________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/2687/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

судді
Пучкової І.М.

за участю секретаря
Єгорової Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до
Торгівельно-посередницької фірми
«Успіх» ТОВ про стягнення
заборгованості за договором позики,-

В И Р І Ш И В:

Позивач звернулася до суду з позовом
про стягнення з відповідача
заборгованості за договором позики,
посилаючись на те, що у 1999 р. позичила
Торгівельно-посередницькій фірмі
«Успіх» ТОВ 7200 грн., які до цього часу
відповідачем не повернуті, тому
просить стягнути суму позики, також
стягнути суму індексу інфляції - 9732,096
грн., суму трьох відсотків річних - 1523,
8886 грн., усього - 18455, 985 грн.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, посилаючись на їхню
безпідставність, оскільки фірма не
отримувала гроші від позивача, крім
того, навіть наданий позивачем договір
підписаний від імені ТОВ особою, що не
була на це уповноважена.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані докази, суд вважає,
що позов є необґрунтованим та
задоволенню не підлягає.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду
машинописний текст договору позики
від 15 листопада 1999 г., з
якого вбачається, що ТПФ «Успіх» ТОВ в
особі комерційного директора
Васильєва В.Л., та ОСОБА_1, керуючись ст.
374 ЦК України, уклали договір, що ОСОБА_1
передає ТПФ «Успіх» ТОВ грошові кошти у
сумі 7200 грн., які боржник зобов'язується
повернути у строк по закінченню строку
дії договору оренди торгової точки.

Згідно зі ст. 374 Цивільного кодексу
Української РСР (із змінами, внесеними
Указом ПВР N 278-11 від 20.05.85), за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає другій стороні
(позичальникові) у власність (в
оперативне управління) гроші або речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошей або
рівну кількість речей того ж роду і
якості. Договір позики вважається
укладеним у момент передачі грошей або
речей.

Позивачем ОСОБА_1 не надано жодного
доказу на підтвердження передачі
грошей відповідачеві.

Крім того, посилання позивача на те, що
зазначені гроші - це її інвестування
та було запорукою отримання у
майбутньому торгівельного місця у
фірмі, та що строк закінчення
договору позики був визначений строком
дії оренди торгівельної точки, не
тільки не підтверджує позовні вимоги,
а й спростовує доводи позивача про
наявність між сторонами правовідносин,
що виникли саме з договору позики.

Законодавство, яке було чинним на час
виникнення, - за твердженням позивача,
-правовідносин з договору позики між
сторонами, не передбачало ані сплати
позичальником суми індексу інфляції,
ані сплати суми трьох відсотків
річних.

Посилання позивача на те, що
правовідносини між сторонами тривали
до 2010 р., тому застосовувати слід також
водночас і норми чинного Цивільного
кодексу України, 2003 р., є
безпідставними.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Судові витрати
присуджуються пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог,
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволені
яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК
України, ст. 374 Цивільного кодексу
Української РСР,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1
до Торгівельно-посередницької фірми
«Успіх» ТОВ про стягнення
заборгованості за договором позики від
15 листопада 1999 року у сумі 7200 грн., суми
індексу інфляції - 9732,096 грн., суми
трьох відсотків річних - 1523, 8886 грн.,
усього - 18455, 985 грн. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1,
у дохід держави судовий збір у розмірі
243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Пучкова І. М.