У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О
Маляренка А.В.,

Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Новгород-Сіверський м'ясокомбінат»
про відшкодування вартості
безпідставно набутого майна та
стягнення витрат, за касаційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Новгород-Сіверський
м'ясокомбінат» на рішення
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 27 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 15 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Новгород-Сіверський м'ясокомбінат»
(далі - ТОВ «Новгород-Сіверський
м'ясокомбінат») про відшкодування
вартості безпідставно набутого майна
та стягнення витрат.

Позивач посилався на те, що 24 травня 2013
року між ним та ТОВ
«Новгород-Сіверськии м'ясокомбінат»
був укладений трудовий договір, згідно
з яким його було прийнято на посаду
заготівельника сировини. До його
основних посадових обов'язків входило:
здійснення заготовки сировини, що
відповідає стандартам та техумовам;
доставка худоби власними силами з
правильно оформленими документами;
проведення зважування і завантаження
худоби на ТЗ; надання необхідних
документів, що підтверджують
походження худоби; виконання доручення
відповідно до вимог довірителя.

Згідно з п. 3.3.3 трудового договору
працівник має право на компенсацію в
повному обсязі витрат, які здійснені в
інтересах роботодавця і пов'язані з
виконанням трудових обов'язків
працівником, в тому числі витрат,
пов'язаних з використанням в інтересах
роботодавця власного автомобіля.

07 червня 2013 pоку ОСОБА_5 (який на той час
перебував на посаді директора) доручив
йому здійснити заготовку та доставку
худоби за власні кошти та пообіцяв
компенсувати витрати до кінця червня.

12 червня та 14 червня 2013 року він
здійснив дві закупки худоби за власні
кошти на загальну суму 23 616 грн та здав
худобу на підприємство, що
підтверджується відповідними
накладними від 12 червня 2013 pоку та від
14 червня 2013 року. Закупівлю він
здійснював із врахуванням прайс-листа
«Ціни на закупку худоби» від 03 червня
2013 року, який йому надав начальник
заготівельного відділу ОСОБА_8 Також
він за свої кошти заправляв автомобіль
пальним на загальну суму 2 729 грн 40 коп.

У липні 2013 року ОСОБА_5 було звільнено з
посади директора, а на його місце був
призначений виконуючим обов'язки
ОСОБА_7 З 15 червня 2013 року по день
звільнення він неодноразово звертався
до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 із вимогою
відшкодувати понесені ним грошові
витрати, пов'язані із закупівлею,
доставкою худоби та заправкою
автомобіля. 15 серпня 2013 року він
звільнився за власним бажанням.

Враховуючи вказане, позивач просив
стягнути з відповідача на його користь
23 616 грн у якості відшкодування
вартості безпідставно набутого майна
(худоби) та 2 729 грн 40 коп. витрат на
пальне, а також судові витрати.

Рішенням Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 27 листопада 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 15 січня 2014
року, позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто
з ТОВ «Новгород-Сіверський
м'ясокомбінат» 23 616 грн в якості
відшкодування вартості безпідставно
набутого майна (худоби), 2 729 грн 40 коп.
витрат на пальне. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ
«Новгород-Сіверський м'ясокомбінат»,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити нове рішення про відмову у
позові.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що 24 травня 2013 року
між ОСОБА_4 та ТОВ
«Новгород-Сіверський м'ясокомбінат»
було укладено трудовий договір,
відповідно до якого позивач був
прийнятий на посаду заготівельника
сировини заготівельного відділу ТОВ
«Новгород-Сіверський м'ясокомбінат»,
до основних посадових обов'язків якого
входило здійснення заготовки сировини,
що відповідає стандартам та техумовам;
доставка худоби власними силами з
правильно оформленими документами;
проведення зважування та завантаження
худоби на ТЗ; надання необхідних
документів, що підтверджують
походження худоби, та виконання
доручення відповідно до вимог
довірителя.

12 червня та 14 червня 2013 року ОСОБА_4 було
здійснено дві закупки худоби за власні
кошти на загальну суму 23 616 грн, що
підтверджується відповідними ваговими
накладними від 12 червня 2013 року та від 14
червня 2013 року.

Відповідно до накладних на прийом
м'яса-яловичини від 12 червня 2013
року № 11 та від 14 червня 2013 року № 13
худоба була здана на підприємство.

Закупівля була проведена з врахуванням
прайс-листа «Ціни на закупку худоби»
від 03 червня 2013 року, що підписаний
начальником заготівельного відділу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що позивач відповідно до положень
укладеного з відповідачем трудового
договору здійснив дві закупки худоби
та здав її ТОВ «Новгород-Сіверський
м'ясокомбінат», що підтверджено
належними письмовими доказами, але не
отримав за здану худобу належні кошти.
В свою чергу представником відповідача
не було надано доказів щодо
ознайомлення ОСОБА_4 з новими
встановленими відповідачем цінами
закупки сировини, в межах яких він мав
право здійснювати закупку.

Відповідно до п. 3.1 трудового договору
до основних посадових обов'язків
позивача входило здійснення заготовки
сировини, що відповідає стандартам та
техумовам; доставка худоби власними
силами з правильно оформленими
документами; проведення зважування та
завантаження худоби на ТЗ; надання
необхідних документів, що
підтверджують походження худоби, та
виконання доручення у відповідно до
вимог довірителя.

Згідно з п. 3.3.3 трудового договору
працівник має право на компенсацію в
повному обсязі витрат, які здійснені в
інтересах роботодавця і пов'язані з
виконанням трудових обов'язків
працівником, в тому числі витрат,
пов'язаних з використанням в інтересах
роботодавця власного автомобіля.

Суди попередніх інстанцій правильно
встановили, що позивачем було
здійснено дві закупки худоби за власні
кошти на загальну суму 23 616 грн, яка була
здана ТОВ «Новгород-Сіверський
м'ясокомбінат», що підтверджується
відповідними накладними.

Як вбачається з матеріалів справи,
позовні вимоги в частині витрат,
пов'язаних з придбанням пального для
автомобіля, відповідачем визнані у
повному обсязі.

За таких обставин суд першої інстанції,
з висновком якого погодився
апеляційний суд, дійшов правильного
висновку про стягнення з відповідача
на користь позивача 23 616 грн в якості
відшкодування вартості майна (худоби)
та 2 729 грн 40 коп. витрат на пальне.

З урахуванням вказаних норм колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ не знаходить
підстав для задоволення касаційної
скарги та вважає, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи касаційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Новгород-Сіверський м'ясокомбінат»
відхилити.

Рішення Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 27 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Чернігівської
області від 15 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді: А.О.
Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк