Провадження № 2/161/3171/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

29 вересня 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

у складі:

головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про визнання права власності на
спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 26.06.2014 року звернулася в суд з
позовом до Луцької міської ради про
визнання права власності на спадкове
майно, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4.
Вона є єдиним спадкоємцем першої черги
за законом, яка прийняла спадщину у
встановленому законом порядку. Окрім
неї, спадкоємцями за законом, були її
брати та сини спадкодавця: ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які спадщину у встановлений
законом для її прийняття строк не
прийняли, подали нотаріусу заяви про
відмову від спадщини. Інших
спадкоємців не має. Заповіту
спадкодавцем за життя складено не було.
Про родинні відносини її з
спадкодавцем свідчить свідоцтво про її
народження від 28.08.1969 року серії НОМЕР_1,
та витяг з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян: про
підтвердження дошлюбного прізвища
№9 від 19.12.2014 року. Про заведену
спадкову справу, після смерті
спадкодавця ОСОБА_4 свідчить Витяг про
реєстрацію в Спадковому реєстрі №361127786
від 16.12.2013 року. При зверненні її до
приватного нотаріуса Луцького
міського нотаріального округу
Волинської області ОСОБА_5 для
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом, їй було відмовлено
в зв'язку з тим, що не було проведено
державної реєстрації права власності
на належну померлому ОСОБА_4 частку
квартири у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно .

Спадкове майно, складається з 1/3 частки
квартири АДРЕСА_1. Наявні
правовстановлюючі документи на цю
квартиру, а саме: свідоцтво про право
власності на житло, видане згідно з
розпорядженням відділом реєстру
житлового фонду ДЖКГ Луцької міської
ради від 14.02.2013 року №1068-р., а також
технічна документація на вказану
квартиру, проте відсутня державна
реєстрація вказаного майна. У зв'язку з
цим, неможливо оформити спадщину в
нотаріальному порядку.

Посилаючись на наведене, позивач
просила визнати за нею право власності
в порядку спадкування за законом, після
смерті її батька ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: на 1/3 частку
квартири АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, її представник подала суду
заяву про розгляд справи за її
відсутності, в якій зазначила, що
позовні вимоги підтримує з підстав
наведених у позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, подали заяви про розгляд
справи за їх відсутності, позов
визнають.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
слід задовольнити з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть
вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації
смертей ІНФОРМАЦІЯ_1 зроблено
відповідний актовий запис за №310, місце
реєстрації - відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Луцького
міського управління юстиції
Волинської області, про що свідчить
свідоцтво npо смерть серії НОМЕР_2(а.с.4).

Судом встановлено, що після його смерті
відкрилась спадщина на належне йому
майно, а саме: 1/3 частки квартири
АДРЕСА_1, яка належала померлому на
підставі свідоцтва про право власності
житло, яке видане в установленому
законом порядку.

Відповідно статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4
заповіту не залишав.

Стаття 1261 ЦК України визначає першу
чергу спадкоємців за законом. У першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

З копії свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1, виданого Палацом Щастя міста
Луцька Волинської області 28.08.69р.
вбачається, що ОСОБА_4 є батьком
позивача ОСОБА_6. (а.с.5)

Остання змінила прізвище з «ОСОБА_6» на
«ОСОБА_6» в зв'язку з одруженням, про що
свідчить витяг з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
шлюб щодо підтвердження дошлюбного
прізвища. (а.с.7)

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Судом встановлено, що позивач прийняла
спадщину після смерті батька ОСОБА_4 у
встановленому законом порядку, і вона є
єдиним спадкоємцем першої черги за
законом.

Окрім неї, спадкоємцями за законом,
були її брати та сини спадкодавця:
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не прийняли
спадщину, пропустили встановлений
законом строк для її прийняття. Це
вбачається з постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, виданої
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_5
№92/02-31 від 10.06.2014 року. Інших
спадкоємців не має.

Як вбачається з матеріалів справи,
після смерті спадкодавця ОСОБА_4 було
заведено спадкову справу №16/2013, про що
свідчить Витяг про реєстрацію в
Спадковому реєстрі №361127786 від 16.12.2013
року.

Судом встановлено, що при зверненні
позивача 10 червня 2014 року до
приватного нотаріуса Луцького
міського нотаріального округу
Волинської області ОСОБА_5 для
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом, їй було видано
Постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії №92/02-31 від 10.06.2014 року,
оскільки у відповідності до ст. 182 ЦК
України державна реєстрація прав на
нерухомість - спадкове майно, належне
спадкодавцю ОСОБА_4 не проведена, право
власності у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно на ім'я
померлого ОСОБА_4 не зареєстровано.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Отже, за таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позов слід задовольнити та
визнати за позивачем право власності
на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, що
залишилась після смерті її батька
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 328, 1216, 1222 ч.1, 1296 ч.3, 1261, 1296 ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно за законом, що
залишилось після смерті батька ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Луцький міськрайонний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Л.В.
Івасюта