Справа № 463/1391/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/2000/14
Доповідач в 2-й інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,
Павлишина О.Ф

секретаря Гацій
І.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 25 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, з участю
третьої особи ОСОБА_6, про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину та визнання права власності в
порядку спадкування за законом, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням Личаківського
районного суду м. Львова від 25 грудня 2013
року позов задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом № 2-1288 від 07.07.2008
року, видане на ім»я ОСОБА_4 державним
нотаріусом Другої Львівської
державної нотаріальної контори
Палажій Г.В. після смерті ОСОБА_8 на
житловий будинок АДРЕСА_1 у м.
Львів-Винники.

Скасовано реєстрацію права власності
на будинок, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що здійснена 17.12.2008 року на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом № 2-1288 від 07.07.2008
року.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/4
частину будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, у порядку спадкування
після смерті ОСОБА_9.

Рішення суду оскаржила відповідач
ОСОБА_4

З оскаржуваним рішенням не
погоджується, вважає таке незаконним
та прийнятим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Вважає, що є добросовісним набувачем
майна, оскільки законно та належним
чином оформила спадщину після смерті
свого чоловіка.

Звертає увагу, що позивач знав про
спадкове майно та ніколи не мав
претензій до даного майна, вказуючи на
те, що оскільки мати лишила заповіт на
ім"я сина ОСОБА_8, тому це її воля.
Позивач жодних дій по утриманню
спадкового майна, покращень спірного
будинку, ремонтів не вчиняв як до, так і
після смерті матері.

З 16.07.2007 року по даний час, знаючи про те,
що право власності оформлено на
відповідачку, він не мав претензій,
тому вважає, що звернувшись із позовом
у 2013 році він пропустив трирічний строк
на звернення до суду, що є підставою для
відмови у задоволенні позову.

Дане твердження не було спростовано
судом першої інстанції, позивач не
просив поновити термін позовної
давності звернення до суду, відповідно
суд зобов'язаний був відмовити у позові
ОСОБА_5 на підставі ст. 267 ЦК України.

Позивач ставить вимоги скасувати
свідоцтво про право на спадщину після
смерті свого брата ОСОБА_8, до цієї
спадщини він не має жодного відношення,
оскільки не є спадкоємцем першої черги
брата за законом.

Звертає увагу суду апеляційної
інстанції на той факт, що про судове
засідання на 25.12.2013 року жодної заяви
від позивача та його представника про
розгляд справи у його відсутності до
суду не надходило.

Просить рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 25.12.2013 року
скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.

В ході розгляду апеляційної скарги
17.06.2013 року сторони по справі уклали
мирову угоду та звернулись до суду із
спільною заявою визнати таку, закрити
провадження по справі.

Відповідно до умов мирової угоди
сторони домовились про наступне:

1. ОСОБА_5 відмовляється на користь
ОСОБА_4 від спадщини, відкритої після
смерті ОСОБА_9, а саме від 1/4 частини
будинку, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1

2. ОСОБА_4 передає ОСОБА_5 кошти в сумі 3700
(три тисячі сімсот) дол. США, в порядку
компенсації за 1/4 частину будинку, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Дві
тисячі доларів США ОСОБА_4 передає
ОСОБА_5 в момент підписання мирової
угоди, решту суми, а саме тисячу сімсот
доларів США зобов"язується повернути
рівними частинами на протязі дев"яти
місяців. Підтвердженням отримання
компенсації вартості частки у будинку
являється розписка про отримання
коштів.

3. Судовий збір, сплачений Позивачем при
поданні позову, не компенсується.

4. Сторони погодилися, що у випадку
невиконання або неналежного виконання
даної Угоди стороною, що прийняла на
себе відповідні зобов"язання, її
виконання здійснюється у примусовому
порядку згідно вимог Закону України
"Про виконавче провадження", де
стягувачем є ОСОБА_5, боржником ОСОБА_4.

5. У випадку невиконання або
неналежного виконання умов даної
мирової угоди Сторони несуть
відповідальність згідно чинного
законодавства України. Порушення
будь-яких умов, гарантій чи
домовленостей, викладених у даній
Угоді, вважається порушенням умов
даної Угоди та тягне за собою
відшкодування винною Стороною
завданих таким порушенням збитків у
повному обсязі.

6. Сторони просять суд затвердити
мирову угоду, постановивши ухвалу про
визнання мирової угоди на умовах,
викладених у ній.

7. Ця угода вступає в силу з моменту
підписання її сторонами та визнання її
судом.

8. Зміст та суть вимог ст. 175 ЦПК України
сторонам роз"яснені. Наслідки
припинення провадження в справі у
зв"язку із укладенням Мирової угоди,
передбачені ст.ст. 175, 205, 206 ЦПК України
роз"яснені і зрозумілі.

9. Сторони засвідчують, що умови мирової
угоди погоджені ними добровільно і в
подальшому вони не мають один до одного
будь-яких матеріальних, майнових,
моральних та іншого роду претензій.

10. Дану Угоду укладено в з примірниках:
по одному для суду та кожної із сторін.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що мирову угоду
слід визнати судом виходячи з
наступного.

Згідно із ст. 306 ЦПК України в
апеляційному суді сторони мають право
укласти мирову угоду відповідно до
загальних правил про ці процесуальні
дії, незалежно від того, хто подав
апеляційну скаргу.

В свою чергу, згідно із приписами ст. 175
ЦПК України мирова угода укладається
сторонами з метою врегулювання спору
на основі взаємних поступок і може
стосуватися лише прав та обов"язків
сторін та предмета позову.

Якщо умови мирової угоди суперечать
закону чи порушують права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд постановляє
ухвалу про відмову у визнанні мирової
угоди і продовжує судовий розгляд.

Вивчивши умови мирової угоди та
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що мирова угода,
яка укладена між сторонами, не
суперечить вимогам Закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
тому слід постановити ухвалу про
визнання мирової угоди, а відтак,
скасувати рішення суду першої
інстанції та закрити провадження по
справі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 175, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. 306, п. 2 ч. 2 ст. 307
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_4, задовольнити.

Визнати мирову угоду, укладену між
ОСОБА_5 (місце проживання АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та
ОСОБА_4(місце проживання АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2),
умовами якої є:

1. ОСОБА_5 відмовляється на користь
ОСОБА_4 від спадщини, відкритої після
смерті ОСОБА_9, а саме від 1/4 частини
будинку, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1

2. ОСОБА_4 передає ОСОБА_5 кошти в сумі 3700
(три тисячі сімсот) дол. США, в порядку
компенсації за 1/4 частину будинку, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Дві
тисячі доларів США ОСОБА_4 передає
ОСОБА_5 в момент підписання мирової
угоди, решту суми, а саме тисячу сімсот
доларів США зобов"язується повернути
рівними частинами на протязі дев"яти
місяців. Підтвердженням отримання
компенсації вартості частки у будинку
являється розписка про отримання
коштів.

3. Судовий збір, сплачений Позивачем при
поданні позову, не компенсується.

4. Сторони погодилися, що у випадку
невиконання або неналежного виконання
даної Угоди стороною, що прийняла на
себе відповідні зобов"язання, її
виконання здійснюється у примусовому
порядку згідно вимог Закону України
"Про виконавче провадження", де
стягувачем є ОСОБА_5, боржником ОСОБА_4.

5. У випадку невиконання або
неналежного виконання умов даної
мирової угоди Сторони несуть
відповідальність згідно чинного
законодавства України. Порушення
будь-яких умов, гарантій чи
домовленостей, викладених у даній
Угоді, вважається порушенням умов
даної Угоди та тягне за собою
відшкодування винною Стороною
завданих таким порушенням збитків у
повному обсязі.

6. Сторони просять суд затвердити
мирову угоду, постановивши ухвалу про
визнання мирової угоди на умовах,
викладених у ній.

7. Ця угода вступає в силу з моменту
підписання її сторонами та визнання її
судом.

8. Зміст та суть вимог ст. 175 ЦПК України
сторонам роз"яснені. Наслідки
припинення провадження в справі у
зв"язку із укладенням Мирової угоди,
передбачені ст.ст. 175, 205, 206 ЦПК України
роз"яснені і зрозумілі.

9. Сторони засвідчують, що умови мирової
угоди погоджені ними добровільно і в
подальшому вони не мають один до одного
будь-яких матеріальних, майнових,
моральних та іншого роду претензій.

10. Дану Угоду укладено в з примірниках:
по одному для суду та кожної із сторін.

У зв»язку із укладенням мирової угоди
та визнання її судом, рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 25 грудня 2013 скасувати та закрити
провадження у справі за позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_4, з участю третьої особи
ОСОБА_6, про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
протягом 20-ти днів з часу набрання
законної сили, шляхом подання на неї
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді:
Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин