Єдиний унікальний номер 2-775/11
Номер провадження 22-ц/775/4557/2014
Головуючий в 1 інстанції Єрьомін
Доповідач Ларіна Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді
Новосядлої В.М.

суддів Ларіної
Н.О., Алексєєва А.В.

при секретарі Козаку
І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 07
квітня 2014 року про відмову у
роз'ясненні рішення у цивільній справі
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Управління Державної служби охорони
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
про поновлення на роботі, визнання
наказів про звільнення та прогул
недійсними, порушення розрахунку в
день звільнення, внесення записів до
трудової книжки, стягнення
недорахованої премії та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Центрально-Міського районного
суду м. Макіївки Донецької області від
07 квітня 2014 року у задоволенні заяви
ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду від
05 квітня 2012 року відмовлено.

Зазначену ухвалу оскаржує позивач, в
апеляційній скарзі, в якій просила
ухвалу суду скасувати, справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду заяви.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, зазначає, що з ухвалою суду
першої інстанції не згодна, оскільки
вона порушує права та свободи
громадянина на ефективний правовий
захист, вважає, що суд порушив норми
матеріального та процесуального права
при ухваленні рішення за умови відмові
у двох відводах, затягував розгляд
справи більше року, порушив норми
чинного законодавства щодо підготовки
справи до судового розгляду, крім того,
судом не були встановлені обставини,
які мають значення для справи, а у
рішенні є посилання на неправдиву
інформацію.

В апеляційний скарзі зазначено про
непогодження з рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 05
квітня 2012 року щодо відмови у
задоволенні позову та апелянтом
викладено власний аналіз цього рішення
та доводи з яких вона не приймає до
уваги це рішення та вважає його
незаконним та таким що не набрало
законної сили.

Також, апелянт вважає, що суд формально
розглянув заяву, що суд першої
інстанції повинен був роз'яснити
рішення суду першої інстанції від 05
квітня 2012 року, оскільки строк для
примусового виконання рішення ще не
сплив, тому немає перешкоди для
роз'яснення рішення суду.

Апелянт зазначає, що рішення суду
першої інстанції їй не зрозуміло,
оскільки у ньому не відображені
обставини, які мають значення для
вирішення справи, тому рішення
потребує роз'яснення. Також зазначає,
що суд першої інстанції при
постановлені оскаржуваної ухвали не
надав правової оцінки вимогам, які були
покладені в основу заяви про
роз'яснення рішення.

Крім того, вказує, що у порушення норм
процесуального права суд першої
інстанції розглянув заяву про
роз'яснення рішення суду без участі
позивача, який не був належним чином
повідомлений про день та час розгляду
справи.

Позивач в судовому засіданні
апеляційного суду доводи апеляційної
скарги підтримала. Просила її
задовольнити, ухвалу суду про відмову у
роз'ясненні рішення суду скасувати та
направити справу для продовження
розгляду.

Відповідач та треті особи в судове
засідання не з'явились, про дату, час та
місце слухання справи повідомлені
належним чином - листами з
повідомленням та телефонограмами від 08
травня 2014 року, представник
відповідача надіслав заяву з
клопотання про розгляд справи за
відсутністю його представника, інші
сторони доказів щодо поважності
причини своєї відсутності суду не
надали, тому на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України справу розглянуто за
відсутністю зазначених сторін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивача, перевіривши матеріали справи
і обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК
України, апеляційний суд скасовує
ухвалу суду першої інстанції і передає
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції, якщо останній порушив
порядок, встановлений для його
вирішення.

Відмовляючи в роз'ясненні рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
рішення відповідає вимогам
встановленим ст. 215 ЦПК України, а саме
складається з вступної, описової,
мотивувальної та резолютивної частини.
У мотивувальній частині рішення
визначено мотиви, з яких суд одні
докази, надані сторонами, бере до уваги,
а які відхиляє. Рішення суду має
посилання на нормативно-правові акти, а
резолютивна частина рішення є чіткою і
зрозумілою.

Згідно ч. 2 ст. 6 ЦПК України ніхто не
може бути позбавлений права на
інформацію про час і місце розгляду
своєї справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі, мають
право зокрема на участь у судових
засіданнях, подання доказів та інше.

За вимогами ст. 221 ЦПК України якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення рішення
суду допускається, якщо воно ще не
виконане або не закінчився строк,
протягом якого рішення може бути
пред'явлене до примусового виконання.

Заява про роз'яснення рішення суду
розглядається протягом десяти днів.
Неявка осіб, які брали участь у справі,
і (або) державного виконавця не
перешкоджає розгляду питання про
роз'яснення рішення суду.

Тобто, відповідно до приписів ст. 221 ЦПК
України розгляд заяви про роз'яснення
рішення може бути проведений за
відсутністю сторін, але ж це не
виключає загальне право сторони на
обізнаність про дату, час та місце
розгляду її заяви та її участь у
судовому засіданні, зазначені ст. 6 ч. 2 ,
ст. 27 ч. 1 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції у порушення вимог
процесуального закону, розглянув заяву
про роз'яснення рішення без
повідомлення заявника. Наявний у
матеріалах справи супровідний лист не
є належним підтвердженням
повідомлення заявника про розгляд
справи (а.с. 22).

Виходячи з матеріалів справи,
апеляційний суд вважає, що доводи
апеляційної скарги щодо розгляду заяви
без повідомлення позивача є
обґрунтованими і приходить до висновку
про порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, що призвело
до порушення права заявника на
інформацію щодо дати та часу розгляду
заяви, участь у судовому засіданні та
наданні пояснень щодо заявлених
підстав для роз'яснення рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо не
відображення в рішенні суду від 05
квітня 2012 року обставин, які мають
значення для вирішення справи, у
зв'язку із чим рішення потребує
роз'яснення та не надання правової
оцінки вимогам, які були покладені в
основу заяви про роз'яснення рішення,
апеляційний суд вважає передчасними,
які можуть бути вирішені при новому
розгляді питання про роз'яснення
рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги про
недоліки в рішенні суду від 05 квітня 2012
року: посилання на неправдиву
інформацію тощо, апеляційний суд
приймає критично, оскільки ці доводи за
своєю правовою суттю є доводами
апеляційної скарги на зазначене
рішення суду, яке було переглянуто за
апеляційною скаргою позивача від 17
квітня 2012 року та залишено без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від17 травня 2012 року.

Відповідно до ч.3 ст.1 312 ЦПК України
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч.1 п. 3, 315
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Центрально-Міського районного
суду м. Макіївки Донецької області від
07 квітня 2014 року скасувати, справу
направити до суду першої інстанції на
новий розгляд питання.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді: