Дата документу 19.05.2014
Справа № 334/1712/14-ц
Провадження № 2/334/1214/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Дубини Л.А.,
при секретарі Філіпповій Ю.В,
розглянув у попередньому судовому
засіданні у м.Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», Реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області про
розірвання договору іпотеки і
зобов'язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом у
якому вказують, що 21.04.2008 року ОСОБА_1
уклала з ВАТ «Сведбанк»кредитний
договір №0703/0408/88-070, згідно якого
отримала кредит у розмірі 60000 грн. на
споживчі потреби строком до 21.04.2016 року
під 13,9% річних. Забезпеченням кредиту
за договором іпотеки №0703/0408/88-070-Z-1 від
21.04.2008 року є квартира АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності разом з ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Згідно іпотечного договору
№0703/0408/88-070-Z-1 від 21.04.2008 року
іпотекодержателем є ВАТ «Сведбанк».

Після звернення ТОВ «Кредитні
ініціативи» до суду з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором і звернення стягнення на
предмет іпотеки, позивачам стало
відомо, про відступлення права вимоги
за іпотечним договором і заміну
іпотекодержателя, таким чином
іпотекодержателем виступає ТОВ
«Кредитні ініціативи». Разом з тим, у
Витязі з державного реєстру речових
прав відсутні відомості про перехід
права по іпотечному договору від ВАТ
«Сведбанк» до ТОВ «Кредитні
ініціативи», а також вбачається, що
змінилася сума основного зобов'язання
за кредитним договором №0703/0408/88-070 з
60000грн. до 60000 доларів США.

Позивачі у порушення умов
іпотечного договору не були
сповіщенні про відступлення прав
вимоги, а тому приходять до висновку
що відбулася зміна умов кредитного і
іпотечного договорів в
односторонньому порядку.

Крім того, істотно змінилися
обставини, якими сторони керувалися
при укладанні договору, які змінилися
настільки, що як би позивачі могли їх
передбачити, при всій своїй обачності
та турботливості, то не укладали би
такого договору. Ці зміни обставин
виражаються в тому, що саме ВАТ
«Сведбанк» погодився надати кредит у
значно меншому розмірі, ніж складала
вартість квартири, що для ОСОБА_1 було
важливим і принциповим, а тому на час
укладання кредитного договору вона
не могла припустити, що право вимоги
може бути відступлено третій особі.

З огляду на наведене, позивачі
дійшли висновку про наявність підстав
для розірвання іпотечного договору та
припинення зобов'язання за іпотечним
договором, про що і просять суд. Крім
того, просять суд зобов'язати
Державну реєстраційну службу
Запорізького міського управління
юстиції вчинити дії щодо скасування
запису про обтяження нерухомого майна
іпотекою та стягнути з відповідача
виконавчий збір.

У судовому засіданні позивачі та
їх представник підтримали заявлені
позовні вимоги і просили їх
задовольнити.

Представник відповідача проти
позову заперечує і пояснив суду, що
відповідно до Договору про передачу
прав за іпотечним договором,
укладеного 28.11.2012 року ТОВ «Кредитні
ініціативи» отримало право вимоги за
іпотечним договором № 0703/0408/88-070-Z-1 від
21.04.2008 року і набуло статусу
іпотекодержателя, про що боржники
були письмово повідомлені.
Зазначення у Витязі з державного
реєстру речових прав суми основного
зобов'язання за кредитним договором
№0703/0408/88-070 не 60000 грн., а 60000 доларів США
є технічною помилкою, якої
припустився нотаріус при винесенні цих
відомостей. Разом з тим, ТОВ «Кредитні
ініціативи» не наполягає на тому, що
всі нарахування заборгованості по
кредитному договору здійснювалися з
суми основного зобов'язання 60000 доларів
США, а здійснює ці нарахування
виходячи з суми основного зобов'язання
60000 грн.

Представник відповідача вважає,
що підстави наведені позивачами, не
можуть слугувати підставами для
розірвання іпотечного договору і для
припинення зобов'язання за іпотечним
договором. Просить у задоволенні
позову відмовити.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та надані докази, оцінивши їх у
сукупності суд дійшов такого
висновку.

Ст.. 509 ЦК України визначає, що
зобов'язанням є правовідношення, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 627 ЦК України
сторони є вільні в укладанні договору
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства.

Судом установлено, що 21.04.2008 року
ОСОБА_1 уклала з ВАТ «Сведбанк»,
кредитний договір №0703/0408/88-070 згідно
умов якого отримала кредит у розмірі
60000 грн. на споживчі потреби, строком до
21.04.2016 року під 13,9% річних.

Забезпеченням кредиту за іпотечним
договром №0703/0408/88-070-Z-1 від 21.04.2008 року
є квартира АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_1 на праві приватної власності
разом з ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Згідно іпотечного договору
№0703/0408/88-070-Z-1 від 21.04.2008 року
іпотекодержателем є ВАТ «Сведбанк». (
а.с. 9-14, 16-17).

Ст.ст 1077,1078 ЦК України визначено, що за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Предметом договору факторингу може
бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ч.1 ст. 1080 ЦК України
договір факторингу є дійсним
незалежно від наявності домовленості
між клієнтом та боржником відступлення
права грошової вимоги або його
обмеження.

Так, 28.11.2012 року між ПАТ
«Сведбанк» та Факторинговою
компанією « Вектор Плюс» укладено
договір факторингу, відповідно до
умов п. 2.1 і п.2.2 якого Банк відступив
Фактору свої права вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з боржниками, право на
вимогу якої належить Банку. Разом з
правами вимоги до Фактора переходять
всі пов'язані з ним права, зокрема,
право грошової вимоги щодо
нарахованих та не сплачених
боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкових
платежів.

28.11.2012 року між ТОВ « ФК «Вектор
Плюс» та ТОВ « Кредитні ініціативи»
укладено договір факторингу, згідно
умов п.1.2. і п. 2.2 якого ТОВ « ФК «Вектор
Плюс» відступив ТОВ «Кредитні
ініціативи» свої права вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з боржниками, права на
вимогу якої належить йому.

Таким чином, внаслідок укладення
вказаних договорі відбулася заміна
кредитора, і ТОВ «Кредитні
ініціативи» набуло статусу нового
кредитора/ стягувача за кредитним
договором №0703/0408/88-070 від 21.04.2008 року,
позивальником згідно якого є ОСОБА_1

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою внаслідок передання
ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги)

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні у
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

На підставі п. 1.2 Договору про передачу
прав за іпотечним договором від 28.11.2012
року до ТОВ «Кредитні ініціативи»
перейшло право вимоги за іпотечним
договором №0703/0408/88-070-Z-1 від 21.04.2008 року
( а.с. 105-108).

Цей договір посвідчено
нотаріально та він пройшов державну
реєстрацію.

Згідно ч.3 ст. 24 Закону України «Про
іпотеку» правочин про відступлення
прав за іпотечним договором підлягає
нотаріальному посвідченню. Відомості
про таке відступлення підлягають
державній реєстрації.

Відповідно до ст. 516 ЦК України
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Якщо боржник не був
письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків.

14.12.2012 року ОСОБА_1 було
направлено письмове повідомлення про
відступлення прав вимоги за кредитним
та іпотечним договорами та
повідомлено на які рахунки має
сплачуватися заборгованість за
кредитом (а.с.110-119).

Крім того, ОСОБА_1 було відомо про
зміну кредитора у зобов'язані і
іпотекодержателя, що вбачається зі
змісту листа, отриманого нею 19.04.2013
року від ТОВ «Кредитні ініціативи» з
вимогою про добровільне виселення та
з листа АТ «Сведбанк» у якому
боржник а повідомлялося про
ліквідацію регіональної мережі, та з
переписки ОСОБА_1 і ТОВ «Кредитні
ініціативи» протягом 2013 року.

Таким чином, відступлення прав
за кредитним та іпотечним договором
відбулося відповідно до приписів
діючого законодавства, а
посилання позивачів на порушення п. 18
Іпотечного договору№0703/0408/88-070-Z-1 від
21.04.2008 року, що всі зміни та доповнення
до цього договору дійсні за умови,
якщо вони укладені у письмовій формі
та підписані сторонами, у зв'язку з
вищенаведеним є неспроможними.

Щодо збільшення розміру
зобов'язання, то суд приходить до
висновку, що такі доводи позивачів є
безпідставними виходячи з наступного .

Так, відповідно до п.1.1.
Кредитного договору № №0703/0408/88-070 від
21.04.2008 року позичальнику ( ОСОБА_1)
надано грошові кошти у вигляді
кредиту у розмірі 60000 грн. на строк
до 21.04.2016 року.

Згідно п. 10.2 Договору зміни і
доповнення в договір, в тому числі
щодо зміни суми кредиту, вносяться
шляхом укладання сторонами додаткових
письмових угод, що є невід'ємною
частиною даного договору.

Судом установлено, що протягом
дії кредитного договору сторонами
додаткові угоди щодо зміни умов
договору, розміру зобов'язання або
валюти зобов'язання - не змінювалися,
обсяг відповідальності не
збільшувався..

У судовому засіданні представник
відповідача визнав, що під час
внесення змін до Державного реєстру
іпотек, нотаріусом була допущена
технічна помилка, і валюта
зобов'язання вказана замість грошової
одиниці України гривні , вказано
грошову одиницю - долар США.

Кредитор не наполягає на
виконанні основного зобов'язання у
сумі 60000 доларів США, і звертаючись до
суду з позовом по звернення стягнення
заборгованості по кредитному
договору розрахунок заборгованості
було здійснено саме виходячи з розмір
у основного зобов'язання 60000 грн.

З огляду на наведене, суд приходить
до висновку, що технічна помилка
нотаріуса не є підставою чи
підтвердженням змін умов кредитного
договору та іпотечного договору.

Крім того, позивачі просить
розірвати іпотечний договір з тих
підстав, що, істотно змінилися
обставини, якими сторони керувалися
при укладанні договору, які змінилися
на стільки, що як би позивачі могли їх
передбачити, при всій своїй обачності
та турботливості, то не укладали би
такого договору, а саме якби вони
могли передбачити що кредитор
відступить право вимоги, то вони не
укладали б з ним будь-яких договорів.

П.15 Постанови №5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснив, що
при вирішенні спорів щодо розірвання
кредитних договорів з посиланням,
зокрема, на світову фінансову кризу
чи інші суттєві обставини суд має
враховувати положення частини 2 ст. 652
ЦК України і виходити з того, що закон
пов'язує можливість розірвання
договору безпосередньо не з наявністю
істотної зміни обставин, а з наявністю
одночасно чотирьох умов, визначених ч.2
цієї статті, при істотній зміні
обставин.

Позивачі обґрунтовують свої вимоги
положеннями ч.2 ст. 652 ЦК України
згідно якої, якщо сторони не досягли
згоди щодо приведення договору у
відповідність з обставинами, які
істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору
сторони виходили з того, що така зміна
обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена
причинами, які заінтересована сторона
не могла усунути після їх
виникнення при всій турботливості та
обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв
ділового обороту не випливає, що ризик
зміни обставин несе заінтересована
сторона, і вважають, що ці умови
настали і є беззаперечними, т.я. жодна
зі сторін не могла передбачити у
майбутньому відступлення права
вимоги третій особі.

На думку суду, відступлення права
вимоги ПАТ «Сведбанк» третій особі не
є обставиною, яка може бути
підставою для розірвання договору та
звільнити боржника від виконання
зобов'язання.

Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, і
сторони у справі мають рівні права
щодо надання доказів, їх дослідження
та доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що заявлені позовні вимоги
не грунтуються на законі та доказах, і
суд не вбачає законних підстав для
розірвання іпотечного договору та
припинення зобов'язання за ним, і
вважає за необхідне відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі, в
тому числі і щодо вимог про
стягнення так званого виконавчого
збору, хоча напевне, позивачі мали на
увазі витрати по оплаті судового
збору при зверненні з позовом до
суду.

Керуючись ст.ст..10, 11, 60, 88, 212, 213, 215
ЦПК України, ст.ст. 509,512,514,516,627,1077,1080 ЦК
України, Законом України « Про
іпотеку», суд -

В и р і ш и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в і д м о в и
т и у задоволенні позову до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», Реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області про про
розірвання договору іпотеки і
зобов'язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
Дубина Л. А.