Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді
Скарлат О.І.,

при секретарі
Грабовській А.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вишгороді
цивільну справу за позовом органу
опіки та піклування Нижчедубечанської
сільської ради Київської області до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: служба у
справах дітей та сім»ї Вишгородської
районної державної адміністрації
Київської області про позбавлення
батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в червні 2014 року
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, посилаючись на те,
що ОСОБА_1 є матір»ю трьох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Батько ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року.
ОСОБА_1 повторно вступила в шлюб з
ОСОБА_2 від шлюбу народився син - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач зазначає, що
ОСОБА_1 перебувала на обліку служби у
справах дітей та сім»ї Вишгородської
районної державної адміністрації. Під
час інспектування житлових умов було
виявлено, що в приміщенні, де
проживають брудно та темно. Соціальні
виплати, які отримує ОСОБА_1 не
використовує на потреби дітей,
зловживає алкогольними напоями, веде
аморальний спосіб життя. Неодноразово
проводилась співбесіда з батьками ,
однак позитивних результатів це не
дало. Малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з
лютого 2014 року проживають з бабусею
ОСОБА_7, яка вирішує питання , щодо
утримання та виховання дітей, у
вихованні дітей відповідачі ніякої
участі не приймають, не провідують
дітей, не цікавляться їх здоров»ям,
морально та матеріально не підтримують
їх.

Під час судового розгляду
представник позивача Мусієнко М.М.
подала до суду заяву про залишення
позовних вимог в частині позбавлення
батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2
щодо їх малолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року без розгляду. Ухвалою
суду від 03.10.2014 року позовні вимоги в
цій частині залишені без розгляду.

На підставі викладеного позивач
просить позбавити батьківських прав
ОСОБА_1 щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

У судовому засіданні
представник позивача Мусієнко М.М.
підтримала позовні вимоги та просила
задовольнити з викладених підстав.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
судове засідання не з»явилися, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
відомі.

Представник служби у справах
дітей та сім»ї Коваленко В.М. в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги та
просить задовольнити.

Прокурор прокуратури
Вишгородського району Київської
області Подолянчук Є.Ю. не заперечила
проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача,
представника третьої особи, свідків,
думку прокурора, дослідивши письмові
докази та інші матеріали справи, суд
вважає, що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
є матір»ю трьох неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується копіями свідоцтва про
народження дітей (а.с. 3-5). Батько ОСОБА_3
та ОСОБА_4 - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6
року.

Малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з
лютого 2014 року проживають разом з
бабусею ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1.
Бабуся дітей створює всі умови для
розвитку дітей, є всі необхідні речі
для розвитку та життя дітей, що
підтверджується актом обстеження
умов проживання дитини від 01.10.2014 року.

Відповідач ОСОБА_1. у вихованні
дітей ніякої участі не приймає, не
провідує дітей, не цікавиться їх
здоров»ям, морально та матеріально не
підтримує їх.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_11 в
судовому засіданні пояснили, що мати
дітей ОСОБА_1 після смерті їх сина
ОСОБА_12 повторно одружилася та
народила сина ОСОБА_5. З лютого 2014 року
дівчата ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають
разом з ними, вони здійснюють повне
утримання та виховання дітей. Мати
дітей ОСОБА_1 не цікавиться їх життям,
до школи не водить, не провідує їх,
матеріально не допомагає, діти з лютого
2014 року не бачили свою матір та не
виявляють бажання з нею зустрітися, не
згадують її взагалі.

Відповідно до ст. 150 СК України
батьки зобов'язані виховувати дитину в
дусі поваги до прав та свобод інших
людей, любові до своєї сім'ї та родини,
свого народу, своєї Батьківщини. Батьки
зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток. Батьки
зобов'язані забезпечити здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти, готувати її до самостійного
життя.

Статтею 164 СК України визначено,
що мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

З роз'яснень, наданих в п.п.15 та 16
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» (Із змінами,
внесеними згідно з Постановою
Верховного Суду 20 від 19.12.2008р.)
вбачається, що позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб,
які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків має місце, коли
вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до
культурних та інших духовних
цінностей; не сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють
умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо,
так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Як вбачається із пояснень
позивача, свідків та встановлено судом
відповідач, яка є матір»ю малолітніх
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виконує покладених
на неї законом обов'язків щодо
виховання та належного утримання
дітей, вона не займається їх вихованням
та не проявляє інтересу до її життя,
навчання, відпочинку та оздоровлення.
Крім того відповідач не піклується про
фізичний та духовний розвиток дітей.

Згідно характеристики
Нижчедубечанської загальноосвітньої
школи І-ІІІ ступенів від 30.09.2014 року
№1143 ОСОБА_3 відвідує даний навчальний
заклад з 01 вересня 2014 року , до школи
прийшла підготовленою, приводить до
школи її бабуся ОСОБА_7, дитина завжди
усміхнена, доброзичлива. Мати ОСОБА_3 за
цей період жодного разу до школи не
з»являлася.

Відповідно до рішення
виконавчого комітету
Нижчедубечанської сільської ради
Вишгородського району Київської
області від 15.05.2014 року «Про
доцільність позбавлення батьківських
прав» мати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ухиляється
від виконання своїх батьківських
обов'язків, не цікавиться життям своїх
дітей, не надає коштів на їх утримання,
не піклується про їх фізичний і
духовний розвиток.

Оскільки ОСОБА_1 самоусунулася
від виконання своїх батьківських
обов'язків, Нижчедубачанська сільська
рада Вишгородського району Київської
області вважає за доцільне позбавити
її батьківських прав щодо малолітніх
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Таким чином, аналізуючи
досліджені в судовому засіданні
докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1
ухиляється від виконання своїх
обов'язків щодо виховання та належного
утримання своїх дітей, вона не
піклується про фізичний і духовний
розвиток дітей, підготовку їх до
самостійного життя, зокрема: не
забезпечує необхідного харчування,
медичного догляду, лікування дітей, що
розцінюється судом як ухилення від
виховання дитини та свідомого
нехтування своїми обов'язками, тому з
огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 150, 164, 165, 166, СК України, Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.03.2007 року №3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», на підставі ст.60,
212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов органу опіки та піклування
Нижчедубечанської сільської ради
Київської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
третя особа: служба у справах дітей та
сім»ї Вишгородської районної
державної адміністрації Київської
області про позбавлення батьківських
прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
батьківських прав щодо її малолітніх
дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подання
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення

Суддя
О.І.Скарлат