Єдиний унікальний №
Провадження 2/235/1458/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області у
складі головуючої судді
Стоілової Т.В.,

при секретарі
Ковальовій В.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

представника позивачки
ОСОБА_3,

представника Відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні з залі суду
м.Красноармійська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу, визнання права спільної
сумісної власності на майно та поділ
майна ,-

В С Т А Н О В И
В:

24.06.2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2
про встановлення факту проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу, визнання права
спільної сумісної власності на майно
та поділ майна.

В обґрунтування своїх вимог зазначила,
що в грудні 2006 року вона розірвала шлюб
зі своїм чоловіком ОСОБА_5, від шлюбу з
яким має двоє дітей.

З 03.11.2010р. вона почала проживати разом з
відповідачем по справі ОСОБА_2 однією
сім'єю як чоловік і дружина без
реєстрації шлюбу. Спочатку вони
проживали за адресою: АДРЕСА_1, згодом
орендували будинок за адресою: АДРЕСА_2,
а з жовтня 2011р. почали проживати в
будинку за адресою: АДРЕСА_3.

Разом вони проводили час, мали
спільний бюджет, разом робили покупки,
мали спільних друзів, обладнували
житло тощо. Факт їх спільного з
Відповідачем проживання однією сім'єю
без реєстрації шлюбу можуть
підтвердити свідки, зокрема:
ОСОБА_6(троюрідна сестра Відповідача),
ОСОБА_7(її мати), ОСОБА_8 (сусід
Відповідача), ОСОБА_9 (її подруга),
ОСОБА_10(голова квартального комітету),
ОСОБА_11 та ОСОБА_20(сусіди Відповідача),
ОСОБА_12 та ОСОБА_21 (сусіди, їх з
Відповідачем друзі). Вони мають безліч
спільних фотографій. З травня 2014 р. вони
з Відповідачем розірвали стосунки та
почали проживати окремо.

Під час їх спільного проживання однією
сім'єю, вони з Відповідачем за спільні
кошти: 15.04.2011р. придбали холодильник LG
модель(GА В 379РVСА серійний номер 011RАLL45568
вартістю 4500 грн. 00коп., що
підтверджується гарантійним талоном
від 15.04.2011р. 14.10.2011р. вони з Відповідачем
за спільні кошти придбали пральну
машину Іndesit модель IWSB 5085(СІS) серійний
номер 109060026, що підтверджується
гарантійним документом та фіскальним
чеком від 14.10.2011 р. Бажаючи мати власне
житло, 20.12.2011 р. вони з Відповідачем за
спільні кошти придбали житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_3 та земельну
ділянку, на якій він розташований
площею 0,0988 га, кадастровий номер
:14:017:0393, що підтверджується
договорами купівлі-продажу житлового
будинку та земельної ділянки від 20.12.2014
р.

Посилаючись на норми ст., ст.74, 70
Сімейного кодексу України та на ч.3 п.25
Постанови Пленуму ВСУ «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21.12.2007р. № 11 позивач
просить суд(після уточнення а.с.152-153)
встановити факт проживання однією
сім'єю її (ОСОБА_1) та ОСОБА_2 без
реєстрації шлюбу з 03.11.2010 р. по 01.05.2014 р.;
визнати право спільної сумісної
власності її та ОСОБА_2 на наступне
майно: холодильник LG модель (GА В 379РVСА
серійний номер 011RАLL45568; пральну машину
Іndesit модель IWSB 5085(СІS) серійний номер
109060026; житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_3; земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_3 площею 0,0988га, кадастровий
номер :14:017:0393.

Поділити зазначене майно між нею(
ОСОБА_1) та ОСОБА_2 таким чином: визнати
за нею право власності на пральну
машину Іndesit модель IWSB 5085(СІS) серійний
номер 109060026, вартістю 1202 грн. 28коп; 1/2
частину житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_3; 1/2 частину земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_3, площею 0,0988 га,
кадастровий номер :14:017:0393.Визнати
за відповідачем ОСОБА_2 право
власності на холодильник LG модель(GА В
379РVСА серійний номер 011RАLL45568,вартістю
2194грн. 92коп.; 1/2 частину житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_3; 1/2 частину
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3,
площею 0,0988га, кадастровий номер
:14:017:0393. Стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на її користь грошову
компенсацію вартості її долі в розмірі
502 грн.32 коп. та судові витрати, що
складаються з витрат по сплаті
судового збору в розмірі 1158,03 грн. та
витрат на проведення оцінки майна в
розмірі 560грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_3 наполягали на
задоволенні уточнених позовних вимог.
Крім того, позивачка суду пояснила, що в
спірному будинку вона зареєстрована не
була, а зареєстрована за адресою
АДРЕСА_4. Ця квартира належить їй та її
матері ОСОБА_7 на праві спільної
сумісної власності. На придбання
спірного майна - холодильника, пральної
машинки, будинку відповідач брав у
банку споживчі кредити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали та
просили відмовити в їх задоволенні з
таких підстав. Як пояснив в судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2, зі своєю
першою дружиною ОСОБА_13 шлюб він
розірвав 11березня 2010 року і на
утримання сина від першого шлюбу він
виплачує аліменти в розмірі ? частини
свого заробітку. З позивачкою ОСОБА_1
вони познайомились в кінці 2010 року,
познайомила їх ОСОБА_15, деякий час вони
зустрічались і приблизно 3-4 місяці(
тобто з грудня 2010 року по березень 2011
року) підтримували інтимні відносини,
жили разом на квартирі, що винаймали,
хоча бюджети у них були різні і кожен
розпоряджався своїми коштами на
власний розсуд. Але відносини у них не
склались, оскільки позивачка не хотіла
займатись домашнім господарством , не
готувала їсти, він сам все готував та
купляв.

Оскільки свого житла у нього не було, в
жовтні 2011 року в банку він взяв кредит
в сумі 88500 гривень та за кредитні кошти
і свої заощадження в грудні 2011 року
придбав житловий будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_3 та земельні
ділянку за вказаною адресою площею
988кв.м. для обслуговування будинку. На
той час ніяких відносин з позивачкою
він не підтримував і участі в придбанні
будинку вона не приймала. Як не
приймала і не приймає участі у виплату
кредитних коштів. Пральну машинку та
холодильник він також придбав за
власні кошти в той час коли вже не
підтримував відносин з позивачкою.

Після придбання будинку, він власноруч
зробив в ньому ремонт, провів воду.
Восени 2012 року йому задзвонила
позивачка і попросила тимчасово
впустити її з дітьми в його будинок,
так як свого житла в м. Красноармійську
у неї немає, хоча має квартиру в
АДРЕСА_4. Він погодився і надав їй та
дітям притулок, хоча між ними вже не
було ніяких відносин. Йому відомо, що
влітку минулого року, коли він
знаходився на лікуванні, позивачка з
дітьми їздила на море відпочивати,
ніякого догляду чи допомоги йому не
надавала. З лютого 2014 року він живе з
іншою жінкою, просив позивачку
залишити його житловий будинок, але
позивачка відмовляється це робити.

На цей час заборгованість за кредитним
договором, який він брав для придбання
будинку, складає майже 80000грн. і ніякої
участі у виплаті кредитних коштів
позивачка йому не надавала і не надає. З
врахуванням викладеного, відповідач
просить відмовити в задоволенні вимог
позивачки, оскільки вважає, що спірне
майно належить йому на праві особистої
власності і придбане ним в той час,
коли вони з позивачкою вже не
підтримували сімейних відносин. Коли
він брав кредит для придбання будинку,
дозволу у позивачки ніхто не брав, що
свідчить про відсутність сімейних
відносин з позивачкою на той час.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що заявлені вимоги
не підлягають задоволенню з таких
підстав.

Статтею 256 ч.1 п.5 ЦПК України
передбачено, що суд може встановити
факт проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, в
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Іншими словами встановлення
юридичного факту доцільне тільки в
тому випадку, коли від цього залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб .

Відповідно до ст. 21 Сімейного
Кодексу України шлюбом є сімейний союз
жінки та чоловіка, зареєстрований у
державному органі реєстрації актів
цивільного стану. Прожи вання однією
сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є
підставою для виникнення у них прав та
обов'язків подружжя.

Згідно ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу
України сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають спільні права та
обов'язки.

Відповідно до ст.74 Сімейного кодексу
України (надалі - СК) якщо жінка та
чоловік проживають однією сім'єю, але
не перебувають у шлюбі між собою або в
будь- якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. На майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу.

Разом з тим, із матеріалів справи
вбачається, що позивачка ОСОБА_1
знаходилась в юридичному шлюбі з
ОСОБА_5. Шлюб було розірвано 19 грудня
2006 року.(а.с.156) Від цього шлюбу вона має
двох дітей.

Відповідач ОСОБА_2 також знаходився в
шлюбі з гр.ОСОБА_13, шлюб розірвано 11
березня 2010 року. Свідоцтво про
розірвання шлюбу видане 27 липня 2011
року (а.с.151).

Згідно договору купівлі-продажу
житлового будинку від 20 грудня 2011 року
та земельної ділянки для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель розміром 0,0988га
за адресою: АДРЕСА_3 власником
зазначеного майна є ОСОБА_2 (а.с.11-19).

Гарантійний талон на холодильник LG
модель(серійний номер 011RАLL45568) від
15.04.2011 року та пральну машину Іndesit від
14.10.2011 року і чек на придбання
зазначеної побутової техніки
оформлені також на відповідача по
справі ОСОБА_2 (а.с.21,22).

Із кредитного договору від 13.10.2011 року
вбачається , що відповідач ОСОБА_2
отримав в ПАТ «Альфа-банк», для
власних потреб, кредитні кошти в сумі
88500 грн.(а.с.129), що підтвердив в судовому
засіданні і сам відповідач.

На цей час відповідач ОСОБА_2 має
заборгованість перед ПАТ «Альфа-
Банк» за даним кредитним договором в
розмірі 72910 грн. 49 коп. та витрати по
сплаті третейського збору 400 грн., що
підтверджується ухвалою
Новоазовського районного суду міста
Чернігова від 19 березня 2014 року (а.с.159).

Жодного належного( письмового) доказу
того, що позивачка ОСОБА_1 разом з
ОСОБА_2 приймала участь у придбанні
спірного майна суду не надано,
письмової згоди на отримання
кредитних коштів для придбання
житлового будинку позивачка не
давала, що, на думку суду, свідчить про
відсутність на той час сімейних
відносин між позивачкою та
відповідачем.

Судом приймається до уваги також та
обставина, що в спірному будинку
позивачка та її діти не зареєстровані,
а зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_4(а.с.8).

Надану суду позивачкою довідку від
17.07.2014 року за підписом квартальної
кварталу №30 ОСОБА_17 (а.с.132)., в якій
зазначено, що позивачка ОСОБА_1 спів
мешкала з ОСОБА_2 з жовтня 2011 року по
квітень 2014 року, суд не може прийняти як
доказ того, що сторони весь цей час
знаходились в фактичних сімейних
відносинах, оскільки, допитана в
судовому засіданні як свідок ОСОБА_17
суд пояснила, що зазначену довідку вона
писала зі слів самої позивачки, а які
насправді були між сторонами
відносини вона не знає. Їй відомо, що
будинок по АДРЕСА_3 купив ОСОБА_2 і
спочатку він проживав там один, а
позивачка поселилась там приблизно
через півроку.

Із пояснень відповідача ОСОБА_2
вбачається, що фактично сімейно-шлюбні
відносини сторони підтримували з
грудня 2010 року по березень 2011 року,
після цього кожен став жити своїм
життям, спільне господарство вони не
вели, бюджети у них були різні і
розпоряджались вони своїми коштами
на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є матір'ю
позивачки. В жовтні 2010 року донька та
відповідач приїхала до неї в
м.Першотравенськ і сказали, що будуть
жити разом. Спочатку вони винаймали
житло, а згодом переїхали в будинок по
АДРЕСА_3, який, на її думку, вони купили
для спільного проживання. За який кошт
було придбано будинок їй не відомо, в
бюджет дітей вона не вмішувалась.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона
познайомила позивачку ОСОБА_1, яка є її
подругою, зі своїм троюрідним
братом-відповідачем по справі ОСОБА_2
в 2009 році. Спочатку вони спілкувались
по телефону, а восени 2010 року вирішили
жити разом як чоловік та жінка. Вона
неодноразово приїздила до них в гості
в м. Красноармійськ, разом зустрічали
новий рік і, на її думку, все у них було
добре. В лютому 2014 року відносини між
сторонами погіршали, чому вона
пояснити не може.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що
проживає без реєстрації в АДРЕСА_5,
зареєстрований в м. Слав»янську,
Донецької області. Сторін знає близько
3-х років, спілкувався з ними, восени 2013
року разом відпочивали. На його думку,
відносини між сторонами були
нормальні. За майно пояснити нічого не
може, хто купляв і за які кошти не
знає, чи був у сторін спільний бюджет
пояснити не може.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що знає
відповідача ОСОБА_2 близько 10 років,
знає, що він жив по АДРЕСА_3. Разів 2-3
заходив до нього в гості, але позивачку
там не бачив, в сімейні відносини
відповідача не вмішувався. Зі слів
відповідача йому відомо, що той брав
кредит для придбання будинку.
Будинок ОСОБА_2 придбав , коли працював
на ШУ «Покровське».

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що влітку
минулого року познайомилась з
відповідачем ОСОБА_2, з лютого цього
року стали проживати разом в м.
Димитрів Донецької області. Про
позивачку їх стало відомо 2 місяці
тому, відповідач познайомив їх і
сказав, що вона(позивачка) проживає в
його будинку, який він купив за
кредитні кошти. Також відповідач їй
пояснив, що впустив позивачку в
будинок проживати поки вона не знайде
собі житло.

Із наданих суду позивачкою додаткових
доказів, зокрема фотографій та
відеозапису вбачається, що деякий час
сторони разом проводили час, але
точна дата на фотографіях не зазначена
і дані докази не можуть достовірно
підтвердити факт сумісного проживання
як чоловіка та жінки позивачки з
відповідачем в період з листопада 2010
року по 01 травня 2014 року, наявність їх
спільних прав та обов'язків як
подружжя.

Таким чином, аналізуючи всі докази по
справі, надані позивачкою, суд прийшов
до висновку, що позивачка ОСОБА_1 не
надала суду доказів того, що з 03.11.2010
року по 01.05.2014 року вона проживала
однією сім'єю з ОСОБА_2 як жінка та
чоловік і що саме в цей час та за
спільні кошти було придбане спірне
майно, а тому її вимоги суд вважає
необґрунтованими і в їх задоволенні
слід відмовити.

Та обставина, що деякий час, а саме з
листопада 2010 року по березень 2011 року(
до придбання відповідачем спірного
майна) сторони проживали разом і
підтримували фактичні шлюбні
відносини не є підставою для визнання
майна спільною сумісною власністю,
оскільки встановлення юридичного
факту доцільне тільки в випадку, коли
від цього залежить виникнення, зміна
або припинення особистих чи майнових
прав фізичних осіб.

Керуючись Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
№11 "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", ст.60, 61, 74 СК
України, ст.256, 258, ст.ст. 10, 11, 79, 88, 212, 213, 214,
215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'ю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу з 03.11.2010 року по 01.05.2014 року,
визнання права спільної сумісної
власності подружжя на: холодильник LG
модель GA В 379РVСА серійний номер 011RАLL45568;
пральну машину Indesit модель IWSB5085(СІS)
серійний номер 109060026; житловий будинок
за адресою: АДРЕСА_3; земельну ділянку
за адресою: АДРЕСА_3 площею 0,0988га,
кадастровий номер :14:017:0393 та поділ
зазначеного майна.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: