Провадження №2/485/463/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області

у складі : головуючого - судді
Кішковської З.А.,

при секретарі - Забаровській С.А.,

за участю: представника позивачки -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Снігурівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Афанасіївської
сільської ради Снігурівського району
Миколаївської області про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2014 року ОСОБА_2
звернулася до суду з зазначеним
позовом, посилаючись на неможливість
нотаріального посвідчення спадкових
прав після смерті чоловіка через
відсутність правовстановлюючого
документу на право на земельну ділянку.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала.

Голова Афанасіївської сільської
ради Снігурівського району у порядку
ст.158 ЦПК України подав письмове
клопотання про розгляд справи у його
відсутність, проти задоволення позову
не заперечував.

Вислухавши пояснення
представника позивачки, дослідивши
докази по справі, суд встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Юр"ївка
Снігурівського району Миколаївської
області помер ОСОБА_3, про що
ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинено актовий запис №244
в Книзі реєстрації смертей Відділу
РАЦС Снігурівського районного
управління юстиції. На підтвердження
суду надано копію свідоцтва про смерть
серія НОМЕР_1 (а.с.7).

За життя ОСОБА_3 прийняв спадщину
після смерті своєї матері ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6), як
спадкоємець за законом. Ступінь
родинних стосунків підтверджується
записом даних матері з актового запису
про народження ОСОБА_3 за №6 від 24 січня
1957 року (а.с.8). На час відкриття спадщини
спадкоємець постійно проживав разом із
спадкодавицею згідно довідки
виконкому Афанасіївської сільської
ради за №388 від 22 березня 2013 року, у
АДРЕСА_1 з 1980 року (а.с.10).

Інші особи про спадкові права не
заявляли по повідомленню
Снігурівської державної нотаріальної
контори Миколаївської області від 05
червня 2014 року за вих.№907/01-16 та
фотокопії спадкової справи після
смерті ОСОБА_5, яка містить заяву про
прийняття спадщини від сина ОСОБА_3
(а.с.38,40).

За життя ОСОБА_5 отримала право на
земельну частку (пай) у землі, яка
перебуває у колективній власності ВАТ
"Приозерне" розміром 4.1 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на місцевості)
на підставі рішення Снігурівської РДА
від 05 березня 2001 року №43-р. Суду від
Відділу Держземагенства у
Снігурівському районі Миколаївської
області представлено його копію із
зазначенням про зберігання оригіналу.

В силу ст.2 Закону України "Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв) 05.06.2003
року №899-ІУ, основним документом, що
посвідчує право на земельну частку

(пай), є сертифікат на право на
земельну частку (пай), виданий районною
(міською) державною адміністрацією.

В силу ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Позивачка перебувала у шлюбі з
померлим ОСОБА_3, який зареєстровано 13
квітня 1976 року у Новасилівській
сільській раді Снігурівського району
Миколаївської області, актовий запис
№6 (а.с.9) та є його спадкоємицею за
законом, прийняла спадщину за
постійного проживання разом із
спадкодавцем у АДРЕСА_1 з 1980 року і до
дня його смерті (довідка виконкому
Афанасіївської сільської ради
Снігурівського району за №389 від 22.03.2013
року на а.с.11).

Інші особи про спадкові права не
заявляли. Як вбачається з повідомлення
Снігурівської державної нотаріальної
контори Миколаївської області від 05
червня 2014 року за вих.№907/01-16 і
інформаційної довідки зі Спадкового
реєстру №37560525 спадкова справа після
смерті ОСОБА_3 не заводилась.

При цьому, листом від 15 березня 2013
року за вих.№263/02-14 завідувачка
Снігурівської державної нотаріальної
контори зазначила про неможливість
посвідчення заявлених спадкових прав
на право на земельну ділянку, оскільки
державний акт на право власності на
земельну ділянку на ім'я ОСОБА_5 був
виданий 01 листопада 2002 року, тобто
після її смерті (а.с.5). У відповідності
до рекомендацій Міністерства юстиції
України, лист №19-32/319 від 21 лютого 2005
року у випадку відсутності право
встановлювальних документів на
нерухоме майно на ім'я померлого
власника питання визначення
належності цього майна попередньому та
наступному його власнику (спадкоємцю)
повинно вирішуватися у судовому
порядку.

Між сторонами мають місце
правовідносини, що виникають зі
спадкових прав. Позивачка позбавлена
посвідчення спадкових прав
нотаріально.

На підтвердження права власності
померлої ОСОБА_5 на земельну ділянку
позивачка надала Державний акт на
право приватної власності на землю
серія МК №1672 (а.с.12). Однак, означений
правовстановлюючий документ виданий 01
листопада 2002 року, тобто після особи, на
ім'я якої його виписано. За записами в
книзі реєстрації Державних актів за
№144 від 01.11.2002 року підпис про отримання
Державного акту на ім'я ОСОБА_5
поставила її онука ОСОБА_1, що вона
підтвердила і у судовому засіданні.

Згідно із ст.5 Указу №720 видача
громадянам сертифікатів на право на
земельну частку (пай) та їх реєстрація
провадиться відповідною районною
державною адміністрацією згідно із
єдиним в Україні зразком. Такий
сертифікат підтверджує право на
земельний пай до того часу, поки його
власник є членом (учасником)
колективного сільськогосподарського
підприємства, сільськогосподарського
кооперативу, сільськогосподарського
акціонерного товариства. У разі ж
виходу власника земельного паю з
такого підприємства за його заявою
здійснюється відведення земельної
ділянки в натурі в установленому
порядку і видається державний акт на
право приватної власності на цю
земельну ділянку. Після видачі
власникові державного акта на право
приватної власності на земельну
ділянку відповідно до абз. 3 п. 3.9
Методичних рекомендацій щодо порядку
передачі земельної частки (паю) в
натурі із земель колективної власності
членами колективних
сільськогосподарських підприємств і
організацій, затверджених наказом
Державного комітету України по
земельних ресурсах, Міністерства
сільського господарства і
продовольства України, Української
академії аграрних наук від 04.06.96 р. №
47/172/48, сертифікат на право на земельну
частку (пай) повертається до районної
державної адміністрації. За ст.125 ЗК
України право власності на земельну
ділянку виникає з моменту державної
реєстрації цього права. Право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом - ст.126 ЗК
України.

За викладеного, суд приймає
доведеною фактичну належність
померлій ОСОБА_5 права на земельну
частку (пай), яке успадковане за життя
ОСОБА_3 і входить до складу спадщини
після його смерті та підлягає
успадкуванню позивачкою.

Керуючись ст.ст. 208,209,212,213,214,215,218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до
Афанасіївської сільської ради
Снігурівського району Миколаївської
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право на
земельну частку (пай) у землі, яка
перебуває у колективній власності ВАТ
"Приозерне" розміром 4.1 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на місцевості)
за сертифікатом на право на земельну
частку (пай) серія МК №0202847, виданого 15
березня 2001 року на підставі рішення
Снігурівської РДА від 05 березня 2001 року
№43-р на ім'я ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано протягом десяти днів
після його проголошення на ім'я
апеляційного суду Миколаївської
області через Снігурівський районний
суд Миколаївської області.

Суддя