АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

15 травня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі -
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міжнародна
адвокатська група «Теміс Лав»єрс Груп»
про стягнення заборгованості, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва
від 18 лютого 2014 року,

встановила:

у грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом та просив стягнути з
відповідачів заборгованість за
договором позики, а також вжити заходи
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно відповідача.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м.Києва від 18 лютого 2014 року заяву про
забезпечення позову задоволено
частково та накладено арешт на Ѕ
частину житлового будинку за адресою
АДРЕСА_1, який належить відповідачу на
праві власності.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні заяви про забезпечення
позову, посилаючись на порушення норм
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду із заявою про
забезпечення позову, представник
позивача посилалась на те, що в
провадження Голосіївського районного
суду знаходиться справа за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ТОВ «Міжнародна
адвокатська група «Теміс Лав»єрс Груп»
про стягнення заборгованості та
зазначала, що відповідач ОСОБА_3 має
намір відчужити житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1, який належить йому на
праві власності, а тому невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду, оскільки
вказаний будинок є єдиним майном
відповідача.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м.Києва від 18 лютого 2014 року заяву про
забезпечення позову задоволено
частково та накладено арешт на Ѕ
частину житлового будинку за адресою
АДРЕСА_1, який належить відповідачу на
праві власності.

Задовольняючи заяву частково, суд
виходив з того, що накладення арешту на
Ѕ частину належного відповідачу
будинку є співмірним заходом
забезпечення щодо заявлених вимог.
Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
встановлено, що позов забезпечується
шляхом накладення арешту на майно, що
належить відповідачеві.

В своїй апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що будинок використовується
ним для зайняття підприємницькою
діяльністю та арешт перешкоджає його
використанню для вказаних цілей, що
спричиняє йому матеріальну шкоду та як
наслідок - невиконання зобов'язання
перед позивачем. Такі доводи є
необґрунтованими та не можуть бути
підставою для скасування ухвали,
оскільки арештом є тимчасова заборона
відчуження майна, а не його
використання.

Доводи апеляційної скарги щодо
недоведеності заявлених позовних
вимог, а саме дійсної суми боргу, яка не
є співмірною з вартістю Ѕ арештованого
будинку, не можуть бути підставою для
відмови з забезпеченні позову,
оскільки висновок про те чи слід позов
задовольнити або в задоволенні позову
відмовити суд вирішує під час
ухвалення рішення, відповідно до ст.214
ЦПК України.

Виходячи з викладеного, суд першої
інстанції правильно застосував норми
процесуального права, а тому
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 18 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5459/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Новак А.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.