РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/12023/14-ц

№ 2/521/5585/14

01 жовтня 2014 року

Малиновський районний суд м. Одеси в
складі

головуючого судді - Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря - Борисової Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
Сьомої одеської державної
нотаріальної контори про визначення
часток у праві спільної сумісної
власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною
заявою, в якій просить визначити частки
у праві спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, а саме, що належна їй
частка, частка ОСОБА_2 та померлого
ОСОБА_3 становлять по 1/3.

Позов обґрунтований такими
обставинами. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син
позивача ОСОБА_3. Після його смерті
відкрилася спадщина у вигляді належної
йому частки у праві спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1. Іншими
співвласниками квартири є позивач та
її чоловік ОСОБА_2. У встановлений
законом строк позивач та відповідач
звернулися до державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, проте нотаріус не видав
свідоцтва про право власності на
спадщину за законом, оскільки частки
померлого та інших співвласників у
праві спільної сумісної власності не
визначена. У зв'язку з цим позивач
змушена була звернутися до суду за
захистом своїх прав.

Позивач подала до суду заяву з
проханням розглядати справу за її
відсутності, позовні вимоги підтримала
та просила їх задовольнити.

Відповідач подав до суду заяву з
проханням розглядати справу за його
відсутністю, позов визнав.

Оскільки відповідач позовні вимоги
визнав, суд приймає визнання
відповідачем позову та ухвалює
рішення, що відповідає вимогам ст. 174
ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по
справі, вивчивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов належить
задовольнити, зважаючи на такі
обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло, виданого 06.09.1993 року УЖКГ
виконкому Одеської міської Ради
народних депутатів, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 належить на праві спільної
сумісної власності квартира АДРЕСА_1.

Право власності на зазначену квартиру
було зареєстровано за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в Одеському міжміському бюро
технічної інвентаризації 07.02.1994 року за
№ 18 пр-стр 138-168.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що
складено відповідний актовий запис №
12034 Відділом державної РАЦС у м. Одесі
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, яка в цілому складається з
частки у праві спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач звернулася до Сьомої одеської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини.
Державний нотаріус Сьомої одеської
державної нотаріальної контори ОСОБА_5
своїм листом від 08.07.2014 року повідомила
про неможливість видати свідоцтво про
право на спадщину, оскільки частки
померлого та інших співвласників у
праві спільної сумісної власності на
квартиру не визначені.

Таким чином, спірні відносини між
сторонами виникли у зв'язку зі
спадкуванням та визначенням часток у
праві спільної сумісної власності на
квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК частка у
праві спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.

У разі відмови нотаріуса видати
свідоцтво про право на спадщину
спадкоємці учасника спільної сумісної
власності мають право звернутися з
позовом про визначення частки майна,
належної померлому на праві спільної
сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» передача квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 ЦК УРСР 1963 року,
чинного на час виникнення права
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, сумісною власністю є
спільна власність без визначення
часток.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» від
22.12.1995 року № 22, оскільки праця є
основою створення і примноження
власності громадян, розмір частки
учасника спільної сумісної власності
визначається ступенем його трудової
участі, якщо інше не випливає із
законодавства України. При відсутності
доказів про те, що участь когось з
учасників спільної сумісної власності
(крім сумісної власності подружжя) у
надбанні майна була більшою або меншою
- частки визначаються рівними.

Зважаючи на відсутність доказів про те,
що участь когось зі співвласників
квартири АДРЕСА_1 у її надбанні була
більшою або меншою, а також відсутність
домовленості між ними щодо розміру
їхніх часток у праві спільної сумісної
власності як на момент набуття у
власність квартири, так і в подальшому,
відсутність рішення суду із цього
приводу, суд доходить висновку, що
частка кожного з них, у тому числі
позивача, у праві спільної сумісної
власності на квартиру становить по 1/3.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 є законними,
обґрунтованими та мають бути
задоволені.

Керуючись ст. 1226 ЦК України, ст. 112
ЦК УРСР, ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212-215 ЦПК України
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
Сьомої одеської державної
нотаріальної контори про визначення
часток у праві спільної сумісної
власності - задовольнити.

Визначити, що відповідно до свідоцтва
про право власності на житло, виданого
06 вересня 1993 року УЖКГ виконкому
Одеської міської Ради народних
депутатів, частка ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, частка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
праві спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1 становить по 1/3 за
кожним.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня отримання копії рішення
апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Ю.В.
Тополева