Справа № 760/4065/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м.
Київ

Суддя Солом'янського районного суду м.
Києва Українець В.В., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна
Оптом» про розірвання договору та
стягнення коштів, перевіривши
виконання вимог статті 121 ЦПК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ
«Україна Оптом» про розірвання
договору та стягнення грошових коштів.
Свої вимоги мотивує тим, що 06 серпня
2013 року уклав з відповідачем договір
про заснування товариства з обмеженою
відповідальністю. Пунктом 4.7. договору
сторони узгодили, що зустрічаються для
підписання нотаріально засвідченого
Статуту товариства о 15 годині 12 серпня
2013 року у приватного нотаріуса, проте
відповідач умови договору не виконав,
не з'явився до нотаріуса для підписання
Статутних документів і не відповідає
на телефонні дзвінки.

Просить суд ухвалити рішення яким:
розірвати договір про заснування
товариства з обмеженою
відповідальністю та акт
приймання-передачі об'єктів нерухомого
майна до статутного капіталу від 06
серпня 2013 року, що укладені між ним та
відповідачем; стягнути з відповідача
на його користь 25000 гривень сплаченого
внеску.

Ухвалою судді Солом'янського районного
суду м. Києва від 04 березня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху
та надано строк на усунення її
недоліків терміном п'ять днів з моменту
отримання копії ухвали.

Відповідно до цієї ухвали, позовна
заява не відповідає вимогам пунктів 3, 4,
5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, згідно яких
позовна заява повинна містити: зміст
позовних вимог, ціну позову щодо вимог
майнового характеру, виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Так, у позовній заяві не зазначено: у
якій формі (усна, письмова) був
укладений договір; якою посадовою
особою відповідача був підписаний цей
договір та яким документом
підтверджуються повноваження цієї
особи на право укладення такого
договору від імені відповідача та його
підписання; коли і кому (на який
розрахунковий рахунок) позивач сплатив
30000 гривень, тобто не зазначені докази
на підтвердження отримання
відповідачем коштів від позивача.

Також позивач вказує, що сплатив
відповідачу 30000 гривень, проте просить
стягнути з нього на свою користь 25000
гривень.

Крім того, в прохальній частині
позовної заяви позивач просить
розірвати, як договір про заснування
товариства з обмеженою
відповідальністю так і акт
приймання-передачі об'єктів нерухомого
майна до статутного капіталу від 06
серпня 2013 року. При цьому, в описовій
частині позовної заяви не зазначено
коли і ким був укладений зазначений
акт, спосіб у який слід розривати цей
акт, оскільки за своєю правової
природою акт передачі майна це
документ, який підтверджує лише факт
виконання чи невиконання певних
зобов'язань та сам по собі не породжує
правових наслідків. Фактично в тексті
позовної заяви стосовно вимоги про
розірвання акту приймання-передачі
об'єктів нерухомого майна не викладені
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги та не зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину чи про
наявність підстав для звільнення від
доказування, що суперечить вимогам п. 6
ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Зокрема, позивач не зазначив хто саме -
він, чи відповідач передавали на
виконання певних зобов'язань своє
нерухоме майно. Якщо нерухоме майно
передав відповідач, то позивачу слід
зазначити, яким чином така дія порушує
його права, які саме права та в який
спосіб.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
пунктом 4.7. оспорюваного договору
визначено дату підписання Статуту
товариства, а пунктом 5.1. договору
визначено, що договір негайно
припиняється у випадку невиконання
будь-ким із Засновників п. 4.7.
Відповідно в позовній заяві слід
викласти обставини та зазначити докази
на підставі чого позивач вважає, що
договір про заснування товариства діє
і його слід розривати (ст. 651 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до
позовної заяви додається документ, що
підтверджує сплату судового збору.

Позивач при зверненні до суду не
сплатив судовий збір.

Відповідно до ставок Закону України
«Про судовий збір» ОСОБА_1 слід було
сплатити судовий збір у розмірі 243
гривні 60 копійок за вимоги немайнового
характеру та за вимоги майнового
характеру відповідно до суми, яку він
буде просить стягнути з відповідача, 1 %
ціни позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Ухвала судді Солом'янського районного
суду м. Києва від 04 березня 2014 року
отримана позивачем 29 квітня 2014 року.

Станом на 21 травня 2014 року до суду не
подано будь-яких заяв чи клопотань про
поновлення чи продовження строку для
усунення вказаних недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо
позивач відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору,
позовна заява вважається поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Вбачається, що вимоги ухвали від 04
березня 2014 року про залишення заяви без
руху заявником не виконано, для
виконання було достатньо часу,
наслідки невиконання вимог ухвали були
роз'яснені.

З огляду на наведене, заяву необхідно
визнати неподаною та повернути
позивачу.

Керуючись ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна
Оптом» про розірвання договору та
стягнення коштів вважати неподаною та
повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя: