АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 550/1042/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1720/14
Головуючий у 1-й інстанції Лисенко В. М.
Доповідач Петренко В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати
апеляційного суду Полтавської області
в складі:

Головуючого: судді Петренка
В.М.

Суддів: Лобова О.А., Одринської
Т.В.

При секретарі : Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за апеляційною

скаргою Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

на рішення Чутівського районного суду
Полтавської області від 16 квітня 2014
року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» про визнання
договору про відкриття відновлюваної
лінії у формі овердрафту таким, що
укладений внаслідок обману.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Чутівського районного суду
Полтавської області від 16 квітня 2014
року позовну заяву ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» 6749,62 грн.
заборгованості за договором №
024-016057/12-00938-вкл-к від 18.06.2012р. та судовий
збір в сумі 229,40 грн.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
про визнання договору про відкриття
відновлюваної лінії у формі овердрафту
таким, що укладений внаслідок обману
відмовлено за недоведеністю.

З рішенням не погодилась ОСОБА_1. В
апеляційній скарзі прохає скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким в
задоволенні позовних вимог «Банк
«Фінанси та Кредит» про стягнення
заборгованості відмовити, а її позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів апеляційного суду,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга не обґрунтована та
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч.1ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи
між сторонами в справі виникли та
існують правовідносини щодо виконання
цивільно-правових угод, а саме
кредитного договору.

18.06.2012 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_1 був укладений
договір про відкриття відновлювальної
кредитної лінії у формі овердрафту №
024-016057/12-00938-вкл-к, відповідно до умов
якого Банк відкрив ОСОБА_1
відновлювальну кредитну лінію з
розміром ліміту овердрафту 6031 грн. зі
сплатою процентів за користування
кредитними ресурсами в розмірі 54%
річних, а остання зобов'язалася
повністю повернути отримані кредитні
ресурси в строк до 19.06.2015р. і сплатити
проценти за користування кредитними
ресурсами в розмірі, порядку й строки,
встановлені цим договором (а.с. 5-8 т.1).

Відповідачка взятих на себе
зобов'язань не виконувала, а тому
станом на 09.09.2013 року утворилась
заборгованість в сумі 6749,62 грн. (а.с.3-4
т.1).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно з ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до вимог ст. 611 ч. 1 п. 1, З
ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; сплата неустойки.

Задовольняючи первісний позов суд
першої інстанції, виходячи з положень
ст.526 ЦК України обґрунтовано
застосувавши норми цивільного
законодавства, прийшов до правильного
висновку про задоволення позову ПАТ
''Банк ''Фінанси та Кредит '', стягнувши
суму заборгованості та судові витрати
з позичальника ОСОБА_1

Відмовляючи у задоволенні зустрічних
вимог, місцевий суд виходив з того, що
ОСОБА_1 та її представник не надали
доказів того, що при укладені договору
були порушені права позивачки, доказів
введення її в оману, наявності умислу в
діях Банку, істотність значення
обставин, щодо яких особу введено в
оману.

Відповідно до частини 5 статті 203
Цивільного кодексу України правочин
має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним. Банк свої зобов'язання
за кредитним договором виконав і
грошові кошти позичальнику наддав, що
підтверджується розпискою (а.с.12 т.1).
Невиконання умов правочину
позичальником не дає підстав для
висновку про те, що договір вчинений
без наміру створення правових
наслідків.

Згідно із частиною 1 статті 230 ЦК
України якщо одна із сторін правочину
навмисно ввела другу сторону в оману
щодо обставин, які мають істотне
значення (частина 1 статті 229 цього
Кодексу), такий правочин визнається
судом недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування. За змістом зазначеної норми
закону правочин може бути визнаний
таким, що вчинений під впливом обману, у
випадку навмисного цілеспрямованого
введення іншої сторони в оману
стосовно фактів, які впливають на
укладення правочину. Ознакою обману є
умисел. Установлення у недобросовісної
сторони умислу ввести в оману другу
сторону, щоб спонукати її до укладення
правочину, є обов'язковою умовою
кваліфікації недійсності правочину за
статтею 230 ЦК України.

За таких обставин немає підстав для
висновку про те, що Банк навмисно ввів
ОСОБА_1 в оману.

Як встановила колегія суддів, такі
висновки місцевого суду є вірними,
оскільки суд дійшов їх після повного,
всебічного та об"єктивного з"ясування
фактичних обставин справи, прав та
обов"язків сторін в даних
правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги не містять
відповідних доказів, які б спростували
висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія судів
приходить до висновку про те, що
рішення постановлено судом першої
інстанції з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
в зв'язку з чим не вбачається підстав
для скасування або зміни судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Чутівського
районного суду Полтавської області
від 16 квітня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В.М.Петренко

Судді:
О.А. Лобов

Т.В.Одринська

З оригіналом згідно

Суддя
В.М.Петренко