65, 68 Національного
стандарту № 1 „Загальні засади оцінки
майна і майнових прав", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1440 від 10.09.2003 року; п.п. 1.4, 1.6, 2.4, 4.3, 4.4,
5.1, 7.1, 7.451, 7.44, 8.1, 8.2, 8.5 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Мінюсту України і
Фонду Держмайна України за № 14252092 від
24.11.2003 року, зареєстрованої в Мінюсті
України 24.11.2003 року за № 10748395.

Відповідно до ст.ст.10, 11, 57, 59, 60, 61,
ч. 1, ст.ст. 64, 213, 308, 309 ЦПК України суд
вирішує цивільний спір на засадах
змагальності та диспозитивності, в
межах та на підставах, визначених
позивачем у позовній заяві та на
підставі наданих сторонами на
підтвердження чи спростування
позовних вимог належних і допустимих
доказів.

Кожна сторона доказами повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, висновків експертів,
звітів про проведення оцінки вартості
шкоди, здійснених в порядку виконання
положень Закону України "Про оцінку
майна, майнових прав і професійної
оціночної діяльності в Україні", Закону
України „Про страхування", та інше.

Судове рішення повинне бути
законним і обгрунтованим. Законним є

рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими належними і
допустимими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Обставини, визнані учасниками
судового процесу, доказуванню не
підлягають.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 3) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; 4) чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити.

Підставами для скасування чи
зміни судового рішення повністю чи
частково є, в тому числі,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або
неправильне застосування судом норм
матеріального права, порушення судом
норм процесуального права.

Відповідно до ст.ст.1166, 1167, ч. 1;
ст. 23, ч. 1, ч. 2, п.п. 2) та 3), 1188 ЦК України
майнова та моральна шкода, завдана
неправомірними діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи, а також шкода, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо доведе, що шкоди завдано не з її
вини. Дані норми права регулюють
деліктні, позадоговірні
правовідносини, що випливають із
спричинення шкоди.

При вирішенні спору про
відшкодування шкоди доказуванню
підлягають:

факт заподіяння шкоди (місце, час,
обставини, її розмір), вина особи, що

заподіяла шкоду (відношення особи до
факту заподіяння шкоди - умисел,

необережність), причинний зв"язок між
протиправними діями та шкідливими
наслідками, що наступили.

У випадку страхування
цивільно-правової відповідальності
власників

наземних транспортних засобів таку ж
відповідальність за власника

транспортного засобу, яким заподіяно
шкоду, несе страхова компанія в

межах та на підставах, визначених
договором страхування.

Відповідно до ст.ст.509-511, 512, 514, 516,
526, 549, 551, 625, 979-980, 988, 990, 999 ЦК України,
ст.ст.1, 4, 7, п. 9), ст.ст. 9, 16, 17, 20, 25 Закону
України „Про страхування" від 07
березня 1996 року № 8596-ВР з послідуючими
змінами, ст.ст. 12, 22, 28, 29, 32, 34, 36, п.п. 36.2,
36.4, 36.5 Закону України „Про обов"язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" № 1961-ІУ від 01.07.2004
року зобов"язання за договором
обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу повинні виконуватись обома
сторонами договору. Одностороння
відмова від їх виконання не
допускається.

Страхова компанія (страховик)
зобов"язана виплатити страхове
відшкодування третій особі за
договором обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу (страхувальника) у випадку
настання страхового випадку
(заподіяння третій особі майнової та
моральної шкоди наземним транспортним
засобом страхувальника).

Страховий випадок - подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування)страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Страхова виплата - грошова сума,
яка виплачується страховиком

відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку.

Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат
визначаються за домовленістю між
страховиком та страхувальником під час
укладання договору страхування або
внесення змін до договору
страхування, або у випадках,
передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова
виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми
за договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник. Непрямі збитки
вважаються застрахованими, якщо це
передбачено договором страхування. Не
підлягають відшкодуванню страховою
компанією втрата товарного вигляду
пошкодженого транспортного засобу та
вартість пошкоджень в розмірі
франшизи, якщо інше не встановлено
договором страхування.

Договір страхування - це письмова
угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку
здійснити страхову виплату
страхувальнику або іншій особі,
визначеній у договорі страхування , на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу,
виконати послугу тощо), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі у
визначені строки та виконувати інші
умови договору. Договори страхування
укладаються відповідно до правил
страхування.

Страховик зобов'язаний, в тому
числі:

протягом двох робочих днів, як
тільки стане відомо про настання
страхового випадку, вжити заходів
щодо оформлення всіх необхідних
документів для своєчасного здійснення
страхової виплати або страхового
відшкодування страхувальнику;

при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк у
розмірі оціненої шкоди.

Здійснення страхових виплат і
виплата страхового відшкодування
проводиться страховиком згідно з
договором страхування на підставі
заяви страхувальника і страхового
акта (аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Страховик та страхувальник
мають право залучити за свій рахунок
аварійного комісара до розслідування
обставин страхового випадку, а також
самостійно замовити оцінку заподіяної
шкоди в осіб, які мають право таку
оцінку проводити на підставі
спеціального закону та виданої
ліцензії.

Договором страхування
цивільно-правової відповідальності
може передбачатись франшиза, яка не
відшкодовується страховою компанією і
розмір якої повинен компенсуватись
потерпілій особі власником наземного
транспортного засобу.

Шкода, заподіяна майну
потерпілої особи - це, в тому числі,
шкода, пов"язана з пошкодженням
транспортного засобу.

При відшкодуванні цієї шкоди
відшкодовуються витрати, пов"язані із
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого в порядку,
встановленому законодавством.

При цьому страховик протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на відшкодування, зобов"язана
прийняти рішення і виплатити страхове
відшкодування.

Страховик має право
здійснювати виплати без проведення
експертизи (у тому числі шляхом
перерахування коштів особам, які
надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
майна страховик і потерпілий досягли
згоди про розмір і спосіб здійснення
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки чи
експертизи пошкодженого майна.

Виплата страхового відшкодування
здійснюється безпосередньо потерпілій
особі, або за погодженням з нею особам,
які надають послуги з ремонту майна.

Страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована потерпілій особі
сума франшизи, якщо вона була
передбачена договором страхування.

Відповідно до ст.ст. 1, 2, 3, 4, 5, 7,
9, 13, 18, 33 Закону України „Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність" № 2658-ІІІ від 12.07.2001
року, п.п.1, 3.8, 5.2 , 17, 51, 58, 62, 64, 65, 68
Національного стандарту № 1 „Загальні
засади оцінки майна і майнових прав,
затвердженого постановою КМ України №
1440 від 10.09.2003 року, п.п.1.4, 1.6, 2.4, 4.3, 4.4, 5.1,
7.1, 7.41, 7.44, 8.1, 8.2, 8.5 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Мінюсту України
та Фонду держмайна України за № 14252092
від 24.11.2003 року та зареєстрованої в
Мінюсті України 24.11.2003 року за № 10748395, у
випадку дорожньо-транспортної пригоди,
внаслідок якої власнику наземного
транспортного засобу чи його законному
володільцю заподіяно майнову шкоду,
якщо транспортний засіб винної особи
застрахований за договором
обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності у
страховій компанії, остання
зобов"язана виплатити потерпілій
третій особі страхове відшкодування у
розмірі заподіяної шкоди в межах дії
договору страхування з урахуванням
ринкової вартості пошкодженого
транспортного засобу та відсотку його
фізичного зносу.

Прямим збитком вважається
поточна вартість витрат на
відтворення, заміщення або
відшкодування ринкової вартості
пошкодженого транспортного засобу.

Для цього призначається
відповідна оцінка заподіяної шкоди та
оцінка транспортного засобу.

Коефіцієнт фізичного зносу
КТЗ, який підлягає усуненню, не може
перевищувати 0,7 (70%).

При цьому за замовленням
страхувальника чи страхової компанії
оцінку заподіяної шкоди вправі
проводити оцінювач, який
зареєстрований у встановленому
порядку та має ліцензію (сертифікат,
свідоцтво) на здійснення оціночної
діяльності, видану компетентним
органом строком на три роки. Оцінка за
відсутності сертифікату є недійсною.

Оцінка об"єкта дослідження
проводиться за умови обов"язкового
його огляду. Без огляду об"єкта його
оцінка може здійснюватись лише за
рішенням суду.

У випадку спору, пов"язаного
з оцінкою заподіяної шкоди, цей спір
вирішується судом, в тому числі і
шляхом призначення відповідних
експертиз.

Вирішуючи спір та частково
задовольняючи позовні вимоги позивача
ОСОБА_2 в частині стягнення на користь
позивача з приватного акціонерного
товариства „Страхова компанія
„Провідна" 6 621,10 гривень матеріального
збитку, заподіяного внаслідок ДТП, та
відмовляючи у стягненні відшкодування
заподіяної майнової шкоди із
відповідача ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив з того, що між ПрАТ
„Страхова компанія „Провідна" та
власником автомобіля „DEWOO ЗАЗ”
номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 укладено
договір обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу.

01 жовтня 2011 року біля 12 години на
автодорозі Житомир-Чернівці

ОСОБА_3, керуючи власним автомобілем,
допустив порушення Правил дорожнього
руху України, вчинив
дорожньо-транспортну пригоду, під час
якої пошкодив легковий автомобіль
ОСОБА_2 «ВАЗ-21099» державний номерний
знак НОМЕР_6

Винуватим у
дорожньо-транспортній пригоді визнано
водія автомобіля ОСОБА_3.

ПрАТ „Страхова компанія
„Провідна" відповідно до укладеного
договору страхування нарахувала і
виплатила потерпілій особі і власнику
пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 в
грудні 2011 року та в лютому 2012 року
сстрахове відшкодування в загальній
сумі 10 277,79 гривень.

Однак розмір страхового
відшкодування не покриває розміру
заподіяного потерпілій особі збитку,
так як відповідно до висновку
авто-товарознавчої експертизи
заподіяний ОСОБА_2 прямий збиток
складає 20 994,54 гривень (вартість
відновлювального ремонту).

Крім того, внаслідок ДТП
автомобіль ОСОБА_2 втратив товарний
вигляд (товарну вартість) на суму 2 313,43
гривень.

З урахуванням того, що
страховою компанією ОСОБА_2
відшкодовано 16 686,87 гривень, то на думку
суду, страхова компанія повинна ще
відшкодувати

6 621,10 гривень (20994,54 гр. (прямий збиток як
вартість відновлювального ремонту) + 2
313,43 гривень (як втрата товарної
вартості) - виплачене добровільно
відшкодування 16 686,87 гривень.

Однак, при цьому суд не дав
належної оцінки договору
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу, укладеному між ПрАТ «СК
«Провідна» та власником забезпеченого
автомобіля ОСОБА_3 08.09.2011 року за № 4884976
(а.с.94), яким не передбачено
відшкодування страховою компанією
втрати товарної вартості автомобіля в
сумі 2 313,43 гривень та встановлено суму
франшизи в розмірі 500 гривень, яка
страховою компанією не
відшкодовується. При цьому суд порушив
норми матеріального права, які
регулюють спірні правовідносини.

Суд не дав належної оцінки і
висновку судової авто-товарознавчої
експертизи (а.с.208-254), якою визначено
розмір прямого збитку власнику
автомобіля «ВАЗ-21099» ОСОБА_2 (а.с.208-254) в
сумі 20994,54 гривень як вартість
відновлювального ремонту автомобіля
та втрата товарної вартості автомобіля
в сумі 2313,43 гривень як додатковий
збиток, відшкодування якого не
охоплюється договором страхування.

Ці додаткові збитки повинні
відшкодовуватись власником автомобіля
«DEWOO ЗАЗ» державний номерний знак
НОМЕР_1 ОСОБА_3 як особою з вини якої
заподіяно шкоду ОСОБА_2

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
власником легкового автомобіля «DEWOO
ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1.

Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 застрахована
в Приватному акціонерному товаристві
«Страхова компанія «Провідна» на
підставі договору страхування
(страхового полісу) АА № 4884976 від 08.09.2011
року.

Договором страхування
забезпечується лише пряма дійсна
шкода, заподіяна забезпеченим
автомобілем. При цьому відшкодуванню
страховою компанією не підлягає
франшиза в сумі 500 гривень.

Власником легкового
автомобіля «ВАЗ-21099», державний
номерний знак НОМЕР_6 є ОСОБА_2.

01 жовтня 2011 року біля 12
години на автодорозі Житомир-Чернівці
126 км + 450 м ОСОБА_3, керуючи власним
автомобілем «DEWOO ЗАЗ», допустив
порушення п. 10.9 Правил Дорожнього руху
України, не дотримав безпечної
дистанції руху і допустив зіткнення з
транспортним засобом «ВАЗ-21099»,
належним ОСОБА_2, пошкодив даний
легковий автомобіль.

Відповідно до висновку
авто-товарознавчої експертизи
вартість прямого збитку -
відновлювального ремонту автомобіля
ОСОБА_2 складає 20994,54 гривень.

Крім того, ОСОБА_2 заподіяно і
непрямі збитки в сумі 2313,43 гривень у
вигляді втрати товарної вартості
автомобіля ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК
«Провідна», яка здійснила страхове
розслідування, визнала випадок
страховим і виплатила ОСОБА_2 страхове
відшкодування в грудні 2011 року та
лютому 2012 року в сумі 16 686,87 гривень.

Прямий збиток в сумі 4 307
гривень залишився невідшкодованим.

Крім того, невідшкодованими
залишились непрямі збитки у вигляді
втрати товарної вартості автомобіля
ОСОБА_2 в сумі 2 313,43 гривень.

Страхова компанія не
виконала в повній мірі свої
зобов»язання за договором страхування,
порушила права потерпілої особи ОСОБА_2

Винна особа ОСОБА_3 також не
виконав свого обов»язку по
відшкодування потерпілому заподіяної
шкоди, яка не охоплена договором
страхування.

Наведені обставини фактично
визнаються сторонами та повністю
підтверджуються матеріалами справи
(письмовими доказами): копією
постанови судді
Старокостянтинівського районного суду
від 20 жовтня 2011 року, якою притягнуто до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3 за вчинення ДТП та пошкодження
автомобіля ОСОБА_2 (а.с.4-5), копією
страхового полісу (а.с.90-108), копіями
актів виконаних робіт по ремонту
автомобіля ОСОБА_2 (а.с.194-196), висновком
судової авто-товарознавчої експертизи
(а.с.208-254).

Тому судова колегія вважає,
що на користь ОСОБА_2 підлягає
стягненню пряма шкода в сумі 3 807,67
гривень (за мінусом франшизи) із ПрАТ
«СК «Провідна», та із винної у
заподіянні прямої та непрямої шкоди
гр.ОСОБА_3 500 гривень франшизи та 2 313,43
гривень (втрата товарної вартості
автомобіля ОСОБА_2), а всього 2 813,43
гривень. В решті рішення не
оскаржується і підлягає залишенню без
змін.

На підставах наведеного,
діючи в межах та на підставах доводів
апеляційної скарги апелянта, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 314-316, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

В И Р І Ш
И Л А:

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» задовольнити,
рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 20 лютого 2014 року в частині
стягнення із ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» на користь ОСОБА_2 6
621,10 гривень витрат на відновлювальний
ремонт автомобіля та в частині відмови
у позові про відшкодування майнової
шкоди до ОСОБА_3 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 в цій
частині задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_2
заподіяну майнову шкоду:

із Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» в сумі 3 807,67 (три тисячі
вісімсот сім) гривень;

Із ОСОБА_3 2 813,43 (дві тисячі
вісімсот тринадцять) гривень.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя: (підпис)
судді: (підписи)

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
В.М. Харчук