Провадження № 6/712/2070/14
У Х В А Л А

26 вересня 2014 року
Соснівський районний суд м.
Черкаси у складі:

головуючого
судді – ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі –
ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
подання Центрального відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду громадянина України
ОСОБА_1 за межі України,

В С Т А Н О В И В:

На виконанні у Центральному відділі
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції перебуває виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № №2-1234 від 30 січня
2007 року Соснівського районного суду
міста Черкаси про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання сина, Дениса, 21 квітня 1997
народження, в розмірі ? частини всіх
видів заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму доходів для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 11 січня 2007 року, і до
досягнення дитиною повноліття.

Станом на 09 вересня 2014 року боржником
не вчинено дій, спрямованих на
виконання рішення суду.

Державним виконавцем попереджено про
необхідність виконання рішення суду,
проте боржник не вживає ніяких заходів
щодо повного, або часткового погашення
боргу. В зв’язку з чим державний
виконавець звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження в
праві виїзду за межі України боржника.

Державний виконавець до судового
засідання не з’явився, просив
розглядати подання без його участі.

Суд, дослідивши матеріали подання,
приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.
Порядок здійснення права на виїзд за
кордон осіб, які є громадянами України,
а також випадки тимчасового обмеження
права на виїзд за кордон регулюються
Законом України «Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року, ч. 1 ст. 1
якого передбачає, що громадянин
України має право виїхати з України,
крім випадків, передбачених цим
законом. Такі випадки передбачені у ст.
6 зазначеного закону, одним з яких є дія
неврегульованих аліментних,
договірних чи інших невиконаних
зобов’язань – до виконання
зобов’язань, або розв’язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках.

Державним виконавцем не надано доказів
у підтвердження навмисного ухилення
боржника від виконання судового
рішення, не вказано які перешкоди
вчинені з його боку для проведення
виконавчих дій державному виконавцеві.
Також суду не надано доказів у
підтвердження наміру боржника виїхати
за межі України, його звернення до
відповідних органів з цього питання.
Крім того, не надано державним
виконавцем і будь-яких доказів, що
останнім вчинялися певні виконавчі дії
для своєчасного виконання рішення
суду, а саме відомості про виклик
боржника до державного виконавця з
питання добровільного виконання
рішення суду, тощо.

Таким чином, судом не встановлено
фактів, що ставлять під загрозу питання
примусового виконання судового
рішення та потребують тимчасового
обмеження права виїзду боржника за
межі України.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
ст.ст.208-210, 217, 377-1 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції –
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду протягом 5 днів з дня
її проголошення, а у разі постановлення
ухвали без участі особи, яка її
оскаржує, протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

ГОЛОВУЮЧИЙ: