АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1327/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : Льон О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Гончар Н. І. РІШЕННЯ
26 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоГончар Н. І. суддівВишня Н.
В. , Ювшин В. І. при секретаріБражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу приватного підприємства
«Канівавтотранс» на рішення
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 03 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
приватного підприємства
«Канівавтотранс» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, -
в с т а н о в и л а :
У лютому 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_7
звернулися до суду з вказаним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони
були запрошені на святкування Нового
року у м. Київ для чого завчасно 31.12.2013
року о 14:00 год. в автобусній касі ПП
«Канівавтотранс» придбали два
«Канів - Київ» до АС Київ «Видубичі» з
сидячими місцями № 9,10 за ціною 44,04 грн.
кожен, тобто разом сплатили 88,08 грн.
Однак перевізник порушив укладений з
ними договір перевезення та не
випустив у вказаний рейс автобус, не
попередивши про це пасажирів,
пояснивши у касі , що у зв'язку з
невеликою кількістю пасажирів така
поїздка є невигідною підприємству. У
зв'язку з чим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змушені
були замовити автомобіль «Део Ланос»
д.н.з. НОМЕР_1 для перевезення з м. Канева
до м. Києва за що заплатили 405 грн.
Вважають, що з вини перевізника, який
не виконав умови договору вони понесли
матеріальні збитки в сумі 493,08 грн. Крім
того їм було завдано моральну шкоду
яка проявилась у душевних стражданнях
, спричиненням незручностей, втраті
часу для з»ясування причини
відсутності рейсового автобусу та
замовлення таксі. Просили стягнути
матеріальну шкоду в сумі 493,08 грн., 2500
грн. моральної шкоди кожному та витрати
на правову допомогу в розмірі 1500 грн.
В ході розгляду справи позивачі
відмовились від своїх позовних вимог в
частині стягнення з відповідача 405
гривень витрачених на проїзд до м.
Києва на таксомоторі.
Інші позовні вимоги просили
Рішенням Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 03 квітня 2014
року позов задоволено частково.
Ухвалено стягнути з ПП
«Канівавтотранс» на користь ОСОБА_6
матеріальну шкоду в сумі 44,04, моральну
шкоду в сумі 1000 грн та судові витрати
понесені на правову допомогу в сумі 615
грн.

Ухвалено стягнути з ПП
«Канівавтотранс» на користь ОСОБА_7
матеріальну шкоду в сумі 44,04 грн.,
моральну шкоду в сумі 1000 грн. Стягнути з
ПП «Канівавтотранс» на користь
держави судовий збір в розмірі 99,88 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, ПП
«Канівавтотранс» подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції, в
зв'язку з невідповідністю висновків
суду обставинам справи та постановити
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7
відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
вивчивши та обговоривши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з"ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Із матеріалів справи вбачається, що між
позивачами та відповідачем 31.12.2013 року
були укладені договори перевезення,
про що свідчать наявні в матеріалах
оригінали /а.с. 45/ відповідних квитків
на перевезення пасажирів.

Взяті на себе зобов»язання відповідач
не виконав, оскільки рейс на який були
видані квитки був відмінений.

Ст.. 920 ЦК України передбачає, що у разі
порушення зобов»язання, що випливають
із договору перевезення, сторони
несуть відповідальність, встановлену
за домовленістю сторін, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
/статутами/.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку щодо задоволення позовних
вимог в частині стягнення з
відповідача на користь позивачів
коштів, сплачених ними за перевезення,
що також відповідає положенням Правил
надання послуг пасажирського
автомобільного транспорту,
затверджених Постановою КМ України від
18.02.1997 року № 176.

Задовольняючи вимоги позивачів про
стягнення моральної шкоди суд першої
інстанції посилався на ст.. ст.. 23, 1167 ЦК
України і при цьому не вказав в чому
саме полягає моральна шкода завдана
позивачам в розумінні вказаних статей
ЦК України.

Колегія суддів вважає, що при вирішення
позовних вимог про стягнення моральної
шкоди суд не врахував положення ст.. 4
Закону України «Про захист прав
споживачів» щодо права споживачів на
відшкодування моральної шкоди тільки у
разі її заподіяння небезпечною для
життя та здоров»я людей продукцією у
випадках, передбачених законодавством.

Оскільки у справі відсутні обставини, з
якими закон пов»язує право споживачів
на відшкодування моральної шкоди,
вважати обґрунтованими висновки суду
першої інстанції щодо задоволення
позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 в цій
частині немає підстав.

Виходячи із вищевикладеного та
відповідно до положень ст.. 309 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
оскаржуване рішення необхідно змінити,
скасувавши його в частині задоволення
вимог про стягнення моральної шкоди, а
позивачам в цій частині позовних вимог
необхідно відмовити.

Рішення суду в іншій частині необхідно
залишити без змін.

Колегія суддів не може прийняти до
уваги твердження апелянта про
безпідставність стягнення витрат на
правову допомогу оскільки вони не
ґрунтуються на вимогах закону. Сума
стягнутих витрат виходячи із часу
затраченого на її надання на перевищує
розмір передбачений діючим
законодавством.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «Канівавтотранс» -
задовольнити частково.

Рішення Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 03 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7
до приватного підприємства
«Канівавтотранс» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди-
змінити.

Рішення суду в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до
приватного підприємства
«Канівавтотранс» про стягнення
моральної шкоди в сумі по 1000 грн.
кожному - скасувати.

ОСОБА_6, ОСОБА_7 в позові до приватного
підприємства «Канівавтотранс» про
стягнення моральної шкоди - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили одразу
після його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ на протязі двадцяти днів після
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :