Справа №127/6270/14-ц
Провадження № 2/127/2887/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2014 року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі головуючого судді Кашпрука
Г.М.,

секретаря Мироненко
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулась із
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
спільної неповнолітньої дитини.

Позов мотивовано тим, що сторони від
спільного шлюбу мають неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька
перебуває на утриманні матері, а
відповідач добровільно кошти на
утримання дитини не надає, у зв'язку з
чим вона звернулась до суду з позовом
про стягнення з відповідача аліментів
на свою користь на утримання доньки, 2009
року народження у розмірі 1/4 частини
від усіх видів заробітку щомісячно, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку починаючи з
дня пред'явлення позову і до досягнення
дитиною повноліття.

В судове засідання позивач не
з'явилась, але до початку розгляду
справи надала суду заяву, в якій
просила справу розглянути за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, але до початку розгляду
справи надав суду заяву, в якій просив
справу розглянути за його відсутності,
позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України,
позивач може відмовитися від позову, а
відповідач визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову
позивача від позову, визнання позову
відповідачем викладено в адресованих
суду письмових заявах, ці заяви
приєднуються до справи.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Суд ухвалив провести судове засідання
без фіксування технічними засобами
звукозапису.

При розгляді справи судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2, виданого 08.09.2009 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області, батьками
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та
ОСОБА_1.

Згідно довідки № 01-1-23/831 про склад сім'ї,
виданої 28.03.2014 року Вінницькою обласною
клінічною лікарнею ім. М.І. Пирогова,
ОСОБА_4 разом із дочкою ОСОБА_3, проживає
та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1.

Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу
України визначено, що мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини.

Згідно статті 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

В частині 3 статті 181 Сімейного кодексу
України зазначено, що за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
батька або у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст.182 цього Кодексу,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30 %
прожиткового мінімуму встановленого
для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши зібрані по справі докази, суд
прийшов до переконання про задоволення
позову з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони від спільного проживання в
шлюбі мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвами про
народження. Відповідач добровільної
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає.

В той же час, відповідач ОСОБА_2 позовні
вимоги визнав у повному обсязі.

Судом у відповідності до ч.4, ч.5 ст.174 ЦПК
України встановлено, що визнання
позовних вимог відповідачем є
безумовним, не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, а тому приймається судом.

Беручи до уваги наведені обставини, а
також безумовне визнання відповідачем
позовних вимог, суд прийшов до
переконання в тому, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі в межах
заявлених вимог.

Питання судових витрат суд вирішує в
порядку ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, СК України, ст.ст. 10,
15, 30, 60, 88,174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, аліменти на утримання
доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі
1/4 частини від усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
починаючи з дня пред'явлення позову, а
саме з 28.03.2014 року, і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 понесені позивачем
витрати на отримання правової допомоги
в розмірі 200,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід
держави в сумі 243,60 грн.

Рішення суду в частині стягнення суми
платежу за один місяць допустити до
негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів після його
проголошення.

Суддя :
Г.М.
Кашпрук