22.12.2014 ЄУН 389/2634/14-ц
Провадження №2/389/545/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.,

при секретарі Василенко І.С.

з участю:

представника позивача Таран О.О.

представників відповідача ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Агродар-Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди. Обґрунтував свої вимоги наступним.

Між ТОВ «Агродар-Україна» та ОСОБА_3 30.10.2001 та 22.07.2007 укладено договори оренди земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно, що знаходяться на території Казарнянської сільської ради та належать на праві власності ОСОБА_3 на підставі державних актів на право приватної власності на земельну ділянку. Додатковою угодою від 23.07.2007 договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 30.10.2001 поновлено в частині продовження строку дії договору оренди до 01.01.2018 та орендної плати, інші істотні умови договору оренди залишені без змін. З часу укладення договорів оренди сторонами належним чином виконувалися передбачені договором умови. Однак, відповідач порушив умови договорів оренди та не надає можливості позивачеві користуватися орендованими земельними ділянками з 2012 року та всіляко перешкоджає їх обробленню. Вказаний факт вчинення відповідачем дій, які перешкоджають позивачеві користуватись орендованими земельними ділянками встановлений рішенням Знам'янського міськрайонного суду від 14.10.2013, яке набрало законної сили. Внаслідок таких дій позивачеві, окрім майнової шкоди, завдано і немайнової шкоди у вигляді приниження ділової репутації ТОВ «Агродар Україна», яку позивач оцінив в 10000 гривень та просить стягнути з відповідача. У зв'язку з цим просить суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні зазначеними земельними ділянками ТОВ «Агродар-Україна» та стягнути моральну шкоду.

Відповідач ОСОБА_3 подала позов до ТОВ «Агродар-Україна», в якому просить визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, укладених між нею та ТОВ «Агродар-Україна», з підстав не підписання нею цих договорів, відсутність меж земельної ділянки зі встановленням їх на місцевості, укладення договорів на підставі сертифікатів, а не державних актів на право власності на землю, відсутність у договорі оренди землі істотних умов та відсутність невідємних частин договору оренди землі, передбачені ст.. 19 ЗУ «Про оренду землі». Просить суд також визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію додаткової угоди від 23.07.2007 до договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 30.10.2001. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії 1КР № 042754 та серії 1КР №042753, виданих на підставі розпорядження Знам'янської районної державної адміністрації від 12 березня 2002 року №99-р, вона являється власником земельних ділянок НОМЕР_2 площею 3,96 га та НОМЕР_1 площею 3,96 га в межах згідно з планом, розташованих на території Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. Від її імені 30.10.2001 укладений договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1 з ТОВ «Агродар-Україна» терміном на 10 років, який зареєстрований Казарнянською сільською радою Знам'янського району 25.01.2002 за №786. Також 22.07.2007 від її імені укладений договір оренди на земельну ділянку НОМЕР_2 з ТОВ «Агродар-Україна», терміном на 10 років, який зареєстрований у Знам'янському районному відділі Державного підприємства «Кіровоградська регіональна філія центру Державного земельного кадастру» при Дежкомземі України, про що у книзі реєстрації договорів вчинено запис від 15.08.2007 за №338. Стверджує, що підписи у цих договорах належать не їй, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи від 16.09.2013 в межах кримінального провадження. Про існування додаткової угоди №1 від 23.07.2007 до договору оренди про продовження строку дії оренди земельних ділянок, дізналася лише коли отримала копії ухвали суду та позовної заяви ТОВ «Агродар-Україна» з додатками, а тому її вона також не підписувала. З приводу відсутності саме її підпису в додатковій угоді та договорах оренди земельних ділянок, вона звернулася з заявою до правоохоронних органів. Крім того, договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 укладений ОСОБА_3 на підставі сертифікату, ще до отримання державного акту, а тому зобов'язання сторін по укладеному раніше договору припиняються відповідно до чинного законодавства. Просить суд визнати недійсними та скасувати державну реєстрацію зазначених договорів оренди земельних ділянок та додаткової угоди до договору.

Представник позивача ТОВ «Агродар-Україна» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 просив відмовити повністю і вказує на недоведеність обставин щодо не підписання нею договорів оренди земельної ділянки та додаткової угоди.

ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні позову ТОВ «Агродар-Україна» та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі, зазначивши при цьому, що не заперечують факту передання у 2001 році в користування ТОВ «Агродар-Україна» двох земельних ділянок № НОМЕР_2 та НОМЕР_1 та отримання орендної плати до 2011 року включно. Зазначила, що з 2012 року користувалася земельною ділянкою самостійно, перешкоди в користуванні її ділянками чинили саме представники ТОВ «Агродар-Україна».

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо необхідності відмови у задоволенні обох позовів, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 ст.216 ЦК України передбачено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідно до ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється (ч. 2 ст. 236 ЦК України).

За положеннями ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. ст. 16, 18, 19 вказаного Закону договір оренди земельної ділянки набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації у порядку, встановленому законом. Строк дії договору оренди визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Ст. 15 Закону країни «По оренду землі» вказує, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки);строк дії договору оренди;орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Судом встановлено, що між сторонами 30.10.2001 укладено договір оренди землі, згідно з яким ОСОБА_3 передала, а ТОВ "Агродар-Україна" прийняло в оренду земельну ділянку НОМЕР_1, що розташована на території Казарнянської сільської ради, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР №042753 (на час укладення договору на підставі сертифікату). Договір зареєстровано в книзі записів договорів оренди землі на території Казарнянської сільської ради Знам'янського відділу земельних ресурсів 25.01.2002 за №786. Згідно з п.5 цього договору, термін дії договору оренди становить десять років - з 30.10.2001 по 30.10.2011. Додатковою угодою №1 від 23.07.2007 договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 30.10.2001 поновлено в частині строку дії договору оренди: з 25.01.2002 до 01.01.2018 та орендної плати, інші істотні умови договору оренди залишені без змін. Додаткову угоду зареєстровано у Знам'янському міськрайонному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у книзі реєстрації договорів вчинено запис від 10.08.2007 за №218.

Також, між сторонами 22.07.2007 укладено договір оренди землі, згідно з яким ОСОБА_3 передала, а ТОВ "АгроДар-Україна" прийняло в оренду земельну ділянку НОМЕР_2 площею 3,96 га, що розташована на території Казарнянської сільської ради, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР №042754. Договір зареєстрований у Знам'янському районному відділі Державного підприємства «Кіровоградська регіональна філія центру Державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у книзі реєстрації договорів вчинено запис від 15.08.2007 за №338. Строк закінчення дії договору, згідно з п.8 цього договору - 01.01.2018.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» в редакції від 07.12.2000, договір оренди земельної ділянки укладається в письмовій формі.

Положення Закону України «Про оренду землі» в редакції, що діяла станом на дату укладання договору оренди від 30.10.2001 та його реєстрації, пов'язували набрання договором чинності після підписання його сторонами та державної реєстрації.

Орендна плата сплачувалася орендарем з 2001 по 2011, що не заперечувала ОСОБА_3 в судовому засіданні. Отже, між сторонами досягнуто усіх істотних умов.

Щодо плану, схеми земельної ділянки, акту визначення земельної ділянки в натурі, вони не являються істотними умовами договору, а є лише невід'ємною частиною цього договору, тому не можуть бути підставою для визнання угоди недійсною

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Щодо визнання недійсними договорів оренди землі з тих підстав, що ОСОБА_3 особисто не підписувала зазначені договори і нікого на це не уповноважувала, суд зазначає наступне.

Обов'язок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Судом було роз'яснено положення ст.ст.10, 60 ЦПК України щодо права на призначення та проведення почеркознавчої експертизи з метою доведення чи спростування доводів з приводу не підписання безпосередньо ОСОБА_3 договорів оренди земельних ділянок, однак сторони таким правом скористатися не забажали. ОСОБА_3 та її представники категорично заперечували необхідність проведення такої експертизи.

Суд не приймає як належний доказ висновок експерта від 16.09.2013 №271 з проведення почеркознавчої експертизи, призначеної за постановою слідчого СВ Знам'янського МВ УМВС України в Кіровоградській області в рамках кримінального провадження, виходячи з наступного. Як вбачається зі змісту висновку, предметом дослідження даної експертизи був лише підпис у графі «орендодавець» на одному примірнику акта прийому-передачі земельної ділянки НОМЕР_1 до додаткової угоди від 23.07.2007.

В порушення ст.ст.58, 59 ЦПК України належних та допустимих доказів на підтвердження доводів про те, що спірні договори оренди земельних ділянок ОСОБА_3 не підписувала, позивачка та її представники суду не надали, крім того, позивач не заперечувала проти вільного волевиявлення при укладенні договорів оренди земельних ділянок, а тому суд приходить до висновку щодо необхідності відмови позивачу у визнанні договорів оренди землі недійсними і з цієї підстави. . Крім того сам Акт прийому передачі земельної ділянки , не являється істотною умовою у відповідності до якої договір оренди земельної ділянки підлягає розірванню, істотні умови до договору оренди передбачені Законом України «Про оренду землі» та чітко перераховані.

З приводу позовних вимог ТОВ «АгроДар-Україна» суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Шляхи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки передбачені ч.3 ст.152 ЗК України.

Належність права користування ТОВ «Агродар-Україна» земельними ділянками підтверджена укладеними договорами оренди земельних ділянок з ОСОБА_3, які на даний час є дійсними. В судовому засіданні доведено дії ОСОБА_3, у створенні ТОВ «Агродар-Україна» перешкод щодо здійснення ним своїх правомочностей, так як перша вважає закінченими договори оренди землі з 2001 року.

Проте, ні в позовних вимогах, ні під час розгляду справи в суді представники ТОВ «Агродар-Україна» не зазначили способи, шляхи усунення перешкод у користуванні зазначеними земельними ділянками, заборону ОСОБА_3 вчиняти дії, що порушують права ТОВ «Агродар-Україна» щодо користування земельними ділянками, суд не вважає конкретним способом захисту прав, а також стороною Агро Дар Україна не надано достатньо доказів про порушене право у користуванні земельними ділянками.

За таких обставин суд вважає, що сам по собі встановлений факт перешкоджання в користуванні земельними ділянками, за відсутності способів захисту такого права, не може бути підставою для задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача усунути перешкоди.

Не підлягає задоволенню також вимога про стягнення моральної шкоди, яка не доведена в судовому засіданні. Всі викладені обставини повинні бути доведені стороною Агро Дар Україна в судовому засіданні у відповідності до ст.. 60 ЦПК України.

На підставі викладеного, Закону України "Про оренду землі", ст.152 Земельного кодексу України, ст.ст.16, 203, 204, 215, 236, 651 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 11, 57 - 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В позовній заяві ТОВ "АгроДар-Україна" до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди 10000 грн. -відмовити.

В позовній заяві ОСОБА_3 до ТОВ «Агро Дар-Україна» про визнання недійсними правочинів та усунення перешкод в реалізації права власності - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Знам'янського міськрайонного суду

Кіровоградської області В.В. Український