У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Димитровського міського суду
Донецької області від 03 червня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 05 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до державного
підприємства «Красноармійськвугілля»
про визнання звільнення незаконним,
поновлення на роботі, зобов'язання
виплати середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вище
зазначеним позовом, обґрунтовуючи його
тим, що з відповідачем перебував у
трудових відносинах. Наказом від 17
лютого 2014 року позивач був звільнений
за ст. 40 п. 2 КЗпП України за станом
здоров'я, оскільки згідно з висновком
ЛКК від 26 грудня 2013 року йому
протипоказана важка фізична праця та
робота з вібрацією. 27 лютого 2014 року
позивач звернувся до відповідача із
заявою, якою просив надати йому копію
наказу про звільнення від 17 лютого 2014
року. Наказ позивач отримав 24 березня
2014 року. Вважає наказ про звільнення
необґрунтованим та безпідставним.
Зазначив, що у день звільнення не
працював. А так як при звільненні
відповідач не провів розрахунок з ним,
позивач подав заяву про надання
розрахунку з ним, яку відповідач
отримав 05 березня 2014 року. До цього часу
розрахунок з ним не проведений.

З огляду на зазначене, просив визнати
його звільнення незаконним,
зобов'язати відповідача поновити його
на роботі, зобов'язати виплати середній
заробіток за час вимушеного прогулу,
стягнути середній заробіток за час
затримки розрахунку, моральну шкоду у
зв'язку з незаконним звільненням та
невиплатою заробітної плати.

Рішенням Димитровського міського суду
Донецької області від 03 червня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 05 серпня 2014 року, позов задоволено
частково.

Стягнуто з державного підприємства
«Красноармійськвугілля» на користь
ОСОБА_2 середній заробіток за час
затримки розрахунку у розмірі 4 770,80 грн
та моральну шкоду у розмірі 100 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В задоволені решти позовних вимог
відмовлено.

У вересні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2
на рішення Димитровського міського
суду Донецької області від 03 червня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 05 серпня 2014 року,
тобто після закінчення строку,
установленого ст. 325 ЦПК України.

У касаційній скарзі ставиться питання
про поновлення строку на касаційне
оскарження з зазначенням причин
пропуску.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі скаржник,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 05 серпня 2014
року повністю, рішення Димитровського
міського суду Донецької області від
03 червня 2014 року скасувати
частково та визнати звільнення
позивача незаконним; поновити на
роботі; виплатити середній заробіток
за час вимушеного прогулу; стягнути з
відповідача на користь позивача
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 2 300 грн.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у
відкритті касаційного провадження
слід відмовити, оскільки касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й суд апеляційної
інстанції, в повному обсязі з'ясував
всі обставини по справі, перевірив
обґрунтування позовних вимог та
заперечення проти позову, дав їм
належну оцінку, вірно визначилися з
характером спірних правовідносин, які
виникли між сторонами, вірно
застосував норму матеріального права і
обґрунтовано дійшли висновку про
задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. ст. 328, 335 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_3 строк на касаційне
оскарження рішення Печерського
районного суду м. Києва від 18
червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 13 серпня 2014
року.

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Димитровського міського суду
Донецької області від 03 червня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 05 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до державного
підприємства «Красноармійськвугілля»
про визнання звільнення незаконним,
поновлення на роботі, зобов'язання
виплати середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку та моральної шкоди,
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я
О.В. Попович