У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 05 грудня 2013 року, ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 28 січня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до
Печерської районної в місті Києві
державної адміністрації, Київської
міської ради, комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Печерського району м.
Києва «Печерськжитло», третя особа -
ОСОБА_4, про визнання права
користування житлом,

в с т а н о в и в:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаним позовом.

Зазначав, що у 1995 році наказом
Житлово-експлуатаційної контори
№ 91/к його було прийнято на роботу на
посаду двірника. Як працівнику
районної служби Печерського району м.
Києва, йому було надано жиле приміщення
за адресою: АДРЕСА_1, для тимчасового
проживання. Відповідно розпорядження
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації від 24 липня 1997
року №583 було укладено договір оренди
житлового приміщення. Оскільки між ним
та КП УЖГ «Печерськжитло» існують
договірні відносини, засновані на
договорі оренди житла, і цей договір є
дійсним та продовжує свою дію, то він
правомірно проживає у спірному житлі,
тобто, має право в ньому проживати.
Разом з тим, ні КП УЖГ «Печерськжитло»,
ні Печерська районна в м. Києві
державна адміністрація не визнають за
ним такого права, просив суд визнати за
ним право користування спірною
квартирою.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 05
грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду м. Києва від
28 січня 2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 про визнання
права користування житлом, правильно
встановили характер правовідносин
сторін у справі та застосували норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішили спір з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3
у відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до Печерської
районної в місті Києві державної
адміністрації, Київської міської ради,
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
«Печерськжитло», третя особа - ОСОБА_4,
про визнання права користування
житлом.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк