Справа № 126/745/14-ц Провадження №
22-ц/772/1843/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Хмель Р. В.Категорія: 30
Доповідач: Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

ГоловуючогоВавшка В.С.,суддів:Іващука
В.А., Колоса С.С.,при
секретарі:Пантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу директора
Великокоріївської ЗОШ I - III ступенів -
ОСОБА_6 на рішення Бершадського
районного суду Вінницької області від
06 травня 2014 року у справі за позовом
відділу освіти Бершадської районної
державної адміністрації до директора
Великокоріївської ЗОШ I - III ступенів -
ОСОБА_6 про відшкодування шкоди,
заподіяної зайвими грошовими
виплатами,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року відділ освіти
Бершадської районної державної
адміністрації звернувся до суду із
вказаним позовом, зазначав, що
Державною фінансовою інспекцію у
Вінницькій області було проведено
ревізію фінансово - господарської
діяльності відділу освіти Бершадської
районної державної адміністрації. В
ході перевірки встановлено порушення
чинного законодавства, в зв'язку з чим
Державна фінансова інспекція
звернулась до Вінницького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою про зобов'язання відшкодувати
за рахунок винних осіб незаконно
понесені витрати на загальну суму 30194
грн. 50 коп.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 17 липня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року, позов Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області
задоволено. Зобов'язано відділ освіти
Бершадської районної державної
адміністрації виконати законні вимоги
Державної фінансової інспекції у
Вінницькій області відповідно до листа
№ 02-03-28-14/2177 від 29 березня 2013 року у
частині забезпечити відшкодування за
рахунок винних осіб незаконно
понесених витрат на загальну суму 30194
грн.50 коп. Провести корегування щодо
сум єдиного соціального внеску з
фондами соціального страхування за
ревізійний період на суму 10990 грн.79 коп.
Відобразити в обліку заборгованість ПП
«Тандем» на суму 43890 грн.72 коп. та
забезпечити стягнення коштів з
подальшим їх поверненням.

Посилаючись на зазначені обставини,
відділ освіти Бершадської районної
державної адміністрації просив
стягнути з ОСОБА_6 незаконно понесені
витрати на суму 11990 грн., а також
стягнути з неї судові витрати понесені
при розгляді справи.

Рішенням Бершадського районного суду
Вінницької області від 06 травня 2014 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь відділу освіти Бершадської
районної державної адміністрації
незаконно понесені витрати на суму 11990
грн. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
відділу освіти Бершадської районної
державної адміністрації сплачений
судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп.

На таке рішення директор
Великокоріївської ЗОШ I - III ступенів -
ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин
справи, невірну оцінку доказів у
справі, порушення норм матеріального
та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
в Великокиріївській ЗОШ І-ІІІ ступенів
згідно наказу колишнім директором
ОСОБА_8 та директором ОСОБА_6 в період з
07 травня 2009 року по 30 листопада 2012 року
надавалося сумісництво завідувача
господарством ОСОБА_9 на посаді
лаборанта.

Згідно наказів від 28 жовтня 1992 року та 01
жовтня 1997 року ОСОБА_9 з 1992 року працює
у Великокиріївській ЗОШ І-ІІІ ступенів
на 0,5 ставки лаборантом, а з 2009 року на
підставі наказу № 7 від 07 травня 2009 року
призначена на посаду завгоспа школи.
Тобто, у період з 07 травня 2009 року по 30
листопада 2012 року надавалося
сумісництво завідувача господарством
ОСОБА_9 на посаді лаборанта.

За вказаний період завгоспу ОСОБА_9
нарахована та виплачена за
сумісництвом заробітна плата у сумі 17063
грн. 50 коп. При цьому нараховано та
перераховано до державних цільових
фондів загальну суму 11990 грн. 79 коп.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 17 липня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року, позов Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області
задоволено. Зобов'язано відділ освіти
Бершадської районної державної
адміністрації виконати законні вимоги
Державної фінансової інспекції у
Вінницькій області відповідно до листа
№ 02-03-28-14/2177 від 29 березня 2013 року у
частині забезпечити відшкодування за
рахунок винних осіб незаконно
понесених витрат на загальну суму 30194
грн.50 коп. Провести корегування щодо
сум єдиного соціального внеску з
фондами соціального страхування за
ревізійний період на суму 10990 грн.79 коп.
Відобразити в обліку заборгованість ПП
«Тандем» на суму 43890 грн.72 коп. та
забезпечити стягнення коштів з
подальшим їх поверненням.

Наявність порушення вимог чинного
законодавства в частині суміщення
посад завгоспа Великокиріївської ЗОШ
І-ІІІ ступенів судом не досліджувалась,
оскільки дана обставина визначена як
причина виникнення незаконно
понесених витрат у постанові
Вінницького окружного
адміністративного суду від 17 липня 2013
року, а тому ця обставина для суду є
преюдиційною.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що згідно п. 5.5. посадової
Інструкції за завдані школі збитки у
зв'язку з виконанням(невиконанням)
своїх посадових обов'язків, директор
школи несе матеріальну
відповідальність в порядку і в межах,
встановлених трудовим чи цивільним
законодавством.

Колегія суддів частково не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно приписів ст. 130 КЗпП працівники
несуть матеріальну відповідальність
за шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації внаслідок
порушення покладених на них трудових
обов'язків. При покладенні
матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників
гарантуються шляхом встановлення
відповідальності тільки за пряму
дійсну шкоду, лише в межах і порядку,
передбачених законодавством, і за
умови, коли така шкода заподіяна
підприємству, установі, організації
винними протиправними діями
(бездіяльністю) працівника. Ця
відповідальність, як правило,
обмежується певною частиною заробітку
працівника і не повинна перевищувати
повного розміру заподіяної шкоди, за
винятком випадків, передбачених
законодавством.

Пункт 3 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про
судову практику у справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками» роз'яснив, що суд
виходячи з вимог ст. 15 ЦПК суд у кожному
випадку зобов'язаний вживати
передбачених законом заходів до
всебічного, повного й об'єктивного
з'ясування обставин, від яких згідно зі
статтями 130,135-3, 137 КЗпП залежить
вирішення питання про покладення
матеріальної відповідальності та про
розмір шкоди, що підлягає
відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати:
наявність прямої дійсної шкоди та її
розмір; якими неправомірними діями її
заподіяно і чи входили до функцій
працівника обов'язки, неналежне
виконання яких призвело до шкоди; в
чому полягала його вина; в якій
конкретно обстановці заподіяно шкоду.

Колегією суддів встановлено і не
заперечується сторонами, що згідно
табелю обліку використання робочого
часу ОСОБА_9 дійсно працювала за
сумісництвом на посаді завгоспа та
лаборанта (а.с. 35, 37, 39, 41, 43). Претензії до
неї за виконання трудових обов'язків
відсутні. На вказані посади ОСОБА_9 була
прийнята попереднім директором ОСОБА_8,
а не відповідачем.

Колегією суддів з'ясовано, що в
посадових обов'язках директора школи
немає права на перевірку і скасування
наказів попереднього керівництва.
Кадрова звітність подається до відділу
освіти Бершадської
райдержадміністрації.

Колегією суддів у судовому засіданні
досліджено Положення про відділ освіти
Бершадської районної державної
адміністрації, затверджене
розпорядженням голови
райдержадміністрації від 29.10.2010 року №
568, у якому визначено, що одним з
основних завдань Відділу освіти є
кадрове забезпечення навчальних
закладів.

Відповідно до п. 5 розділу 5 вказаного
Положення Відділ освіти має право
зупиняти (скасовувати) у межах своєї
компетенції дію наказів і розпоряджень
керівників навчальних закладів, якщо
вони суперечать законодавству або
видані з перевищенням їхніх
повноважень.

З оглянутих у судовому засіданні
табелів обліку робочого часу, які
подавалися відповідачкою у Відділ
освіти, вбачається, що працівникам
позивача достеменно було відомо про
факт сумісництва ОСОБА_9 на посадах
завгоспа та лаборанта школи, однак
будь-якої реакції щодо такого
призначення від позивача на адресу
відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 17 липня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року, позов Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області
задоволено. Зобов'язано відділ освіти
Бершадської районної державної
адміністрації виконати законні вимоги
Державної фінансової інспекції у
Вінницькій області відповідно до листа
№ 02-03-28-14/2177 від 29 березня 2013 року у
частині забезпечити відшкодування за
рахунок винних осіб незаконно
понесених витрат на загальну суму 30194
грн.50 коп.

Обставини, визначені у вказаній
постанові є преюдиційними, а особа
звільняється від доказування факту,
який вже був доведений у попередньому
процесі. Разом з тим, у вказаній
постанові суду не встановлено факту, що
саме відповідач є винною особою.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції не вжив передбачених законом
заходів до всебічного, повного й
об'єктивного з'ясування обставин, від
яких згідно зі ст. 130 КЗпП України
залежить вирішення питання про
покладення матеріальної
відповідальності та про розмір шкоди,
що підлягає відшкодуванню. Зокрема, суд
не з'ясував якими неправомірними діями
відповідача було заподіяно шкоду і чи
входили до функцій цієї посадової
особи обов'язки по перевірці
законності прийняття працівника на
роботу за сумісництвом, не зазначив в
чому полягала вина директора школи
ОСОБА_6

Проаналізувавши зібрані у справі
докази, колегія суддів приходить до
висновку, що позивачем не доведено вину
ОСОБА_6 у спричиненні шкоди, позаяк
обов'язки по контролю за дотриманням
вимог трудового законодавства
закладами освіти та контроль за
фінансовою дисципліною, в тому числі
правильністю нарахувань заробітної
плати, покладені на відповідні служби
Відділу освіти Бершадської районної
державної адміністрації.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення суду першої
інстанції є порушення або неправильне
застосування норм матеріального права,
а також невідповідність висновків суду
обставинам справи.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції не з'ясовано, які
правовідносини сторін випливають з
встановлених обставин та яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; не надано належної
правової оцінки зібраним у справі
доказам, що має суттєве значення для
правильного вирішення спору, а тому
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову відділу освіти
Бершадської районної державної
адміністрації.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що з відділу освіти Бершадської
районної державної адміністрації на
користь ОСОБА_6 слід стягнути судові
витрати, які відповідач понесла під час
розгляду справи у суді апеляційної
інстанції, а саме: 121 грн. 80 коп. (а.с. 154).

На підставі викладеного,
керуючись ст. 130 КзПП України, ст.ст.1, 3,
57, 60, 303, 307-309, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу директора
Великокоріївської ЗОШ I - III ступенів -
ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Бершадського районного суду
Вінницької області від 06 травня 2014 року
скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову відділу
освіти Бершадської районної державної
адміністрації до директора
Великокоріївської ЗОШ I - III ступенів -
ОСОБА_6 про відшкодування шкоди,
заподіяної зайвими грошовими
виплатами - відмовити.

Стягнути з відділу освіти
Бершадської районної державної
адміністрації на користь директора
Великокоріївської ЗОШ I - III ступенів -
ОСОБА_6 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі
двадцяти днів з дня набрання ним
законної сили.

Головуючий суддя : (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :