АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6листопада 2014 року
Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Голосіївського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві
про відшкодування моральної шкоди, за
апеляційною скаргою
Лук’яненкаОлександра Івановича в
інтересах Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві та за апеляційною
скаргоюОСОБА_2 на рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 16 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Голосіївського РУГУ
МВС України в м. Києві про
відшкодування моральної шкоди.

Після залучення до участі у справі
співвідповідача ГУ МВС України в

м. Києві та зміни позовних вимог,
позивач просив стягнути з кожного з
відповідачів по 10 000,00 грн. у
відшкодування заподіяної йому
моральної шкоди.

Рішенням Голосіївського районного
суду міста Києва від 16 вересня 2014
рокупозов задоволено частково.

Стягнуто з ГУ МВС України в м. Києві на
користь ОСОБА_2 у відшкодування
моральної шкоди 2 000,00 грн. Вирішено
питання про розподіл судових витрат у
справі. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційних скаргах Лук’яненко О.І. в
інтересах ГУ МВС України в

м. Києві та ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просять рішення
суду скасувати.

Лук’яненко О.І. в інтересах ГУ МВС
України в м. Києві просить ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

ОСОБА_2, у поданій ним апеляційній
скарзі, просить ухвалити нове рішення,
яким його вимоги задовольнити,
стягнути з кожного з відповідачів по 10
000,00 грн. моральної шкоди.

________________________________________________

№ апеляційного провадження 22-ц/796/12975/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Шевченко Т.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Вербова І.М.

В суді апеляційної інстанції
представник ГУ МВС України в

м. Києві - Ковальчук І.В. та представник
Голосіївського РУГУ МВС України в м.
Києві - Чеботаренко І.Я. подану
відповідачем апеляційну скаргу
підтримали та просили її задовольнити,
у задоволенні скарги позивача просили
відмовити.

ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_8
проти задоволення апеляційної скарги
ГУ МВС України в м. Києві заперечували,
просили задовольнити скаргу позивача.

Перевіривши законність оскаржуваного
рішення в межах доводів апеляційних
скарг, колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення скарги ГУ МВС
України в м. Києві та дійшла висновку
про необхідність часткового
задоволення скарги ОСОБА_2

При розгляді справи судом встановлено,
що ОСОБА_2 з 18 травня 1989 року був
прийнятий на службу в органи
внутрішніх справ.

Наказом № 1052 від 31 жовтня 2008 року ГУ МВС
України в м. Києві позивач призначений
на посаду начальника сектору протидії
нелегальній міграції та імміграційної
роботи відділу у справах громадянства,
іміграції та реєстрації фізичних осіб
Голосіївського РУ ГУМВС України в м.
Києві.

Постановою від 29 лютого 2012 року
заступника прокурора Голосіївського
району м. Києва за результатами
розгляду матеріалів перевірки ВГІРФО
Голосіївського РУ ГУМВС України в м.
Києві щодо додержання законодавства
про адміністративні правопорушення,
порушено кримінальну справу відносно
начальника сектору нелегальної
міграції та імміграційної роботи
ВГІРФО Голосіївського РУ ГУМВС України
в м Києві ОСОБА_2 за ознаками злочинів,
передбачених ч. 1 ст. 366 КК України та ч. 3
ст. 364 КК України.

Наказом № 90 начальника ГУМВС України в
м. Києві віл 12 березня 2012 року "Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності майора міліції
ОСОБА_2" за вчинення дисциплінарного
проступку, на позивача накладено
дисциплінарне стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом № 129 о/с начальника ГУ МВС
України в м. Києві від 14 березня 2012 року
"Щодо особового складу" відповідно до
підпункту "Є" пункту 64 Положення та на
підставі наказу ГУМВС України в м.
Києві № 90 від 12 березня 2012 року
позивача з 19 березня 2012 року звільнено
з органів внутрішніх справ України у
запас Збройних сил України (з
постановкою на військовий облік).

Постановою від 09 липня 2012 року
Окружного адміністративного суду м.
Києва, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2012
року, задоволено позов ОСОБА_2 та
постановлено визнати протиправними і
скасувати наказ ГУМВС України в м.
Києві "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
майора міліції ОСОБА_2" від 12 березня 2012
року № 90 та наказ по особовому складу
від 14 березня 2012 року № 129 о/с про
звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх
справ України у запас Збройних Сил
України. Поновлено ОСОБА_2 на роботі
майора міліції начальника сектору
нелегальної міграції та імміграційної
роботи ВГІРФО Голосіївського РУ ГУМВС
України в м Києві, (а.с. 10-17)

Наказом № 480 о/с ГУМВС України в м. Києві
від 23 серпня 2012 року ОСОБА_2 було
поновлено на займаній посаді із
збереженням раніше встановлених
розмірів посадового окладу та надбавок
з 19 лютого 2012 року. (а.с. 8)

Наказом № 527 о/с від 18 вересня 2012 року
ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_2 було
звільнено із займаної посади з органів
внутрішніх справ України згідно з пп.
"Б" (через хворобу) п. 64. (а.с. 9)

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 14 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 23 січня
2014 року, частково задоволено позов
ОСОБА_2 Постановлено стягнути з
Голосіївського РУ ГУМВС України в м.
Києві на користь ОСОБА_2 15 470 грн.
середнього заробітку та 817,69 грн.
грошових коштів за роботу у нічний час,
святкові та вихідні дні. (а.с. 18-25)

Враховуючи незаконне звільнення
ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ та
порушення його трудових прав, що
встановлено судовим рішенням, яке
набрало законної сили, позивач
звернувся до суду з даним позовом про
відшкодування заподіяної йому
моральної.

Статтею 2371 Кодексу законів про працю
України передбачено, що відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Шкода, завдана органами внутрішніх
справ в результаті незаконного
звільнення працівника, повинна
відшкодовуватись у загальному порядку,
за рахунок коштів тієї юридичної особи,
діями якої було її заподіяно під час
виконання ним свої службових
обов'язків.

У даному випадку факт протиправного
звільнення позивача підтверджується
зібраними у справі доказами, а саме,
постановою від 09 линя 2012 року Окружного
адміністративного суду м. Києва,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19 грудня 2012 року, які не спростовані
відповідачами в ході розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
підтвердження обставин заподіяння
ОСОБА_2 моральної шкоди та вважає їх
такими що повністю відповідають
дійсним обставинам справи.

Крім того, судом вірно визначено розмір
відшкодування моральної шкоди, що
підлягає стягненню з ГУ МВС України в м.
Києві на користь позивача.

Разом з тим, не можна погодитися з
висновком суду першої інстанції в
частині відмови в позові в частині
відшкодування моральної шкоди шляхом
стягнення грошової компенсації з
відповідача Голосіївського РУ ГУ МВС
України в м. Києві.

Як це вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом, саме у
Голосіївському РУ ГУ МВС України в м.
Києві позивач проходив службу з 2004
року.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 14 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 23 січня
2014 року стягнуто з Голосіївського РУ
ГУМВС України в м. Києві на користь
ОСОБА_2 15 470 грн. середнього заробітку та
817,69 грн. грошових коштів за роботу у
нічний час, святкові та вихідні дні.

Постановою від 29 лютого 2012 року
заступника прокурора Голосіївського
району м. Києва за результатами
розгляду матеріалів перевірки ВГІРФО
Голосіївського РУ ГУМВС України в м.
Києві щодо додержання законодавства
про адміністративні правопорушення,
порушено кримінальну справу відносно
начальника сектору нелегальної
міграції та імміграційної роботи
ВГІРФО Голосіївського РУ ГУМВС України
в м Києві ОСОБА_2

Аналізуючи викладене та встановлені
судовими рішеннями, які набрали
законної сили, обставини, колегія
суддів дійшла висновку, що діями
відповідача Голосіївського РУ ГУ МВС
України в м. Києві позивачу була
заподіяна моральна шкода, яка
проявилася у вимушених змінах звичного
ритму життя, потребувала додаткових
зусиль для його організації та
відновлення порушеного трудового
права.

Виходячи із засад розумності та
справедливості, враховуючи тривалість
часу, протягом якого позивач перебував
у вимушеному прогулі, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення вимог про відшкодування
моральної шкоди та задовольняє такі
вимоги у розмірі 2 000,00 грн.

З огляду на викладені вище обставини
доводи апеляційної скарги відповідача
ГУ МВС України в м. Києві з приводу
відсутності правових підстав для
задоволення позовних вимог у повному
обсязі колегією суддів до уваги не
беруться.

Хибними є також доводи апеляційної
скарги з приводу того, що не можуть бути
застосовані до спірних правовідносин
норми чинного КЗпП України в частині
відшкодування моральної шкоди,
оскільки позивач проходив службу в
органах внутрішніх справи та за своїм
статусом не може бути прирівняним до
працівника у розумінні вимог трудового
законодавства України.

Разом з тим, в частині відшкодування
моральної шкоди КЗпП України
розповсюджує свою дію на спірні
правовідносини сторін з огляду на не
врегулювання даного питання
спеціальними нормативно-правовими
актами, які регулюють проходження
служби в органах внутрішніх справ.

За таких обставин рішення суду назвати
повністю законним та обґрунтованим не
можна, а тому воно підлягає скасуванню
в частині на підставі п. 2 с. 1 ст. 307 ЦПК
України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Лук’яненка
Олександра Івановича в інтересах
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві
відхилити, апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 16 вересня 2014 року в
частині відмови в позові до
Голосіївського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві
скасувати. Ухвалити нове про часткове
задоволення позову.

Стягнути з Голосіївського районного
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві на користь ОСОБА_2 в місті
Києві на користь ОСОБА_2 2 000,00 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :
І.М. Вербова

Судді :
Г.М. Кирилюк

М.М.Панченко