АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И[1]

18 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Прокопчук Н.О.,
Росік Т.В.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд
рішення Апеляційного суду м. Києва від
10 грудня 2013 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Державного агентства рибного
господарства України, треті особи:
голова Державного агентства рибного
господарства України Дроник
ВікторСергійович, Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області, про визнання
незаконними і скасування наказів,-

В С Т А Н О В И
Л А:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з заявою про перегляд рішення
Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня
2013 року у зв'язку з нововиявленими
обставинами, посилаючись на те, що він
довідався про обставини, які не були
йому відомі на день ухвалення рішення,
а саме вказав на те, що про порядок
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ йому стало відомо
лише 15 квітня 2014 року з листа
Міністерства фінансів України.

В обґрунтування заяви вказав на те, що 28
березня 2014 року він звернувся до
Міністерства фінансів України з
письмовою заявою про роз'яснення
порядку внесення змін до штатного
розпису бюджетних установ.

15 квітня 2014 року листом Міністерства
фінансів України йому було
повідомлено, що бюджетні установи
мають застосовувати у процесі
виконання бюджету форми штатних
розписів, затверджені наказом
Міністерства фінансів України від
28.01.2001 № 57.

Водночас, повідомлено, що відповідно до
п. 28 Порядку складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ від 28.01.2002 № 228, у разі потреби
міністерства та інші центральні органи
виконавчої влади за погодженням з
Мінфіном можуть установлювати форму
штатного розпису для відповідної
галузі.

Вважаючи, що ці обставини є істотними
та можуть вплинути на висновки суду,
просив скасувати рішення Апеляційного
суду м. Києва від 10 грудня 2013 року та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі. Визнати
незаконними та скасувати наказ
Державного агентства рибного
господарства України від 04.06.2013 № 52-ТО
«Про поновлення ОСОБА_1» та наказ від
05.06.2013 № 53-ТО «Про внесення змін до
наказу Держрибагенства від 04.06.2013 №
52-ТО «Про поновлення ОСОБА_1».

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в
судовому засіданні заяву підтримали та
просили задовольнити.

Представник відповідача - Христюк Ю.В. в
судовому засіданні просив відмовити в
задоволенні заяви.

Представник третьої особи Управління
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів та регулювання
рибальства в Київській області - Сінчук
С.В. в судовому засіданні заперечувала
проти задоволення заяви.

Вислухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши наявність підстав для
перегляду судового рішення у зв'язку
з нововиявленими
обставинами, колегія суддів дійшла
висновку, що заява не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у
липні 2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом про визнання
незаконними та скасування наказів
Державного агентства рибного
господарства України від 4 червня 2013
року № 52-ТО «про поновлення ОСОБА_1» та
від 5 червня 2013 року № 53-ТО «про
внесення змін до наказу
Держрибагенства від 4 червня 2013 року».

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 04 жовтня 2013 року позовні
вимоги задоволено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
10 грудня 2013 року рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013
року скасовано та ухвалено нове про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 3
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» (далі -
Постанова), нововиявлені обставини - це
юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (частина друга
статті 361 ЦПК).

Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком
суду, що набрав законної сили, завідомо
неправдиві показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необгрунтованого
рішення;

3) скасування судового
рішення, яке стало підставою для
ухвалення рішення чи постановления
ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Таким чином, необхідними умовами
нововиявлених обставин, визначених
пунктом 1, частини другої статті 361 ЦПК,
є те, що вони існували на час розгляду
справи; ці обставини не могли бути
відомі заявникові на час розгляду
справи; вони входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов'язки осіб, які беруть участь у
справі.

Перегляд справи за нововиявленими
обставинами полягає у встановленні
істотних для справи фактів, невідомих
при винесенні судового рішення і
заявнику, і суду по незалежних від них
причинах. Фактами, які розглядаються,
як нововиявлені обставини, повинні
бути фактами юридичними та мати
істотне значення для справи.

Згідно з роз'ясненнями, наданими в п.5
Постанови, обставини, на які посилалася
особа, яка брала участь у справі, у
своїх поясненнях, в апеляційній або
касаційній скарзі чи в заяві про
перегляд судового рішення Верховним
Судом України або які могли бути
встановлені при всебічному і повному
з'ясуванні судом обставин справи, тобто
при виконанні вимог частини четвертої
ст. 10 ЦПК України, не є нововиявленими
обставинами.

У своїй заяві про перегляд рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами
ОСОБА_1 вказував, що такою обставиною є
те, що про порядок складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ, який затверджений постановою
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку складання,
розгляду, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ» від 28 лютого 2002 р.
(чинна на момент ухвалення рішення) та
наказу Міністерства фінансів України
від 28.01.2001 № 57 йому стало відомо лише 15
квітня 2014 року.

Колегія суддів відхиляє такі доводи
заяви, оскільки нормативні акти, які
затверджують порядок складання,
розгляду, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ були чинні на день
ухвалення рішення.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що наведені заявником
обставини, не є нововиявленими, і не
дають підстав для перегляду рішення
суду.

Керуючись ст. 218, 317, 325, 327, 365 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення
Апеляційного суду м.
Києва від 10 грудня 2013 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами залишити
без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/16173/13-ц

№ апеляційного провадження: 88-ц/796/46/2014

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.