У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
усунення перешкод у обслуговуванні
жилого будинку, знесення надвірних
споруд; за зустрічним позовом ОСОБА_7,
ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
поновлення порушеного права, усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, зобов'язання вчинити певні
дії; за зустрічним позовом ОСОБА_7,
ОСОБА_8 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, про відшкодування моральної
шкоди, за касаційними скаргами ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 25 вересня
2013 року та рішення апеляційного суду
Харківської області від 29 січня 2014 року
та ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду
Харківської області від 29 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до
суду з позовом, після уточнення якого,
просили усунути перешкоди у
користуванні жилим будинком літ. «А-1»,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом зобов'язання ОСОБА_7, ОСОБА_8
знести навіс літ. «Ж», самовільно
побудований під навісом літ. «Ж»
металевий сарай та самовільно зведений
паркан.

ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про поновлення порушеного
права, усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,
зобов'язання знести самовільно
побудовану стіну та із зустрічним
позов до ОСОБА_4 про відшкодування
моральної шкоди у сумі 8 000 грн на
користь ОСОБА_7 та 2 000 грн на користь
ОСОБА_8

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 25
вересня 2013 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_7, ОСОБА_8 усунути
перешкоди ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у
користуванні жилим будинком,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом знесення побудованого під
навісом літ. «Ж» металевого сараю
розмірами 2,40 м х 3,00 м за адресою:
АДРЕСА_1.

В іншій частині позову ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про усунення перешкод в
обслуговуванні житлового будинку,
знесення надвірних споруд відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_7, ОСОБА_8
задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
усунути перешкоди ОСОБА_7, ОСОБА_8 у
користуванні земельною ділянкою за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення
стіни, що між сараєм літ. «Л» та
будинком літ. «А-1», розташованим за
адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування
моральної шкоди відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 29 січня 2014 року
рішення суду першої інстанції змінено.

Скасовано в частині зобов'язання
ОСОБА_7, ОСОБА_8 усунути перешкоди
ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у користуванні
жилим будинком, розташованим за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення
побудованого під навісом літ. «Ж»
металевого сараю, розмірами 2,40 м х 3,00 м
за адресою: АДРЕСА_1, та в цій частині
позовних вимог відмовлено.

Скасовано в частині задоволення
зустрічного позову ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
зобов'язання ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 усунути
перешкоди ОСОБА_7, ОСОБА_8 у
користуванні земельною діяльною за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення
стіни, що між сараєм літ. «Л» та
будинком літ. «А-1», розташованим за
адресою: АДРЕСА_1, і в цій частині
позовних вимог відмовлено.

Скасовано в частині стягнення з ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
сплаченого судового збору у розмірі
71 грн 54 коп. з
кожного.

Скасовано в частині стягнення з ОСОБА_7,
ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 сплаченого
судового збору у розмірі 107 грн 30 коп. з
кожного.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просять змінити рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 25 вересня
2013 року в частині задоволення позову
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про усунення перешкод в
обслуговуванні жилого будинку шляхом
знесення надвірних споруд,
зобов'язання відповідачів знести навіс
літ. «Ж» та самовільно зведений паркан
висотою 2,30 метри. Скасувати рішення
апеляційного суду Харківської області
в частині відмови у зобов'язанні
ОСОБА_7, ОСОБА_8 усунути перешкоди
ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у користуванні
жилим будинком, розташованим по
АДРЕСА_1 шляхом знесення самовільно
побудованого під навісом літ. «Ж»
металевого сараю розміром 2,40 х 3,00.

У касаційній скарзі ОСОБА_7,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду в частині скасування
рішення суду першої інстанції про
задоволення зустрічного позову ОСОБА_8,
ОСОБА_7 та зобов'язання ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_10 усунути перешкоди
ОСОБА_8, ОСОБА_7 у користуванні
земельною діяльною за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом знесення стіни, що між сараєм
літ. «Л» та будинком літ. «А-1»,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1, і
відмовлення їй та ОСОБА_8 в цій частині
позовних вимог та залишити в силі
рішення суду першої інстанції в цій
частині. В іншій частині рішення
апеляційного суду залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги
підлягають відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
сарай, який знаходиться під навісом
літ. «Ж», підлягає знесенню оскільки
побудований з порушенням будівельних
норм, з цих же підстав підлягає
знесенню стіна, що між сараєм літ. «Л»
та будинком літ. «А-1».

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що знесення самовільно
збудованого є крайню мірою, сторони
тривалий час цими спорудами
користуються, а питання щодо
переобладнання або перенесення
самовільного будівництва сторонами не
ставилося, а тому дійшов правильного
висновку про відмову позивачам за
первісним та зустрічним позовами у
задоволення позовних вимог щодо
знесення самовільно збудованих під
навісом літ. «Ж» металевого сараю,
розмірами 2,40 м х 3.00 м та стіни, що між
сараєм літ. «Л» та будинком літ. «А-1» за
адресою: АДРЕСА_1.

Із матеріалів касаційних скарг, змісту
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарги є
необґрунтованими і наведені в них
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судами попередніх
інстанцій не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
та ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 25 вересня 2013 року в
незміненій частині та рішення
апеляційного суду Харківської області
від 29 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Маляренко А.В.