АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №754/423/2014 № апеляційного
провадження:22-ц-796/8141/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Таран
Н.Г.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі судді-доповідача
СтрижеусаА.М.

суддів
Чобіток А.О., Шкоріної О.І.

при секретарі
Лужецькій І.С.

за участю представника
позивача ОСОБА_3

представника
відповідача Жуковської Я.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційними
скаргами представника Київської
міської Ради Рожко Юлії Петрівни,
представника Деснянської районної в м.
Києві державної адміністрації
Жуковської Яни Володимирівни на
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 15 квітня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_6 до Деснянської районної
в м. Києві державної адміністрації,
Київської міської Ради про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у
якому просив визначити йому додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини, яка відкрилася після смерті
його двоюрідної сестри ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що після смерті ОСОБА_7
він є єдиним спадкоємцем за законом.
Однак отримати свідоцтво про право на
спадщину не має можливості, оскільки в
передбачений законом строк не подав
заяву про прийняття спадщини. Причиною
пропуску строку стало те, що йому не
було відомо про смерть сестри, вони
тривалий час не спілкувались у нього
були проблеми сімейного характеру,
хворіла дружина, передчасно народилась
дитина, а в жовтні 2013 року
зателефонувала невідома жінка, яка
представилась адвокатом та повідомила
про смерть сестри та відкриття
спадщини на квартиру.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 15 квітня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_6 до Деснянської районної
в місті Києві державної адміністрації,
територіальної громади міста Києва в
особі Київської міської ради, про
визначення додаткового строку
необхідного для прийняття спадщини -
задовольнити.

Визначити ОСОБА_6 додатковий строк - 2
місяці необхідний

для подання заяви про прийняття
спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_7.

Не погоджуючись з рішенням суду
представником Київської міської Ради
Рожко Ю.П. та представником Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації Жуковською Я.В. подано
апеляційні скарги, в яких вони просять
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити задоволенні
позову.

Зокрема, представники відповідачів
зазначають, що рішення суду ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні
представник Деснянської районної в м.
Києві державної адміністрації
Жуковська Я.В. підтримала доводи
апеляційних скарг.

Позивач ОСОБА_6 проти доводів
апеляційних скарг заперечував,
посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційних скарг, перевіривши
обґрунтованість та законність
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що вони підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Згідно із ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення, суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_7, після смерті якої
залишилося спадкове майно, що
підтверджується матеріалами цивільної
справи № 2о-368/12, оглянутими в судовому
засіданні, копією свідоцтва про смерть
(а.с. 6, 12).

ОСОБА_6 в силу того, що йому не було
відомо про смерть двоюрідної сестри,
та сімейні проблеми, не подав у
встановлений законом шестимісячний
строк заяву про прийняття спадщини, що
підтверджується листом ПН КМНО ОСОБА_8
та П'ятнадцятої Київської державної
нотаріальної контори м. Києва, (а.с.14-16).

Позивачем надано докази, що він є
двоюрідним братом ОСОБА_7 а саме:

копію свідоцтва про народження ОСОБА_7
(а.с.5), з якого вбачається, що її
батьками були ОСОБА_9 та ОСОБА_10; Копію
свідоцтва про народження ОСОБА_10, з
якої вбачається, що її батьками були
ОСОБА_12 та ОСОБА_13; Витяг з Державного
реєстру актів ЦСГ про державну
реєстрацію шлюбу від 19.03.2014 року, з
якого вбачається, що ОСОБА_10 після
одруження змінила прізвище на ОСОБА_10;
Копію свідоцтва про народження ОСОБА_6,
з якого вбачається, що його батьки були
ОСОБА_14 та ОСОБА_15; Копію свідоцтва про
народження ОСОБА_14 з якого вбачається,
що його батьками були ОСОБА_12 та
ОСОБА_13.

За загальними положеннями про
спадкування право на спадщину виникає
в день відкриття спадщини, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини ( ч. З ст. 1222,
ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини ( ч. 1 :т. 1269 ЦК
України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Тобто право на спадщину належить
спадкоємцеві з моменту її відкриття й
закон зобов'язує спадкоємця, який
постійно не проживав із спадкодавцем, у
шестимісячний строк подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Тому, ураховуючи викладене, правила ч. З
ст. 1272 ЦК України можуть бути
застосовані якщо: 1) у спадкоємця були
перешкоди для подання такої заяви; 2) ці
обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а
він не скористався правом на прийняття
спадщини через відсутність інформації,
то положення ч.3 ст. 1272 ЦК України не
застосовуються.

Відповідно до ч.ч.7,8 п.24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
30 травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», вирішуючи
питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причин пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Висновки суду першої інстанції про
поважність причин пропуску строку для
подання заяви про прийняття спадщини, а
саме посилання на те, що про смерть
двоюрідної сестри ОСОБА_7 йому стало
відомо лише через два роки після її
смерті в жовтні 2013 року, оскільки він з
нею не спілкувався протягом тривалого
час та наявність сімейних проблем, є
помилковими та не можуть бути
підставою для задоволення позовних
вимог.

Так, необізнаність про смерть
спадкодавця лише з підстав того, що
спадкоємець не спілкувався зі
спадкодавцем протягом тривалого часу,
не свідчить про наявність істотних
труднощів для спадкоємця для звернення
з відповідною заявою до нотаріальної
контори і тим більше не є причиною,
пов'язаною з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій, як
це передбачено вимогами п.24 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року №7 «Про судову практику
у справах про спадкування».

Отже, суд першої інстанції неправильно
застосувавши норми матеріального
права, дійшов невірного висновку про
наявність поважної причини пропуску
строку для звернення до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини.

Отже, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку ,
що законні підстави для про наявність
поважної причини пропуску строку для
звернення до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини
відсутні, а отже позов ОСОБА_6
задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, рішення
суду першої інстанції відповідно до ст.
309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 324,
325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги представника
Київської міської Ради Рожко Юлії
Петрівни, представника Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації Жуковської Яни
Володимирівни - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 15 квітня 2014 року - скасувати
та ухвалити нове, наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації, Київської
міської Ради про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: