АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/8400/13-ц
Провадження № 22ц/774/783/К/14
Категорія№ 41(І)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Брпатіщевої
Л.А..,

суддів:
Грищенко Н.М., Турік В.П.,

при секретарі: Кузьміній
Н.В.

за участю: позивача ОСОБА_2 та його
представника - ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4 та її представника
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 24 лютого 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про усунення перешкод у
користуванні власністю, зняття з
реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року позивач
ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні власністю, зняття з
реєстраційного обліку. Просив усунути
перешкоди у здійсненні ним права
власності та користування квартирою
АДРЕСА_1,шляхом зняття відповідачки
ОСОБА_4 з реєстраційного обліку.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що квартира АДРЕСА_1
належить йому на підставі договору
дарування. Реєстрація відповідачки
у вказаній квартирі перешкоджає йому
продати вказану однокімнатну
квартиру для того, щоб поліпшити
життєві умови своєї сім»ї, де чекають
народження 2-ї дитини. Раніше питання
про визнання матері такою, що втратила
право на проживання в квартирі він
не ставив і такого рішення не має. Він
не заперечує, щоб мати була
зареєстрована в квартирі сестри,
інших родичів чи в тій, яку вони
придбають.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 24 лютого 2014
року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про усунення перешкод в користуванні
власністю, зняття з реєстраційного
обліку відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
суду, позивач ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі посилається на неповне
з'ясування судом обставин,що мають
значення для справи, недоведеність
обставин,що мають значення для справи
та неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Вважає, що суд не взяв до уваги
ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР відповідно до якої
визначено коло осіб,які є членами сім»ї
наймача,до яких належать дружина
наймача,їх діти і батьки, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.
Відповідачка разом з ним не мешкає,не
веде спільного господарства.

Висновки суду про неможливість
вирішення питання про усунення
перешкод в користуванні власністю та
знаття з реєстраційного обліку без
вирішення спору про право на житло є
невірним, так як згідно п.1 ч.1 ст.346 ЦК
України право власності припиняється
у разі відчуження власником свого
майна. З чого випливає, що наслідком
припинення права власності на житлове
приміщення у колишнього власника житла
- втрата права користування житловим
приміщенням.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, з огляду на
наступне.

Розглядаючи спір та відмовляючи в
позові суд першої інстанції на думку
колегії дійшов обґрунтованого
висновку про те, що вирішити питання
про усунення перешкод в
користуванні власністю та зняття з
реєстраційного обліку не можливе без
вирішення спору про право на
житло.

За змістом ст. 7 Закону України від
11 грудня 2003 р. № 1382-ІV «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання може бути
здійснено на підставі рішення суду
виключно про: 1) позбавлення права
власності на житлове приміщення; 2)
позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) визнання особи
безвісно відсутньою; 4) оголошення
фізичної особи померлою.

У зв'язку з тим, що зазначений Закон
є спеціальним нормативно-правовим
актом, який регулює правовідносини,
пов'язані із зняттям з реєстрації місця
проживання, положення ст. 7 цього Закону
підлягають застосуванню до усіх
правовідносин, виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
проживання.

З огляду на це, вирішення питання
про зняття особи з реєстраційного
обліку залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи житловим приміщенням відповідно
до норм житлового та цивільного
законодавства - статей 71, 72, 116, 156 ЖК, ст.
405 ЦК.

Способи захисту права власності
передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК
України.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач вимоги про визнання ОСОБА_4
такою, що втратила право на проживання
в квартирі АДРЕСА_1 не ставить.

На підставі викладеного колегія
суддів не приймає до уваги доводи
апеляційної скарги позивача,
оскільки вони фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгодою з
висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин підстав
для задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

Суд не допустив порушень
матеріального або процесуального
закону, які могли б бути підставою для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 24 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: