Провадження № 2/734/795/14
Справа
№ 734/2724/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 жовтня 2014 року
смт Козелець

Козелецький районний суд
Чернігівської області у складі:
головуючого - судді Бузунко О.А., при
секретареві Галюк Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Бригинцівської сільської
ради Козелецького району
Чернігівської області про визнання
права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

із позовною заявою про визнання за
заповітом права власності на спадкове
майно у суд звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2
до Бригинцівської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області. Позовні вимоги мотивовані тим,
що після смерті матері батька - ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщину
(шляхом вступу в управління спадковим
майном) прийняла його дружина - ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Після смерті
останньої залишилося спадкове майно,
яке як спадщину у визначений строк
позивачі прийняли, проте оформити
право власності на успадкований
будинку АДРЕСА_1, не має можливості,
оскільки відсутні правовстановлюючі
документи на ім'я померлих.

В судові засідання учасники справи не
з'являлися.

В матеріалах справи міститься:

- клопотання позивачів про розгляд
справи за їх відсутності;

- заява за підписом голови
Бригинцівської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області про розгляд справи за
відсутності представника ради та
визнання позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в
разі визнання позовних вимог
відповідачем суд, за наявності для того
законних підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з
причин неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
істотне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, враховуючи, що
визнання відповідачами позову не
суперечить закону, суд дійшов
наступних висновків.

При судовому розгляді цивільної справи
встановлено, що ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3.

На час відкриття спадщини 04 травня 1998
року діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963
року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Відповідно до довідки, виданої
виконкомом Бригинцівської сільської
ради від 25 лютого 2014 року, ОСОБА_4
вступила в управління спадковим майном
після смерті свого чоловіка ОСОБА_3:
проводила ремонт жилого будинку та
господарських будівель, обробляла
земельну ділянку.

Таким чином, позивач відповідно до
діючого на момент відкриття спадщини
законодавства, прийняла її шляхом
вступу в управління спадковим майном,
що підтверджується викладеним вище. З
аналізу змісту довідки, виданої
виконкомом Бригинцівської сільської
ради 25 лютого 2014 року, відповідно до
якої ОСОБА_3 проживав на день своєї
смерті з ОСОБА_4, вбачається, що інші
особи, крім ОСОБА_4, спадщину після
смерті ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу
в управління спадковим майном, не
прийняли.

В той же час відповідно до відповіді,
отриманої з Державного нотаріального
архіву Чернігівської області, спадкова
справа до майна ОСОБА_3 Козелецькою
районною державною нотаріальною
конторою не заводилась.

Тобто, ОСОБА_4 є єдиною, хто прийняв
спадщину після смерті ОСОБА_3.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідно
до довідки, виданої виконкомом
Бригинцівської сільської ради 25 лютого
2014 року, ОСОБА_4 на день своєї смерті
проживала одна.

Після смерті ОСОБА_4 приватним
нотаріусом Козелецького районного
нотаріального округу ОСОБА_6 була
заведена спадкова справа, з копії якої
вбачається, що:

27 січня 1997 року ОСОБА_4 залишила
заповіт, за яким все своє майно
заповідала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (за станом
на 25 лютого 2014 року заповіт не
відмінявся, майно нікому іншому не
перезаповідалося);

25 лютого 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1
подали заяву про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_4.

Відповідно до довідки, виданої
виконкомом Бригинцівської сільської
ради Козелецького району
Чернігівської області 25 лютого 2014 року,
житловий будинок АДРЕСА_1 був
побудований та введений в експлуатацію
в 1962 році і був зареєстрований в
погосподарській книзі сільської ради
за № 55 за станом на 01.01.1963, що
відповідало діючому на той час
законодавству.

Згідно з довідкою, виданою виконкомом
Бригинцівської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області 25 лютого 2014 року, житловий
будинок АДРЕСА_1 за станом на 15 квітня
1991 року відносився до суспільної групи
«колгоспний двір», членами якого на той
час були ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що також
встановлено судом на підставі аналізу
копії погосподарської книги за 1986-1991
роки.

Як суспільна група «колгоспний двір»
існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до
прийняття постанови Верховної Ради
Української РСР № 885-ХІІ, якою було
введено в дію Закон України «Про
власність».

Оскільки за станом на 15 квітня 1991 року
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, будучи членами
колгоспного двору, мали рівні частки в
майні цього двору, то після смерті
ОСОБА_3 ? житлового будинку АДРЕСА_1 як
спадкову масу, шляхом вступу в
управління майном, прийняла ОСОБА_4.
Тобто, ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3
фактично стала власником всього
будинку, проте правовстановлюючі
документи не оформила.

Відповідно до інформації з Реєстру
права власності на нерухоме майно від
03.10.2014 № 27670324 у вказаному реєстрі
відомості щодо об'єкта по АДРЕСА_1
відсутні.

Відповідно до інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 03.10.2014 № 27670026 на
земельну ділянку, яка розташована по
АДРЕСА_1 зареєстроване право спільної
часткової власності (по 1/2) за ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 в порядку спадкування за
заповітом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 04.10.91 р. N 7 «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок», право
власності на жилий будинок, збудований
громадянином на відведеній в
установленому порядку земельній
ділянці і прийнятий в експлуатацію,
виникає з часу його реєстрації у
виконкомі місцевої ради.

Зважаючи на те, що житловий будинок,
розташований за адресою АДРЕСА_1,
побудований і прийнятий в
експлуатацію, зареєстрований в
сільській раді та розташований на
земельній ділянці, яка на праві
приватної власності належить
позивачам, він може бути об'єктом
спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Перешкодою в отриманні позивачем
свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно є те, що за життя
спадкодавцем не було оформлено
правовстановлюючі документи на
будинок.

Таким чином, позовні вимоги щодо
визнання права власності на житловий
будинок з надвірними спорудами по
АДРЕСА_1 підлягають задоволенню; за
позивачами підлягає визнання права
власності за кожним на ? частину
вказаного будинку.

Керуючись ст.ст. 392, 1268 ЦК України, ст.ст.
60, 174, 197, 209, 212, 215, 218, 223, 294, 295 і 296 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Бригинцівської
сільської ради Козелецького району
Чернігівської області про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП
НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП
НОМЕР_2, право власності на будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_2, в рівних частинах (в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_4).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
із дня проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів із дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
О.А. Бузунко