БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
№ провадження 2-п/356/1/14
Справа № 356/1640/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2014 року Березанський міський суд
Київської області в складі:

Головуючий суддя Лялик Р. М.,

при секретарі Баша І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Березань справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Баришівський районний сектор УДМС
України в Київській області про
визнання втратившим право
користування житловим приміщенням та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання будинку спільною сумісною
власністю подружжя та усунення
перешкод у користуванні будинком,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа -
Баришівський районний сектор УДМС
України в Київській області про
визнання втратившим право
користування житловим приміщенням
обґрунтовуючи тим, що 27.01.1994р. на її ім'я
Березанською міською радою було видано
свідоцтво про право власності на жилий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1. В зазначений
будинок зареєструвала чоловіка -
відповідача ОСОБА_2 Після розлучення в
2006 році відповідач переїхав проживати
в інше місце, оскільки створив іншу
сім'ю. З 2006 року самостійно підтримує
будинок в належному стані, проведено
ремонт, сплачує комунальні послуги,
відповідач будь-якої допомоги з 2006 року
на утримання будинку не надає. На
неодноразові звернення до відповідача
добровільно знятися з реєстраційного
обліку, останній ігнорував.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 позов підтримала, в його
обґрунтування послалася на обставини,
викладені в позовній заяві,
зустрічного позову не визнала.

ОСОБА_2 звернувся до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
визнання будинку спільною сумісною
власністю подружжя та усунення
перешкод у користуванні будинком
обґрунтовуючи тим, що згідно наказу №140
від 13.07.1982 року виданого директором
радгоспу імені ім.60-річчя Радянської
України колишній дружині було виділено
у постійне користування під забудову
житлового будинку земельну ділянку
площею 0.07 га.Після одруження 21.05.1983р. на
виділеній земельній ділянці спільно із
дружиною почали будувати житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами. 13.01.1993р. рішенням
Березанської міської ради ОСОБА_1 було
виділено присадибну ділянку площею
0,19га. по АДРЕСА_1. Після введення
збудованого будинку в експлуатацію в
грудні 1993 року було оформлено
будинкову книгу, в яку були прописані
всі члени сім'ї.

Хоча даний будинок і являвся спільною
сумісною власністю подружжя, свідоцтво
про право власності було видано на ім'я
ОСОБА_1 18.01.2006р. шлюб з ОСОБА_1 було
розірвано, після чого остання стала
створювати конфліктні ситуації, а тому
змушений був піти проживати на
орендовані квартири, однак продовжував
користуватися своїми речами, які
перебували в будинку та в
господарських будівлях. Із жовтня 2012р.
ОСОБА_1 вважає себе одноособовим
власником даного будинку та
перешкоджає у користуванні жилим
приміщенням та заперечує наявність
будь-яких прав щодо даного будинку.
Даний будинок збудований спільно і
являється спільним майном подружжя
незалежно від того, на кого
зареєстроване право власності.

В судовому засіданні ОСОБА_2 первісного
позову не визнав, підтримав зустрічний
позов, та пояснив суду, що буд.АДРЕСА_1 є
спільною сумісною власністю. Позивачка
ОСОБА_1 чинить перешкоди у користуванні
жилим приміщенням в зв'язку з чим
доводиться витрачати значні кошти.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд вважає
первісний позов необґрунтованим і
таким, що не підлягає задоволенню, а
зустрічний позов обґрунтованим і
таким, що підлягає задоволенню
частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з
21.05.1983 року по 18.01.2006 року.

27.01.1994р. на ім'я позивачки Березанською
міською радою було видано свідоцтво
про право власності на жилий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1.

Вказаний жилий будинок з
господарськими спорудами є спільною
сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

Суб'єктами права спільної сумісної
власності можуть бути фізичні особи,
юридичні особи, а також держава,
територіальні громади, якщо інше не
встановлено законом.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Майно, набуте в результаті спільної
праці та за спільні грошові кошти
членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Зустрічні позовні вимоги в
частині усунення перешкод в
користуванні будинком задоволенню не
підлягають, оскільки в судовому
засідання не доведені.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.10,60,212,215 ЦПК України

ч.1
ст.60 СК України

ст.ст.317,321,368 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Баришівський районний сектор УДМС
України в Київській області про
визнання втратившим право
користування житловим приміщенням.

Зустрічний позов задоволити
частково.

Визнати буд.АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В задоволенні решти позовних
вимог за зустрічним позовом відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Березанський міський суд
протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Суддя
Р. М. Лялик