Справа № 369/7106/14-ц
Провадження № 2/369/3036/14
РІШЕННЯ

Іменем України

17.10.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі: головуючого судді
Усатова Д.Д.

при секретарі
Котляр А.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права
користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 р. позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з даним позовом до відповідача
ОСОБА_2 про втрату права користування
житловим приміщенням.

ОСОБА_2 є сином позивача.

? частина будинку АДРЕСА_2, належить
позивачу на праві власності, згідно
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
14.12.2000 р..

Відповідач та члени його сім'ї
проживали раніше в належній позивачу
частині будинку (до 27.04.2010 року).

В тому ж 2010 році ОСОБА_2 купив квартиру
АДРЕСА_1.

27.04.2010 року відповідач разом з членами
своєї сім'ї, дружиною та двома дітьми
виїхав, з належної позивачу частини
будинку, на постійне місце проживання в
м. Біла Церква, де проживає до даного
часу.

Всі члени його сім'ї, що були
зареєстровані по житловій площі
належної позивачу частини будинку
знялися з реєстрації вказаної житлової
площі. Відповідач же до даного часу не
знявся з реєстрації.

Тому просила ухвалити рішення, яким
визнати ОСОБА_2

Мечиславовича таким, що втратив право
користування житловою площею в

належній позивачу ?? частині житлового
будинку АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі, просила суд задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав, проти
задоволення позову не заперечував.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши
матеріали справи, позов задовольняє з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином
позивача ОСОБА_1.

? частина будинку АДРЕСА_2, належить
позивачу на праві власності, згідно
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
14.12.2000 р..

Відповідач та члени його сім'ї
проживали раніше в належній позивачу
частині будинку (до 27.04.2010 року).

В 2010 році по домовленості з сином,
позивач дала йому 34 500 доларів США, для
придбання власного житла з тим, щоб він
звільнив належну їй 1/2 частину
житлового будинку.

В тому ж 2010 році ОСОБА_2 купив квартиру
АДРЕСА_1.

27.04.2010 року відповідач разом з членами
своєї сім'ї, дружиною та двома дітьми
виїхав, з належної позивачу частини
будинку, на постійне місце проживання в
м. Біла Церква, де проживає до даного
часу.

Всі члени його сім'ї, що були
зареєстровані по житловій площі
належної позивачу частини будинку
знялися з реєстрації вказаної житлової
площі. Відповідач же до даного часу не
знявся з реєстрації.

Не дивлячись на неодноразові прохання
позивача знятися з реєстрації, син
відповідає згодою. Але так і не виконує
свою обіцянку до даного часу.

Реєстрація відповідача по житловій
площі ? частини будинку, змушує
позивача нести додаткові витрати,
пов'язані з утримуванням житлового
будинку.

Відповідач ОСОБА_2 з 27.04.2010 року не
проживає в ? частині житлового будинку
АДРЕСА_2 що підтверджується наданими в
судовому засіданні поясненнями
відповідача на наявними в справі
даказами.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового
кодексу Української РСР право на
житлове приміщення за тимчасово
відсутнім наймачем зберігається
протягом шести місяців, а відповідач не
проживає в будинку позивача більше
чотирьох років.

Ст. 72 ЖК України передбачає, що
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України „Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено факт відсутності
відповідача на спірній жилплощі без
поважних причин більше встановленого
законом строку, а тому відповідач право
користування цим житлом втратив.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх
сукупності, дійшов висновку про
обґрунтованість та доведеність вимог
позивача, оскільки вони відповідають
вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Враховуючи наведене на підставі ст.ст.
10, 71, 72, 167 Житлового кодексу Української
РСР, ст. 7 Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", керуючись ст. ст.
10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловою площею в
належній ОСОБА_1 ? частині житлового
будинку АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Д.Д.Усатов