Справа № 666/1131/14-ц
Провадження № 2/666/2436/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02.10.2014 року Дніпровський районний суд
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Дніпровський
районний відділ у м.Херсоні управління
ДМС в Херсонській області про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням та
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виселення, -
1. Позивач звернулась до суду із позовом
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
та усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виселення, мотивуючи
тим, що їй на праві приватної власності
на підставі договору дарування від
31.01.2014 року належить квартира АДРЕСА_1.
Відповідно до позовної заяви, за
вищевказаною адресою зареєстрований
та проживає відповідач. 23.10.2013 року
відповідач без згоди колишнього
власника ОСОБА_3, на підставі
довіреності від 14.09.2012р. зареєстрував
себе у жилому приміщенні та самовільно
вселився, однак в родинних стосунках з
позивачем не перебував та не був членом
її сімї. Крім того, позивач вказує, що в
довіреності від 14.09.2012р., яка була
підписана колишнім власником ОСОБА_3,
відповідачу не було надано повноважень
щодо проведення та взяття на
реєстраційний облік будь-яких осіб.
Позивач неодноразово зверталася до
відповідача з вимогою звільнити жиле
приміщення та виселитися в
добровільному порядку, проте останній
не відреагував. Позивач вважає, що у
зв'язку з перебуванням на
реєстраційному обліку та незаконному
проживанні відповідача у вищевказаній
квартирі, вона не може в повній мірі
реалізувати свої права як власника
щодо користування та розпорядження
майном, сплачує комунальні послуги у
збільшеному розмірі, вимушена
проживати за іншою адресою. У зв'язку з
наведеним, просила визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням, а саме
квартирою АДРЕСА_1; усунути перешкоди в
користуванні нерухомим майном, а саме
квартирою АДРЕСА_1, що належить на праві
приватної власності ОСОБА_1 шляхом
виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 без
надання іншого жилого приміщення.
2. Позивач та її представник за
довіреністю ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явились, однак позивач на адресу
суду надала заяву, якою просила справу
розглянути без її участі, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі, не
заперечує проти заочного розгляду
справи.
2.1. Відповідач в судове засідання не
з'явився, про місце та час розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується оголошенням,
розміщеним у пресі. Зі згоди позивача
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає вимогам
2.2. Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, однак на адресу
суду надіслав заяву, якою просив справу
розглянути без їхньої участі.
3. Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні факти та відповідні
- позивачу на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1, що
підтверджується договором дарування
від 31.01.2014р., посвідченого приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, за
реєстр.№85;
- право власності на вищевказане майно
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від
31.01.2014р., виданого приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
- відповідач по справі зареєстрований
за адресою АДРЕСА_1, даний факт
підтверджується довідкою №418 від
11.02.2014р., виданою КП «Дніпровський»;
- на заяву позивача стосовно реєстрації
місця проживання відповідача за
оспорюваною адресою, Дніпровський РВ у
м.Херсоні УДМС України в Херсонській
області повідомив, що реєстрація місця
проживання ОСОБА_2 здійснена 23.10.2013р. на
підставі його заяви та документів, що
підтверджують право на житло, а також
довіреності виданої ОСОБА_3 на ім'я
ОСОБА_2, посвідченої приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 від
14.09.2012р., за реєстр.№1281, що
підтверджується відповіддю від 11.03.2014р.
№10/1014;
- 22.08.2013р. на підставі заяви ОСОБА_3 до
Єдиного реєстру довіреностей
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
внесено відомості про припинення дії
довіреності від 14.09.2012р., посвідченої
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстр.№1281;
- на час реєстрації місця проживання
відповідача за оспорюванню адресою,
була припинена дія довіреності, на
підставі якої здійснена реєстрація, що
підтверджується витягом з Єдиного
реєстру довіреностей від 22.08.2013р.;
- відповідач зареєстрований та
проживає в спірній квартирі, однак не є
власником зазначеного житла та членом
сімї позивача, знятися з
реєстраційного обліку не має наміру;
- на неодноразові звернення позивача з
вимогою звільнити належне їй жиле
приміщення в добровільному порядку,
відповідач не відреагував;
- наявність реєстрації відповідача у
зазначеній квартирі перешкоджає
власнику розпоряджатися та
користуватися жилим приміщенням та
змушує позивача сплачувати додаткові
витрати за комунальні послуги.
4. Конституцією України ст.41 та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналась 17
липня 1997 року відповідно до Закону
України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР
«Про ратифікацію конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, Першого протоколу та протоколів
№ 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено
принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне право користування
своїм майном та закріплює право
власника володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК
України). Гарантуючи захист права
власності, закон надає власнику право
вимагати усунення будь-яких порушень
його права хоч би ці порушення і не були
поєднані з позбавленням володіння.
Об'єктом власності особи може бути,
зокрема житло, житловий будинок,
садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
Відповідно вимог ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено,
що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150
Житлового колесу України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати приміщення для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно вимог ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
5. Враховуючи вищезазначене суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню. Щодо вимог
позивача про визнання відповідача
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням, суд вважає їх
законними та обґрунтованими, оскільки
позивач на законних підставах набула у
приватну власність майно, а відповідач
по справі не має на нього будь-яких
майнових прав та при цьому перебуває у
ньому на реєстраційному обліку, чим
чинить позивачу перешкоди у здійснені
права власності, суд вважає можливим
визнати відповідача таким, що втратив
право користування жилим приміщенням.
Вимоги про усунення перешкод позивачу
у здійсненні права користування та
розпорядження житловим будинком
знайшли своє підтвердження, у зв'язку з
тим, що позивач є власником житлового
приміщення та має намір за
призначенням використовувати належне
їй майно. Однак, відповідач проживає в
спірній квартирі, добровільно не
звільняє належне позивачу майно та не
знімається з реєстраційного обліку за
зазначеною адресою, що порушує право
позивача як власника володіти,
користуватися і розпоряджатися
належним їй майном, на власний розсуд
вчиняти щодо свого майна будь-які
угоди, відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.
Зважаючи на те, що відповідач у справі
не є та ніколи не був членом сімї
позивача у справі, проте
зареєстрований у спірній квартирі, це
не створює будь-яких обов'язків перед
ним для позивача, який на законних
підставах набув у приватну власність
майно. Беручи до уваги встановлені
судом факти та відповідні їм
правовідносини, а також оцінюючи
надані докази, суд вважає, що вимоги
позивача обґрунтовані та необхідно
усунути перешкоди у користуванні
належною позивачу квартирою АДРЕСА_1
шляхом виселення відповідача без
надання іншого жилого приміщення.
ст.ст.5-11,60,88,208,209,213,214,215,224-226,294 ЦПК
України, ст.ст.316,317,319,321,391 ЦК України,
суд -
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Дніпровський районний відділ у
м.Херсоні управління ДМС в Херсонській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням та усунення перешкод у
користуванні власністю шляхом
виселення - задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
3. Усунути ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні та розпорядженні
квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 без надання іншого
4. Повторне заочне рішення позивач та
відповідач можуть оскаржити в
загальному порядку, встановленому цим
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня проголошення рішення через
Дніпровський районний суд м.Херсона.

Суддя
А.А.Іванищук