Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Литвиненко Н. В., при секретарі Халіній
А.Г., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: Маріупольська міська рада,
ОСОБА_3 про визначення порядку
користування будинком та визнання
права власності,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року позивач звернувся до
суду із даним позовом, в обґрунтування
якого вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
їх з відповідачкою батько ОСОБА_4. До
складу спадщини, що відкрилася після
його смерті, увійшла 1/2 частина
домоволодіння, розташованого у
АДРЕСА_1. Як спадкоємці, позивач має
право на 1/3 частину спадкового майна, а
відповідачка ОСОБА_2 - на 2/3 його
частини. Прийнявши спадщину, позивач
отримав право власності на 1/6 частину
житлового будинку з відносними до цієї
частини надвірними господарськими
будівлями і спорудами. Відповідачка
успадкувала 1/3 частину домоволодіння
АДРЕСА_1. Також за життя, ОСОБА_4 на
земельній ділянці своєї частини
домоволодіння АДРЕСА_1 самовільно
зведені: житлова прибудова літ. А3-1,
майданчик а2, майданчик а, загальна
площа яких склала 30,7 кв. м., житлова - 11,4
кв. м.; сарай літ. К-1; сарай літ. З-1; сарай
літ. Ж-1; гараж літ. Л-1; душ літ. М-1.
Вважає, що до нього, як до спадкоємця за
заповітом перейшло право на 1/3 частину
будівельних матеріалів і обладнання,
які були використані у процесі
будівництва цих об'єктів. Відповідачка
не визнає його право на частину
будівельних матеріалів, які були
використані при будівництві
зазначених самовільно зведених
об'єктів, а тому позивач не може прийти
до спільної згоди із нею про порядок
користування спільним домоволодінням.
Просив визначити порядок спільного
користування 1/2 частиною житлового
будинку з відносними до цієї частини
надвірними господарськими будівлями
та спорудами, розташованого за у
АДРЕСА_1 відповідно до розміру часток
сторін у праві спільної власності на
майно, визначити порядок користування
земельною ділянкою, розташованою у
АДРЕСА_1.

Під час судового розгляду позивач
збільшив позовні вимоги, доповнивши їх
вимогою про визнання за ним права
власності на 1/3 частину будівельних
матеріалів і обладнання, що були
використані у процесі будівництва
житлової прибудови літ. А3-1, майданчика
а2, майданчика а, загальна площа яких
склала 30,7 кв.м., житлова - 11,4 кв.м.; сараю
літ. К-1; сараю літ. З-1; сараю літ. Ж-1;
гаража літ. Л-1; душа літ. М-1, у АДРЕСА_1.

У квітні 2014 року, на підставі заяви
позивача, позовну вимогу про
визначення порядку користування
земельною ділянкою, що розташована по
АДРЕСА_1 залишено без розгляду.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надав заяву про можливість розгляду
справи за його відсутності, позовні
вимоги підтримав, просив їх
задовольнити.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_5, у
судове засідання не з'явився, надав
заяву про можливість розгляду справи
за його відсутності, позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилась, надала заяву про можливість
розгляду справи за її відсутності,
надала суду письмові заперечення,
позов визнала частково. Повністю
визнала вимогу про визначення порядку
користування житловим будинком
АДРЕСА_1. Заперечувала проти визнання
за позивачем права власності на 1/3
частину будівельних матеріалів і
обладнання, які були використані в
процесі будівництва житлової
прибудови літ. А3-1, майданчика а2,
майданчика а, загальна площа яких
склала 30,7 м.кв., житлова - 11,4 м.кв.; сараю
літ. К-1; сараю літ. З-1; сараю літ. Ж-1;
гаража літ. Л-1; душа літ. М-1 у будинку
АДРЕСА_1, оскільки, на її думку,
позивачем не надано доказів того, що
зазначене майно було збудоване саме
спадкодавцем.

Представник відповідачки, адвокат
ОСОБА_6, у судове засідання не з'явився,
надав заяву про можливість розгляду
справи за його відсутності, позицію
відповідачки підтримав.

Представник третьої особи
Маріупольської міської ради та третя
особа ОСОБА_3 у судове засідання не
з'явились з невідомих підстав, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали,
оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, враховуючи
часткове визнання позову відповідачем,
дійшов висновку про те, що позов
знайшов своє підтвердження
представленими доказами і підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

У відповідності до свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 08 липня 2011
року, виданого державним нотаріусом
Третьої Маріупольської державної
нотаріальної контори Папуш П.С.,
спадкоємцями до майна ОСОБА_4 у вигляді
1/2 частки житлового будинку з
відповідними господарськими та
побутовими будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на 1/3 частку у спадщині
та ОСОБА_2 на 2/3 частки у спадщині.
Згадана частка житлового будинку з
відповідними господарськими та
побутовими будівлями та спорудами
належала померлому на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
Третьою Маріупольською державною
нотаріальною конторою 19 серпня 1992 року
за реєстром № 7045. Це свідоцтво
зареєстровано в реєстрі за № 3-1548.

Як вбачається з витягу про державну
реєстрацію прав № 31065401, 23 серпня 2011
року за ОСОБА_1 зареєстроване право
власності на 1/6 частину житлового
будинку АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва
про право на спадщину /3-1548/ від 08 липня
2011 року, реєстраційний № 33144661, номер
запису 86761 в книзі 99.

Отже, позивачу належить 1/6 частка, а
відповідачці - 1/3 частка спірного
домоволодіння.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 7 від 04
жовтня 1991 року зі змінами та
доповненнями «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок», суд вправі
за заявленим про це позовом встановити
порядок користування відособленими
приміщеннями (квартирами, кімнатами)
будинку. У цьому разі окремі підсобні
приміщення (кухня, коридор тощо) можуть
бути залишені в загальному
користуванні учасників спільної
часткової власності. Порядок
користування жилим будинком може бути
встановлено також і між учасниками
спільної сумісної власності.

Відповідно до висновку
будівельно-технічної експертизи № 1
від 25 лютого 2014 року запропоновано
наступний варіант спільного
користування сторонами спірним
домоволодінням.

У фактичному володінні позивача у
житловому будинку літ. А-1
запропоновано залишити ізольовану
житлову кімнату 1-6, площею 10,9 кв.м., а
також 1/3 частину житлової кімнати 1-5,
площею 3,7 кв.м., а всього 14,6 кв.м.
житлової площі. У фактичному
користуванні відповідачки у житловому
будинку літ. А-1 запропоновано залишити
житлову кімнату 1-8, площею 8,9 кв.м.,
житлову кімнату 1-7, площею 13,0 кв.м., а
також 2/3 частини житлової кімнати 1-5,
площею 7,3 кв.м., а всього 29,2 кв.м.
житлової площі. Враховуючи
функціональне призначення, у спільному
користуванні співвласників ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 запропоновано залишити
приміщення, що розташовані у прибудові
літ. А1-1, а саме: кухню 1-1, площею 8,0 кв.м.;
коридор 1-2, площею 3,9 кв.м.; вбиральню 1-3,
площею 1,2 кв.м.; ванну кімнату 1-4, площею
2,5 кв.м. Окрім того, позивачу
запропоновано залишити у фактичному
користуванні 1/3 частину вбиральні літ.
В-1 та 1/3 частину огорожі № 1.
Відповідачці запропоновано залишити у
фактичному користуванні 2/3 частини
вбиральні літ. В-1 та 2/3 частини огорожі
№ 1.

Загальна вартість будівельних
матеріалів, обладнання та робіт, які
були використані у процесі будівництва
житлової прибудови літ. А3-1, майданчика
а2, майданчика а, загальна площа яких
склала 30,7 кв. м., житлова - 11,4 кв. м.; сараю
літ. К-1; сараю літ. З-1; сараю літ. Ж-1;
гаража літ. Л-1; душа літ. М-1, у будинку
АДРЕСА_1 складає 145582 гривень.

Реальна вартість 1/3 частини
будівельних матеріалів, обладнання та
робіт, які були використані в процесі
будівництва житлової прибудови літ.
А3-1, майданчика а2, майданчика а,
загальна площа яких склала 30,7 кв.м.,
житлова - 11,4 кв.м.; сараю літ. К-1; сараю
літ. З-1; сараю літ. Ж-1; гаража літ. Л-1;
душа літ. М-1, у будинку АДРЕСА_1 складає
48527 гривень.

Враховуючи згоду позивача та
відповідачки із висновком судової
будівельно-технічної експертизи, на
думку суду, запропонований варіант
порядку спільного користування ?
частиною житлового будинку з
відносними до цієї частини надвірними
господарськими будівлями та спорудами,
розташованого у будинку АДРЕСА_1, не
суперечить закону, забезпечує
можливість користування кожним зі
співвласників своєю частиною
домоволодіння, жодним чином не порушує
їх прав та законних інтересів.

Заперечуючи проти визнання за
позивачем права власності на 1/3 частину
матеріалів та обладнання, які були
використані в процесі будівництва
житлової прибудови літ. А3-1, майданчика
а2, майданчика а, загальна площа яких
склала 30,7 кв.м., житлова - 11,4 кв.м.; сараю
літ. К-1; сараю літ. З-1; сараю літ. Ж-1;
гаража літ. Л-1; душа літ. М-1, у будинку
АДРЕСА_1, відповідачка та її
представник посилалися лише на
недоведеність факту зведення цих
об'єктів спадкодавцем ОСОБА_4, хоча в
наданому заперечені проти позову,
прямо не стверджують того, що зазначене
самовільне будівництво було здійснене
не спадкодавцем. При цьому ані
відповідачка, ані її представник не
пояснили за яких обставин та ким, якщо
не спадкодавцем, були зведені ці
об'єкти. За час розгляду справи
відповідачка не пред'явила жодних
вимог про своє право на це майно.
Всупереч вимогам ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
відповідачкою та її представником не
надано суду жодних доказів тих
обставин, на які вони посилаються як на
підставу своїх заперечень.

Суд не може погодитися із позицією
відповідачки та її представника про
недоведеність факту самовільного
будівництва перелічених об'єктів саме
спадкодавцем ОСОБА_4, виходячи з
наступного.

Судом досліджено отриману з державного
комунального підприємства
«Маріупольське бюро технічної
інвентаризації», інвентаризаційну
справу на домоволодіння АДРЕСА_1,
виходячи зі змісту матеріалів якої, суд
встановив, що вперше, спірний будинок
було зведено ЖКО «Металургійний
комбінат ім. Ілліча» у 1959 році. Жодна з
фізичних осіб не була власником цього
домоволодіння в цілому або його
частини до 1992 року. 17 квітня 1992 року
право власності на 1/2 частину
домоволодіння отримав громадянин
ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право
особистої власності на будівлю № 507, а
власником іншої ? частини цього
домоволодіння став саме ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі-продажу від
19 серпня 1992 року, придбавши це майно у
ЖКО «Металургійний комбінат ім.
Ілліча». Цей договір було посвідчено
державним нотаріусом Третьої
Маріупольської державної нотаріальної
контори Папуш П.С. та зареєстровано у
встановленому порядку. Пізніше на
підставі договору дарування від 14
травня 1993 року ОСОБА_8 подарував
належну йому 1/2 частку будинку ОСОБА_3.
До смерті ОСОБА_4 право власності на
спірний будинок або його частину до
інших осіб не переходило.

Згідно довідки від 09.03.2011 року про
технічну характеристику
домоволодіння, розташованого у
АДРЕСА_1, на території зазначеного
домоволодіння розташовано самовільно
зведені: житлова прибудова літ. А3-1,
майданчик а2, майданчик а3, загальна
площа яких склала 30,7 кв.м., житлова - 11,4
кв.м.; сарай літ. К-1; сарай літ. З-1; сарай
літ. Ж-1; гараж літ. Л-1; душ літ. М-1, з
поміткою: «побудовано ОСОБА_4».

Відповідно до довідки № 91 від 11.03.2011
року, виданої державним комунальним
підприємством «Маріупольське бюро
технічної інвентаризації», на
території домоволодіння АДРЕСА_1
зведено самовільно житлову прибудову
літ. А3-1, майданчик а2, майданчик а3,
загальна площа яких склала 30,7 кв.м.,
житлова - 11,4 кв.м.; сарай літ. К-1; сарай
літ. З-1; сарай літ. Ж-1; гараж літ. Л-1; душ
літ. М-1. У цій довідці також зазначено,
що ці об'єкти зведено ОСОБА_9,
спадкоємцем якого є ОСОБА_1 Виходячи з
того, що з часу будівництва спірного
домоволодіння і до ІНФОРМАЦІЯ_1 року
єдиним власником будинку з прізвищем
ОСОБА_4, був саме спадкодавець ОСОБА_4,
спадкоємцем якого є ОСОБА_1, також,
враховуючи те, що технічна
інвентаризація спірного домоволодіння
провадилася саме на замовлення
позивача ОСОБА_1 для оформлення
спадщини після ОСОБА_4, враховуючи дані,
що містяться у довідці від 09.03.2011 року
про технічну характеристику
домоволодіння, яка стала підставою для
видачі довідки № 91 від 11.03.2011 року, суд
дійшов висновку про те, що в зазначеній
довідці, особою, яка її видавала, було
допущено описку в ініціалах особи, яка
здійснила самовільне будівництво, і
цією особою є саме ОСОБА_4.

Зазначені довідки є офіційними
документами, що видані уповноваженим
на те органом, дані що містяться в них,
ніким не спростовані на час ухвалення
рішення. Отже довідка від 09.03.2011 року
про технічну характеристику
домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_1
та довідка № 91 від 11.03.2011 року є
належними та допустимими доказами.

Із викладеного суд дійшов висновку про
те, що самовільне будівництво житлової
прибудови літ. А3-1, майданчика а2,
майданчика а, загальна площа яких
склала 30,7 кв.м., житлова - 11,4 кв.м.; сараю
літ. К-1; сараю літ. З-1; сараю літ. Ж-1;
гаража літ. Л-1; душа літ. М-1, у АДРЕСА_1
було здійснено саме ОСОБА_4, отже,
будівельні матеріали, з яких зведено ці
об'єкти належали саме спадкодавцю
ОСОБА_4.

Згідно ст. 331 ЦК України, право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Особа, яка виготовила
(створила) річ зі своїх матеріалів на
підставі договору, є власником цієї
речі. Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації. До
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику в справах про
спадкування» зазначено, що якщо
спадкодавцем було здійснене самочинне
будівництво (ч. 1 ст. 376 ЦК), до
спадкоємців переходить право
власності на будівельні матеріали,
обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва. При
здійсненні спадкодавцем самовільного
будівництва до спадкоємців переходить
право власності на будівельні
матеріали, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що
позивач, як спадкоємець за заповітом,
має право на 1/3 частину у спадщині, суд
прийшов до висновку про те, що до
ОСОБА_1, в порядку спадкування, перейшло
право на 1/3 частину будівельних
матеріалів та обладнання, які були
використані в процесі будівництва
житлової прибудови літ. А3-1, майданчика
літ. а2, майданчика літ. а, загальна
площа яких склала 30,7 кв.м., житлова - 11,4
кв.м.; сараю літ. К-1; сараю літ. З-1; сараю
літ. Ж-1; гаража літ. Л-1; душа літ. М-1, у
АДРЕСА_1. Отже, за ним слід визнати право
власності на вказане майно.

Відповідно до товарного чеку від 10.01.2014
року, за проведення
будівельно-технічної експертизи
позивачем сплачено грошову суму у
розмірі 4500 грн., а при зверненні до суду
- судовий збір у розмірі 229,41 грн.

За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, враховуючи те, що позов має бути
задоволеним у повному обсязі, суд
вважає, що з відповідачки на користь
позивача має бути стягнено 4500 грн. за
проведення експертизи, а також 229,41 грн.
судового збору. Окрім того, з ОСОБА_2 має
бути стягнено на користь держави
недоплачену позивачем суму судового
збору у розмірі 255, 86 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 197, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 1218 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику в справах про
спадкування» суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Маріупольська міська рада, ОСОБА_3 про
визначення порядку користування
будинком та визнання права власності
задовольнити.

Визначити такий порядок спільного
користування 1/2 частиною житлового
будинку з відносними до цієї частини
надвірними господарськими будівлями
та спорудами, розташованого у АДРЕСА_1
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до
розміру їх часток у праві спільної
власності на майно.

У фактичному володінні ОСОБА_1 у
житловому будинку літ. А-1 залишити
ізольовану житлову кімнату 1-6, площею
10,9 кв.м., а також 1/3 частину житлової
кімнати 1-5, площею 3,7 кв.м., а всього 14,6
кв.м. житлової площі, 1/3 частину
вбиральні літ. В-1 та 1/3 частину огорожі
№ 1.

У фактичному користуванні ОСОБА_2 у
житловому будинку літ. А-1 залишити
житлову кімнату 1-8, площею 8,9 кв.м.,
житлову кімнату 1-7, площею 13,0 кв.м., а
також 2/3 частини житлової кімнати 1-5,
площею 7,3 кв.м., а всього 29,2 кв.м.
житлової площі, 2/3 частини вбиральні
літ. В-1 та 2/3 частини огорожі № 1.

У спільному користуванні
співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2
залишити приміщення, що розташовані у
прибудові літ. А1-1, а саме: кухню 1-1,
площею 8,0 кв.м.; коридор 1-2, площею 3,9
кв.м.; вбиральню 1-3, площею 1,2 кв.м.; ванну
кімнату 1-4, площею 2,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частину будівельних матеріалів і
обладнання, які були використані в
процесі будівництва житлової
прибудови літ. А3-1, майданчика літ. а2,
майданчика літ. а, загальна площа яких
склала 30,7 кв.м., житлова - 11,4 кв.м.; сараю
літ. К-1; сараю літ. З-1; сараю літ. Ж-1;
гаража літ. Л-1; душа літ. М-1, у пров.
Шопена, будинок № 15-17 у м. Маріуполі,
вартістю 48527,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у
відшкодування судових витрат на
проведення судової експертизи грошову
суму у розмірі 4500,00 грн. (чотири тисячі
п'ятсот гривень), а також судовий збір -
229,41 грн. (двісті двадцять дев'ять
гривень сорок одну копійку), а всього
4729,40 грн. (чотири тисячі сімсот двадцять
дев'ять гривень 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 255,86 грн. (двісті
п'ятдесят п'ять гривень 86 копійок).

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:
Н. В. Литвиненко