Справа № 344/6417/14-ц
Провадження № 2/344/2980/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Шамотайло О.В.

секретаря Устинської Н.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської
міської ради, третя особа яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - ПП
«Скол» про визнання права власності на
спадкове майно, що складається із
майнових прав на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цивільним
позовом до відповідача про визнання за
ним права власності на спадкове майно
за законом після смерті його батька -
ОСОБА_2, що складається із майнових прав
на квартиру АДРЕСА_1, а надалі уточнив
вимоги позову та просив про визнання за
ним права власності на спадкове майно,
що складається із майнових прав на
квартиру АДРЕСА_1.

Позов мотивовано тим, що між батьком
позивача, ОСОБА_2 та ПП «Скол» 08 травня
2009 року було укладено договір
купівлі-продажу за №68-К-2/68 (а.с. 9-12).
Предметом даного договору є
трьохкімнатна квартира АДРЕСА_2. За
умовами договору батькові позивача
передавалася у власність зазначена
квартира, а він, відповідно, сплачував
її вартість, що склала 251433 грн.70 коп.
Відповідно до п.2.4 договору, право
власності на квартиру,що продавалася,
підлягало реєстрації після завершення
будівництва та прийняття будинку до
експлуатації. Закінчення будівництва
та введення в експлуатацію було
заплановано на 4-й квартал 2009 року.
Батьком позивача взяті на себе
зобов'язання до умов договору були
виконані,однак ПП «Скол» житловий
будинок не був зданий в експлуатацію.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько помер, а
позивач своєчасно до 6-ти місяців
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини,(а.с. 21 ). 12
березня 2013 року першою
Івано-Франківською держнотконторолю
позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину по
причині відсутності
правовстановлюючого документу, що
підтверджує право власності батька на
нерухоме майно та рекомендовано
звернутися до суду для визнання права
власності на таке майно в порядку
спадкування. Рідна сестра позивача -
ОСОБА_3 від спадкування квартири в
м.Івано-Франківську відмовилася, що
підтверджується її нотаріально
посвідченою заявою (а.с. 19). 22 серпня 2013
року був складений внутрішній акт
прийому-передачі квартири, згідно до
якого позивач отримав комплект ключів
та вільний доступ до квартири.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
у позовній заяві та просив позов
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча про час і
місце слухання справи повідомлявся
належним чином. До суду надійшла заява
представника відповідача, в якій
сторона просила розглядати даний спір
у відсутності представника, а при
вирішенні спору покладалась на розсуд
суду.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача та
дослідивши письмові докази, які надані
суду позивачем на обґрунтування вимог
позову, з'ясувавши таким чином фактичні
обставини справи, суд дійшов наступних
висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог чи
заперечень, крім випадків наявності
підстав для звільнення від
доказування, передбачених статтею 61
ЦПК України.

Договором купівлі-продажу №68-К-2/68 від
08.05.2009р., підтверджується придбання
ОСОБА_2 у ПП «Скол» квартири АДРЕСА_2
(а.с. 9).

Квитанціями на суму 10000,00 грн., на суму
15000,00 грн., на суму 32300,89 грн., на суму 75430,11
грн., на суму 11700,00 грн., на суму 32337,19 грн.,
на суму 18857,53 грн., на суму 8457,53 грн., на
суму 10400,00 грн., на суму 17100,00 грн., на суму
3800,00 грн., на суму 9901,81 грн., на суму 15000,00
грн., на суму 16600,00 грн., на суму 8895,20 грн.,
на суму 12400,00 грн., на суму 17000,00 грн., на
суму 15800,00 грн., на суму 11900,00 грн., на суму
9100,00 грн., на суму 7200,00 грн. копії яких
долучені до матеріалів справи
підтверджується сплата ОСОБА_2 за
договором №68-К-2/68 від 08.05.2009р.
відповідних сум грошових коштів (а.с.4-8)

Згідно до свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
зроблено відповідний актовий запис за
№38 від 18.02.2011р. (а.с.17).

Відповідно до довідки ПП «Скол» від
27.06.2014р. вказано, що на даний час,
будинку, в якому ОСОБА_2 було придбано
квартиру присвоєно поштову адресу
АДРЕСА_3, а номер квартири змінився із
АДРЕСА_2 (а.с.41).

П. 2.4. договору №68-К-2/68 від 08.05.2009р.
передбачено, що право власності на
квартиру виникає в покупця з моменту
завершення будівництва (створення
майна) та прийняття його до
експлуатації (а.с.9).

Відтак зазначеним договором
передбачено обов'язкові умови щодо
виникнення права власності на
зазначене майно, а саме завершення
будівництва та прийняття його до
експлуатації.

Стосовно документів дозвільного
характеру, зокрема, які підтверджують
прийняття закінченого будівництвом
об'єкта в експлуатацію, то слід вказати
таке.

Відповідно до змісту статті 331
Цивільного кодексу України набуття
права власності на нерухоме майно
відбувається після введення в
експлуатацію та державної реєстрації
об'єкта будівництва.

Відповідно до статті 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» (далі - Закон) та Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13.04.2011 № 461, документами, що
підтверджують прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до І - III категорії
складності, є зареєстрована Інспекцією
декларація про готовність об'єкта до
експлуатації, а щодо об'єктів, що
належать до IV і V категорії складності, -
виданий Інспекцією сертифікат.

Враховуючи викладене, наведені вище та
видані і затверджені зазначені
документи підтверджують прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів.

Датою прийняття в експлуатацію об'єкта
є дата реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації для
об'єктів, що належать до І - III категорії
складності та дата видачі сертифікату
для об'єктів, що належать до IV і V
категорії складності.

Зазначені вище документи
(зареєстрована декларація/сертифікат)
дають можливість на укладання
договорів про постачання необхідних
для функціонування ресурсів - води,
газу, тепла, електроенергії та
оформлення права власності.

Свідоцтво про право власності, договір
купівлі-продажу будинку, договір міни
чи дарування, свідоцтво про введення в
експлуатацію повинні бути
зареєстровані в БТІ (або в
реєстраційній службі з 1 січня 2013 року).
Тільки після такої реєстрації власник
будинку вступає в повне право
власності. При відсутності реєстрації
права власності власник має право на
користування будинком, однак не має
можливості їм розпоряджатися, тобто
відчужувати якимось способом або
успадковувати.

Проте суду таких доказів щодо
прийняття в експлуатацію зазначеного
об'єкту нерухомості не представлено.

Присвоєння поштової адреси, саме по
собі, є лише ідентифікатором об'єкту
нерухомого майна, яка присвоюється при
здачі закінченого будівництвом об'єкта
в експлуатацію, а не при прийнятті
такого об'єкта в експлуатацію.

Згідно з нормами ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Сестра позивача, яка є донькою
померлого спадкодавця відмовилась від
спадкування, що підтверджується її
нотаріально посвідченою заявою (а.с. 19).

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ під час розгляду цивільної
справи № 6-39992св12від 05 грудня 2012 р.,
колегія суддів ВССУ зауважила таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено
обов'язок спадкоємця звернутися за
свідоцтвом про право на спадщину на
нерухоме майно. Проте нормами цієї
статті, так само як й іншими нормами
цивільного права, не визначено
правових наслідків невиконання цього
обов'язку у виді втрати права на
спадщину. Виникнення права на спадщину
у спадкоємця (яке пов'язується з її
прийняттям) як майнового права
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкоємця, який не одержав свідоцтва
про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК)
та/або не здійснив його державної
реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Суд роз'яснював учасникам процесу їх
права та обов'язки, наслідки їх
невиконання. Жодних заяв чи клопотань
про необхідність збирання,
забезпечення чи витребування доказів в
розумінні положень ЦПК в суд від
позивача не надходило, а тому суд
постановляє судове рішення на підставі
тих доказів, що були надані сторонами.

Суд констатує, що позивач має право на
спадкування майна свого батька ОСОБА_2,
в тому числі і нерухомого, однак,
враховуючи, що позивач просить про
визнання за ним права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування,
на яке спадкодавець не набув права
власності за умов, передбачених ч. 2 ст.
331 ЦК України, та на підставах,
визначених ст. 328 ЦК України, то
підстави для задоволення позову з
такими вимогами відсутні.

На підставі наведеного, ст.ст. 8, 55, 124
Конституції України, ст.ст. 15, 16, ст. 328 ч.
2 ст. 331, ст. 1261 Цивільного кодексу
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 61,
179, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

(Повний текст рішення
виготовлено 01 жовтня 2014 року).

Суддя:
О.В. Шамотайло