АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 - 7353 /2014 року
Головуючий у І інстанції Великохацька
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М.,Слюсар Т.А.

При секретарі Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника Публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" Чвалюка Андрія Васильовича на
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 30 травня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя,-

В С Т
А Н О В И Л А :

Рішенням Оболонського районного
суду м. Києва від 30 травня 2013 року позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя задоволено.

Виділено ОСОБА_3 та визнано за ним
право власності на Ѕ частину квартири,
що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_2 та визнано за нею
право власності на Ѕ частину
квартири,що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_3 та визнано за ним
право власності на Ѕ частину
нежитлового приміщення АДРЕСА_2.

Виділено ОСОБА_2 та визнано за нею
право власності на Ѕ частину
нежитлового приміщення АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 судові
витрати в розмірі 1720, 50 грн.

У апеляційній скарзі представник
ПАТ"Універсал Банк" Чвалюк А.В. просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким у задоволені позову
відмовити в повному обсязі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 належним чином
повідомлені про час і місце судового
розгляду, в судове засідання не
з'явилися, проте суд вважав можливим
слухати справу у їх відсутності ,
оскільки їх відсутність не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ПАТ"Універсал Банк"
Тарасенкова В. В., який підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги , колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу)

Вважається, що кожна річ, набута за
час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя(ч.2 ст. 60 СК
України ).

Згідно із ч. 3 ст. 61 СК України, якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Отже, за загальним правилом майно,
придбане подружжям у кредит, є спільною
власністю чоловіка та дружини.

Частиною 1 статті 70 СК України
передбачено, що в разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Відповідно ст. 65 СК України договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї. Це означає, що дружина
та чоловік незалежно від припинення
шлюбу мають рівні права та обов'язки
щодо спільно нажитого у шлюбі майна,
оскільки розірвання шлюбу не звільняє
подружжя від зобов'язань за кредитом.

Судом встановлено, що 17 вересня 2005
року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
зареєстровано шлюб (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про право
власності від 30 серпня 2007 року серії
САВ № 666598 та на підставі витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно КП КМБТІ та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
від 14.07.2010 року, квартира АДРЕСА_1,
загальною площею 103, 60 кв. м належить на
праві власності ОСОБА_3 (а.с.9, 10)

На підставі договору купівлі-продажу
ВКА № 775661 від 01.10.2007 року ОСОБА_3 придбав
нежиле приміщення АДРЕСА_2 (а.с.24).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня
2007 року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК
України).

З доданих до апеляційної скарги
матеріалів вбачається , що 31.10.2007 року
між ВАТ"Банк Універсальний" та ОСОБА_3
було укладено генеральний договір про
надання кредитних послуг № BL424, за
умовами якого ліміт зобов'язань
становив 595 000 доларів США. До
генерального договору укладено
Додаткову угоду № BL424-К/1 . за якою
надано ОСОБА_3 кредитні кошти (кредит) в
сумі 560 000 доларів США під 11, 5 % річних
(а.с.48-56).

В цей же день , на забезпечення
зобов'язань між Банком та ОСОБА_3 було
укладено договір іпотеки на нежитлові
приміщення АДРЕСА_2. Заставна вартість
предмету іпотеки, за згодою сторін
становить: 4030046 грн. для забезпечення
виконання кредитних зобов'язань (а.с. 90).

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 16 жовтня 2012 року
стягнуто у солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь
ПАТ"Універсал Банк" заборгованість в
сумі 751 785, 86 доларів США, що
еквівалентно по курсу НБУ 6 008 864, 52 грн.
В задоволені зустрічного позову ОСОБА_3
до ПАТ"Універсал Банк" , треті особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання договорів
недійсними, стягнення суми відмовлено.
(а.с. 72-89).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
обґрунтовано керувався тим, що майно,
набуте подружжям за час шлюбу ,
належить дружині та чоловіку на праві
спільної сумісної власності.

У разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки дружини та чоловіка є
рівними.

Доводи апеляційної скарги про те , що
оспорюваним рішенням порушені права
Банку , так як не могли бути предметом
поділу між подружжям нежилі
приміщення, які є предметом іпотеки і
були набуті за кредитні кошти та є
власністю ОСОБА_3 є необґрунтованими,
оскільки згідно частини 1,2 статті 23
Закону України " Про іпотеку" у разі
переходу права власності (права
господарського відання) на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право
власності на предмет іпотеки, набуває
статус іпотекодавця і має всі його
права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існували до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.

За таких обставин, положення
договору іпотеки про те, що
іпотекодавець ОСОБА_3 не має права
розпоряджатися нежитловим приміщенням
без згоди іпотекодержателя до
закінчення терміну дії іпотеки, не
означає, що в судовому порядку не можна
поділити спільне майно подружжя шляхом
визнання права власності на нього,
оскільки право володіння та
користування майном не заборонено, а
поділ майна подружжя не є
розпорядженням ним.

Таким чином, у результаті придбання
подружжям майна в кредит боргові
зобов'язання перед позикодавцем несуть
як чоловік, так і дружина, а не тільки
той із подружжя, хто підписав кредитний
договір.

Беручи до уваги наведене, колегія
суддів не вбачає підстав до
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду.

Керуючись ст. 303,304,307,308, 315 ЦПК України
, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк" Чвалюка Андрія
Васильовича відхилити, а рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 30 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: