Справа № 738/2476/14-ц
№ провадження 2/738/431/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року
Менський районний суд

Чеpнiгiвської областi

в складі:

головуючого судді Сова
Т.Г.

секретаря
Минець П.Д.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представник банка «Надра» Пригара
А.В.

представник органу опіки та

піклування Васильчук
О.М.

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в залі суду м. Мена
Чернiгiвської областi цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра»,
ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог - орган опіки та
піклування Менської РДА про визнання
договору поруки недійсним, суд

В С Т А H О В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_1
заявила в суді позовні вимоги до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк « Надра » , ОСОБА_2 ,
третьої особи на боці позивачки без
самостійних вимог - служби у справах
дітей Менської райдержадміністрації
про визнання договору поруки недійсним
.

Мотивувала позивачка свої позовні
вимоги тим , що вона перебуває у шлюбі
з відповідачем - ОСОБА_2 , від шлюбу
мають спільну дитину - неповнолітню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.02.2007 року було укладено договір
поруки № 36-05/06/11/13/604/2007/025-3 , у
відповідності до якого ОСОБА_2
поручився перед Відкритим акціонерним
товариством Комерційний банк « Надра »
за ОСОБА_1 по кредитному договору №
36-05/06/11/11604/2007/025 від 28.02.2007 року .

Про факт укладання договору ,
позивачці стало відомо у вересні 2014
року , коли на її адресу надійшла
ухвала Деснянського районного суду
міста Чернігова про судовий розгляд
справи № 750/8895/14 за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк « Надра » до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості .

Позивачка вважає , що вказаний
договір поруки має бути визнаний
недійсним , так як вона не давала згоди
на укладання договору поруки , крім
того банк вимагає від її чоловіка
виконати грошові зобов'язання за
рахунок власних грошових коштів , чим
істотно порушуються її майнові права ,
їх малолітньої дитини , у тому числі
права на достатній життєвий рівень , на
власність , на житло .

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги ,
посилаючись на обставини , викладені в
позовній заяві .

Представник відповідача
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк « Надра » - Пригара
А.В. в судовому засіданні позовних
вимог не визнав та показав , що дійсно
між банком та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 05/06/11/11604/2007/025 від
28.02.2007 року на суму 30 000 доларів США ,
строком користування до 28 листопада 2019
року та виплатою процентів за
користування кредитом з розрахунку 14,49
відсотків річних . З метою забезпечення
виконання зобов'язань , було укладено
договір поруки . Відповідно до п.1.1
договору поруки , ОСОБА_2 поручився
перед Банком за належне виконання
Позичальником взятих на себе
зобов'язань , що витікають з Кредитного
договору , в тому числі : повернути до 28
листопада 2019 року кредит у сумі 30 000 дол.
США , сплатити відсотки за користування
кредитними коштами із розрахунку 14,49 %
річних , сплатити інші платежі ,
сплатити можливі штрафні санкції . Зі
змісту договору поруки вбачається , що
його укладено відповідачем ОСОБА_2 не в
інтересах подружжя , а в інтересах
позичальника .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні визнав позовні вимоги , та
показав , що він погоджується з
вимогами позивачки так , як вважає , що
договір ним було підписано внаслідок
заведення його в оману .

Представник третьої особи на боці
позивачки - Васильчук О.М. ( представник
органу опіки та піклування ) погодилась
з позовними вимогами і вважала , що
внаслідок стягнень з відповідача -
ОСОБА_2, постраждає їх спільна
неповнолітня дитина .

Заслухавши пояснення сторін ,
дослідивши матеріали справи , суд
прийшов до наступного .

Відповідно ст. 368 ч.3 ЦК України та
ст. 60 ч.1 СК України , майно , набуте
подружжям за час шлюбу , належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності .

На підставі ст.65 ч.4 СК України ,
укладений договір одним з подружжя,
створює обов'язки для другого з
подружжя лише в тому разі , якщо договір
укладено в інтересах сім'ї , а майно
одержане за цим договором, використане
для задоволення потреб сім'ї .

Згідно ст. 73 СК України , за
зобов'язаннями одного з подружжя
стягнення сумісної власності подружжя
, яка виділена в натурі . Стягнення може
бути накладено на майно , яке є спільною
сумісною власністю подружжя , якщо
судом встановлено , що договір був
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї і те , що було одержане
за договором , використане на її
потреби .

Таким чином , оскільки договір
поруки укладено чоловіком позивачки не
в інтересах сім'ї , він не породжує для
позивачки ніяких обов'язків .

В судовому засіданні не здобуто
доказів для визнання договору поруки
недійсним .

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 203, 215, 368, 553, 559, 651 ЦК України, ст. ст. 213
- 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_2, третя особа, що
не заявляє самостійних вимог - орган
опіки та піклування Менської РДА про
визнання договору поруки недійсним -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області через Менський районний суд
Чернігівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Т. Г. Сова