Справа № 159/4831/14-ц
Провадження № 2/159/1090/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
24 вересня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд

Волинс Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого - судді Миронюка
М.Г.,

з участю секретаря Гусар Т.М.,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ковелі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання непрацездатного
повнолітнього сина ,

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання непрацездатного
повнолітнього сина.

Свою вимогу обґрунтовує тим, що
перебувала у шлюбі з відповідачем, але
спільне життя не склалось і в 1999 році
рішенням Ковельського міськрайонного
суду шлюб між ними було розірвано.

Від шлюб вони мають троє дітей:

ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1);

ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_2);

ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_3), який є інвалідом -
дитинства.

Позивач зазначає, що вона
багатодітна матір, пенсіонер, отримує
пенсію за віком встановлену
багатодітним матерям і матерям
інвалідів дитинства. Син ОСОБА_8
проживає з нею. Він є інвалідом
дитинства. Грошових коштів не завжди
вистачає на лікування, одяг, харчування
та підручники для ОСОБА_8, що й зумовило
необхідність звернення до суду.

Відповідач сплачує їй аліменти на
утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 50,00
гривень, а також на сина вона отримує
тимчасову допомогу від держави в
розмірі 335, 80 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_5 сину ОСОБА_8 виповниться 18
років, і відповідач більше не буде
сплачувати аліменти, у зв'язку із
досягненням дитиною повноліття. Син ще
продовжує навчання в 11 класі
загальноосвітньої школи 1 - 111 ступеня
№ 8 м. Ковеля.

Позивач зазначає, що відповідач
більше нікому не сплачує аліменти, має
постійний дохід, а тому має можливість
сплачувати аліменти, і просить
стягувати на її користь аліменти на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_8 в
розмірі 600,00 грн.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала
повністю, просить її позов
задовольнити з підстав викладених нею
в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав,
так як він не має можливості сплачувати
аліменти на утримання непрацездатного
повнолітнього сина через свій
матеріальний стан. Відповідач
зазначив, що він надавав сину постійну
матеріальну допомогу, коли позивачка
везла його на лікування в санаторії.
Дану обставину він підтверджує
відповідними розписками позивачки.

Суд заслухавши пояснення сторін та
дослідивши письмові докази прийшов до
висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
непрацездатного повнолітнього сина
слід задовольнити частково та
стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання
повнолітнього непрацездатного сина в
розмірі 350 (триста) гривень щомісячно,
починаючи з 1 вересня 2014 року.

Як встановлено в судовому
засіданні сторонами не оспорюється той
факт , що вони перебували в шлюбі, який
розірвано у 1999 році і їхній син від
цього шлюбу, ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_3), є
інвалідом - дитинства.

Сторонами також не оспорюється
той факт, що син ОСОБА_8 є
непрацездатним. Дана обставина
підтверджується відповідними
медичними довідками.

Відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України
дані обставини не потребують
доведення.

Відповідно до положень статті 180
Сімейного кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 198
Сімейного кодексу України батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Згідно статті 200 Сімейного
кодексу України зазначено - суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу та при
визначенні розміру аліментів одного з
батьків суд бере до уваги можливість
надання утримання другим з батьків,
своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 184 СК України,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу отримує в натурі, за заявою
платника або одержувача аліменти
можуть бути визначені у твердій
грошовій сумі.

Суд прийшов до висновку, що
оскільки ОСОБА_8 є інвалідом дитинства,
постійно потребує лікування і
відповідно потребує матеріальної
допомоги від батьків. Він отримує
державну соціальну допомогу з 27.08.2014
року в розмірі 1423,50 грн., яка є
недостатньою і не дозволяє йому в
повній мірі проходити курси лікування
та реабілітації.

Суд вважає, що батько
непрацездатного повнолітнього сина
відповідач ОСОБА_8 може

надати сину матеріальну допомогу.

Судом відхиляються доводи
відповідача ОСОБА_3 про те, що він не
може надавати матеріальну допомогу
через важке матеріальне становище.

Відхиляючи ці доводи, суд
виходить з того, що ОСОБА_3 сплачує
аліменти на дитину від першого шлюбу та
систематично оплачував додаткові
витрати позивачки на лікування сина
ОСОБА_8, що стверджується розписками
позивачки про отримання нею грошових
коштів від відповідача. Так, згідно
розписок позивачки, вона отримала від
відповідача ОСОБА_3 на лікування сина в
2012 році матеріальну допомогу на
загальну суму 13500,00 грн., в 2013 році - 14650,00
грн., в 2014 році - 17450,00 грн. Крім цього, в
2014 році ОСОБА_3 сплатив аліменти на
дочку ОСОБА_9 в розмірі 900,00 грн.

Таким чином, суд вважає, що у
відповідача ОСОБА_3 є можливість
сплачувати аліменти на утримання
непрацездатного повнолітнього сина
ОСОБА_8, який є інвалідом дитинства.

В той же час суд вважає, що розмір
аліментів, який визначила позивачка в
сумі 600,00 грн. є для відповідача надто
великим. При цьому суд виходить з того ,
що ОСОБА_8 призначено пенсію, що
стверджується довідкою № 1913 від 22.09.2014
року в розмірі 1423,50 грн., а відповідачем
ОСОБА_3 сплачуються аліменти в розмірі
300,00 грн. на утримання малолітньої дочки
від другого шлюбу. Тому суд вважає, що в
даному випадку аліменти в розмірі 350,00
грн. будуть саме тою сумою, яка буде
справедливою для всіх сторін.

Суд також вважає, що оскільки
ОСОБА_8 є повнолітнім і дієздатним, то
аліменти мають стягуватись з ОСОБА_3
саме в користь свого повнолітнього ,
непрацездатного сина , а не на користь
ОСОБА_2. Таким
чином, враховуючи матеріальне
становище сторін, а саме що відповідач
ОСОБА_3 має нерегулярний, мінливий
дохід, що дає йому можливість надавати
матеріальну допомогу своїм дітям,
задовільний стан його здоров'я і
погане здоров'я його сина ОСОБА_8, який є
інвалідом і потребує додаткових коштів
на лікування, а також матеріальне
становище позивачки, яка отримує
пенсію в розмірі 949, 00 грн., а також , що
ОСОБА_8 отримує державну соціальну
допомогу в сумі 1423,50 грн. , суд вважає, що
з ОСОБА_3 проживаючого в АДРЕСА_1 в
користь ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 слід
стягувати аліменти на утримання
повнолітнього непрацездатного сина в
розмірі 350 (триста) гривень щомісячно ,
починаючи з 1 вересня 2014 року .

Відповідно до вимог ч.3 ст. 81 та ч.3 ст. 88
ЦПК України з відповідача слід
стягнути на користь держави судовий
збір в 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 81, 88, 212 - 215, 218
ЦПК України, на підставі ст. ст. 180, 182,
184,198, 200 С К України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
непрацездатного повнолітнього сина
задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, проживаючого в
АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3,
аліменти на утримання повнолітнього
непрацездатного сина в розмірі 350
(триста) гривень щомісячно , починаючи з
1 вересня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три)грн.60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
шляхом протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий М. Г. Миронюк