Справа № 755/8165/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, яка діє в
інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4
та до ОСОБА_5, яка діє в інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_6, треті
особи: Служба у справах дітей
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації, Дніпровський
районний відділ Головного управління
Державної міграційної служби України в
м. Києві, про визнання неповнолітніх
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням, -

у с т а н о в и в :

21.03.2014 року позивачка звернулась до
суду із позовом до відповідачів про
визнання неповнолітніх осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням. Вимоги позовної заяви
мотивовано тим, що рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 18.07.2013 року залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
11.12.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 визнано
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1 з підстав не
проживання в квартирі без поважних
причин понад шість місяців. Проте, під
час розгляду даного спору в суді, без
згоди наймача, за заявами ОСОБА_2 та
ОСОБА_5, за місцем їх реєстрації були
зареєстровані їх неповнолітні діти.
Так, ОСОБА_2 зареєструвала 20.06.2013 року в
квартирі АДРЕСА_1 свою малолітню доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_5
зареєструвала 20.06.2013 року в квартирі
АДРЕСА_1 свою малолітню доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачка зазначає, що
ОСОБА_2 з 23.02.2008 року перебуває у шлюбі з
ОСОБА_7 та фактично проживає зі своїм
чоловіком, а згодом і малолітньою
донькою у АДРЕСА_2, за місцем реєстрації
ОСОБА_7 ОСОБА_5 з 28.09.2012 року перебуває у
шлюбі з ОСОБА_8 та фактично проживає зі
своїм чоловіком, а згодом і малолітньою
донькою у АДРЕСА_3. Обґрунтовуючи
позовні вимоги позивачка посилається
на те, що згідно доданих до позовної
заяви актів ЖРЕО, ні ОСОБА_2 зі своєю
малолітньою донькою ОСОБА_4, ні ОСОБА_5
зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_6 в
квартирі АДРЕСА_1 не проживають, а
відповідно до акту ЖРЕО від 13.01.2014 року,
в квартирі не виявлено дитячих меблів
та дитячих речей. З посиланням на факти
встановлення у наведеному вище рішенні
суду та положення ст. 29 ЦК України, якою
передбачено, що місцем проживання
фізичної особи є місце проживання її
батьків, позивачка просить визнати
малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_6 такими, що
втратили право користування спірною
квартирою.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала вимоги позовної
заяви з підстав викладених у ній і
просить позов задовольнити.

ОСОБА_5 в судовому засіданні, яке
відбулось 24.04.2014 року, позовні вимоги не
визнала і пояснила суду, що малолітня
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є її донькою і
проживає разом із нею в АДРЕСА_3,
фактично ОСОБА_5 зареєстрована в
АДРЕСА_4. В подальшому до суду надійшла
заява ОСОБА_5 про розгляд справи за її
відсутності.

ОСОБА_2 в судовому засіданні суду
пояснила, що позов визнає лише
юридично, але вважає несправедливими
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва, якими її та ОСОБА_5 було визнано
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, хоча і розуміє,
що вони мають юридичну силу. Малолітня
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є її донькою і
проживає разом з нею майже два роки в
АДРЕСА_2.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явились, до суду
надійшли заяви третіх осіб про розгляд
справи за відсутності їх
представників.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача та відповідачів, дослідивши
матеріали справи, оцінивши всі зібрані
по справі докази у їх сукупності,
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Судом встановлено, визнано та не
заперечувалось сторонами, що ОСОБА_2 є
рідною матір'ю малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_5 є рідною матір'ю
малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За змістом рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 18.07.2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 11.12.2013
року, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 визнані такими,
що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1 з підстав не
проживання в квартирі без поважних
причин понад шість місяців (а.с. 6-14).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно наявної в матеріалах справи
довідки форми 3 №826 від 06.09.2013 року
виданої ЖРЕО 413, у квартирі АДРЕСА_1, яка
не приватизована, а власником
особового рахунку є ОСОБА_3,
зареєстровані: ОСОБА_3 (власник
особового рахунку) з 16.05.1974 року; ОСОБА_9
(син власника особового рахунку) з
18.07.1991 року; ОСОБА_10 (племінник власника
особового рахунку) з 06.07.1995 року; ОСОБА_11
(донька племінниці власника особового
рахунку) з 20.06.2013 року; ОСОБА_4 (донька
племінниці власника особового рахунку)
з 20.06.2013 року (а.с. 15).

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

За змістом акту посвідченого
начальником ЖРЕО-413 від 18.09.2013 року,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, зі своїми дітьми ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, за
адресою: АДРЕСА_1 не проживають з 18.07.2013
року (а.с. 16).

За змістом акту посвідченого
начальником ЖРЕО-413 від 20.11.2013 року,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, зі своїми дітьми ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, за
адресою: АДРЕСА_1 не проживають з 18.07.2013
року (а.с. 17).

Відповідно до акту обстеження
житлово-побутових умов від 13.01.2014 року
затвердженого начальником ЖРЕО-412, в
квартирі АДРЕСА_1 дитячих меблів або
дитячих речей не виявлено (а.с. 18).

За змістом акту посвідченого
начальником ЖРЕО-412 від 12.02.2014 року,
малолітні діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, разом зі своїми
матерями ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, не проживають за адресою:
АДРЕСА_1 фактично з дня народження
дітей, дитячих речей, меблів та іграшок
в квартирі немає.

За змістом акту посвідченого
начальником ЖРЕО-412 від 18.04.2014 року,
малолітні діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, разом зі своїми
матерями ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, не проживають за адресою:
АДРЕСА_1 фактично з дня народження
дітей, дитячих речей, меблів та іграшок
в квартирі немає.

Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР,
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
житлове приміщення на протязі шести
місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК
Української РСР, визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки проводиться в
судовому порядку.

На підставі наявних у справі письмових
доказів та з огляду на надані в
судовому засіданні пояснення ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 судом встановлено, що малолітні
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_6, дійсно не проживають у
квартирі АДРЕСА_1 понад шість місяців.

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем
проживання фізичної особи, яка не
досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я, в якому вона проживає.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом зі своєю
матір'ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3, а
малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6,
проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_2
за адресою: АДРЕСА_2.

За наведених обставин, вимоги позивача
є обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст. 29 ЦК України,
ст.ст. 1, 4, 10, 11, 57, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, яка діє в
інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4
та до ОСОБА_5, яка діє в інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_6, треті
особи: Служба у справах дітей
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації, Дніпровський
районний відділ Головного управління
Державної міграційної служби України в
м. Києві, про визнання неповнолітніх
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя -