Справа № 758/2955/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарях - Озерчук Г. І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Акціонерна
компанія «Київводоканал», третя особа:
ОСОБА_2, - про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із
позовом до ПАТ «АК «Київводоканал»,
третя особа: ОСОБА_2, - про відшкодування
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
матеріальної шкоди у сумі 8510 грн. 30 коп.,
моральної шкоди у сумі 1500 грн., та
вартості авто-товарознавчого
дослідження в сумі 495 грн., витрат на
правову допомогу в сумі 2500 грн. та
сплату судового збору в сумі 230 грн. та в
сумі 114 грн. 70 коп..

Обгрунтовує позовні вимоги тим, що
19.03.2012 р. о 22 год. 30 хв. по вул.
Воздвижинській, 60 в м. Києві, виявив
пошкодженими на власному автомобілі
марки «Сітроен Ксара Пікасо», д.н.
НОМЕР_3, припаркованому навпроти входу
до готелю «Воздвиженський», - задній
бампер та накладку на задньому правому
стоп-сигналові.

На місце ДТП викликав працівників ДАІ,
які склали протокол огляду місця
пригоди, опитали працівники готелю,
начальник служби безпеки повідомив, що
на відео-зйомці з центральної камери
спостереження зафіксовано, як
невідомий водій на автомобілі о 19 год. 35
хв. здавав назад і здійснив наїзд на
його автомобіль, спричинивши механічні
пошкодження, з місця пригоди зник.

Наступного дня з'ясували у охорони
готелю, що наїзд вчинив автомобіль,
д.н.з. НОМЕР_2, марки «ГАЗ», належний ПАТ
АК «Київводоканал».

Працівники ДАІ встановили особу, що
вчинила ДТП, ним виявився водій ПАТ АК
«Київводоканал», ОСОБА_2.

11.07.2012 р. постановою Подільського
районного суду м. Києва, залишеною
постановою Апеляційного суду м. Києва
від 16.08.2012 р., без змін, ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди
внаслідок порушення п. п. 2.10, 10.9 ПДР
України за ст. ст. 124, 122-4 КпАП України,
провадження в справі закрите у зв»язку
з закінченням строку накладення
адміністративного стягнення.

Відповідно до висновку
авто-товарознавчого дослідження № 289-1
від 04.10.2012 р., проведеного Бюро
експертиз і оцінки майна «Бюмекс», у
присутності представника ПАТ «АК
«Київводоканал», розмір матеріального
збитку від пошкодження автомобіля
«Сітроен Ксара Пікасо», д.н. НОМЕР_3,
склав 8510 грн. 30 коп., вартість
дослідження - 495 грн..

Поніс витрати на правову допомогу в
сумі 2500 грн., уклавши з адвокатом,
ОСОБА_3, договір про ведення справи в
суді та надання юридичної допомоги №
01/03-С від 19.03.2012 р..

Як водій автомобіля «ГАЗ», ОСОБА_2, так
і представники відповідача свідомо не
йшли на перемовини щодо відшкодування
матеріальної шкоди, чим завдали
моральної шкоди, був змушений
звертатись до ДАІ, суду, що обмежувало
його діяльність, позбавляло вільного
часу, ніс витрати на пересування,
правову допомогу та експертні послуги,
переніс нервовий стрес, постійні
хвилювання, грошова компенсація дещо
зменшить вплив цих негативних
наслідків на його особисте життя та
родини, розмір морального
відшкодування оцінює в 1500 грн..

Позивач просив стягнути з відповідача,
ПАТ АК «Київводоканал», матеріальну
шкоду в сумі 8510 грн. 30 коп., вартість
автотоварознавчого дослідження у сумі
495 грн., моральну шкоду у сумі 1500 грн.,
витрати на правову допомогу у сумі 2500
грн. та оплату судового збору в сумі 230
грн. та 114 грн. 70 коп..

Відповідач, ПАТ АК «Київводоканал»,
позовні вимоги не визнав у повному
обсязі, у письмових запереченнях
зазначив, що відсутні об»єктивні дані
про пошкодження автомобіля позивача
саме внаслідок наїзду автомобілем ГАЗ,
д. н. 07733 КА.

Розмір матеріальної шкоди - 8510 грн. 30
коп., - завищений, необґрунтований.
Висновок авто-товарознавчого
дослідження з визначення пошкоджень
автомобіля та вартості матеріального
збитку від 04.10.2012 р., проведеного через 6
місяців після ДТП, є неналежним
доказом. За ним неможливо визначити час
виникнення пошкоджень та встановити
реальні збитки, оскільки могли статися
інші ДТП.

Позивач поніс витрати на правову
допомогу в сумі 2500 грн. по іншій справі,
оскільки договір про ведення справи у
суді та надання юридичної допомоги №
01/03 укладений у той же день, 19.03.2012 р., до
виявлення пошкодженого автомобіля
біля готелю «Воздвиженський» о 22 год. 30
хв..

Вартість авто - товарознавчого
дослідження в сумі 495 грн. не підлягає
відшкодуванню, оскільки відповідно до
п. 4. ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат,
пов'язаних з розглядом цивільної
справи належать витрати з проведення
судових експертиз.

Позивач не зазначив, у чому полягає
моральна шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю заподіяна, і з
яких міркувань він виходив, визначивши
розмір відшкодування - 1500 грн., та якими
доказами підтверджує.

У судовому засіданні представник
позивача на підставі договору про
ведення справи у суді та надання
юридичної допомоги № 01/03 від 19.03.2012 р. -
адвокат, ОСОБА_3, підтримав позов у
повному обсязі з наведених у заяві
підстав, просить задовольнити.

Представник відповідача на підставі
довіреності, Андрієвська О.В., позовні
вимоги не визнала з підстав, наведених
у письмових запереченнях, у
задоволенні просить відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи вважає, що
позовні вимоги підтверджені та
підлягають задоволенню частково з
наступних підстав.

У відповідно з ч. 1 п. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Суд установив, що 19.03.2012 р. о 19 год. 35 хв.
на вул. Воздвиженській, 60 у м. Києві,
водій ПАТ «АК «Київводоканал», під час
виконання ним своїм трудових
(службових) обов»язків, при керуванні
належним підприємству автомобілем
марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_2, виконуючи
маневр назад, здійснив наїзд на
припаркований навпроти входу до
готелю «Воздвиженський» автомобіль
позивача марки «Сітроен Ксара Пікасо»,
д.н. НОМЕР_3, з місця пригоди зник,
спричинивши пошкодження заднього
бамперу та накладки на задньому
правому стоп-сигналові, які виявив
позивач у той же день, о 22 год. 30 хв..

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

11.07.2012 р. постановою Подільського
районного суду м. Києва, залишеною
постановою Апеляційного суду міста
від 16.08.2012 р. без змін, ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди
внаслідок порушення п. п. 2.10, 10.9 ПДР
України за ст. ст. 124, 122-4 КпАП України,
провадження в справі закрите у зв»язку
з закінченням строку накладення
адміністративного стягнення.

Наведене спростовує заперечення
відповідача у частині того, що доказово
не підтверджено пошкодження
автомобіля позивача саме внаслідок
наїзду автомобілем ГАЗ, д. н. 07733 КА, під
керування водія, ОСОБА_2.

Відповідно до висновку
авто-товарознавчого дослідження № 289-1
від 04.10.2012 р., проведеного Бюро
експертиз і оцінки майна «Бюмекс», у
присутності представника ПАТ АК
«Київводоканал», розмір матеріального
збитку від пошкодження автомобіля
«Сітроен Ксара Пікасо», д.н. НОМЕР_3,
склав суму 8510 грн. 30 коп., оплатив
вартість дослідження в сумі 495 грн. ( а.
с. 13-26).

Представник відповідач вважає
матеріальну шкоду в розмірі 8510 грн. 30
коп. завищеною, однак не визнаючи позов
у повному обсязі, від проведення
авто-товарознавчої експертизи
відмовилась.

За таких обставин, суд при визначенні
розміру відшкодування матеріальної
шкоди бере за основу саме цей висновок
авто-товарознавчого дослідження № 289-1
від 04.10.2012 р., який відповідачем
об»єктивно не спростований.

Відповідно до ч. 1, п. 1, ч. 2 ст. 22 ЦК
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

У розумінні цієї норми закону суд
вважає, що витрати позивача на оплату
авто- товарознавчого дослідження в
сумі 495 грн. відносяться саме до таких
збитків, і підлягають стягненню.

При вирішенні спору в частині
моральної шкоди у сумі 1500 грн. суд
ураховує наступне.

У відповідності із положеннями ст. 23
ЦК України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, заподіяна фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішенням, дією чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Пленум Верховного Суду України у п. 5
постанови «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4
роз»яснив, що відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Суд вважає встановленим той факт, що
автомобіль позивача марки «Сітроен
Ксара Пікасо», д. н. НОМЕР_3, зазнав
механічних пошкоджень, проте з цим він
не пов»язує свої душевні страждання.

Обґрунтовує позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди тим, що
водій автомобіля «ГАЗ», ОСОБА_2, та
представники відповідача не
спромоглися провести зустрічі та
перемовини з ним щодо відшкодування
матеріальної шкоди, був змушений
звертатись до ДАІ, суду, що обмежувало
його діяльність, позбавляло вільного
часу, ніс витрати на пересування,
правову допомогу та експертні послуги,
через відверте ігнорування переніс
нервовий стрес, постійні хвилювання, що
негативно позначилось на особистому
життя та родини, тобто обставинами, з
якими закон не пов»язує відшкодування
моральної шкоди, і не наводить, з чого
при цьому виходив при визначенні
розміру морального відшкодування в
сумі 1500 грн..

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

У відповідності з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК
України до витрат, пов»язаних з
розглядом судової справи, належать:
витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 84, 88 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Позивач у підтвердження витрат на
правову допомогу в сумі 2500 грн. надав
договір про ведення справи в суді та
надання юридичної допомоги №01/03-С від
19.03.2012 р., квитанцію від 25.02.2013 р. на 2500
грн., акт здачі-прийняття робіт наданих
юридичних послуг від 25.02.2013 р., які не
відносяться до представництва у суді
по конкретній справі, крім п. 6 -
«представництво замовника в
Подільському районному суді м. Києва, у
т. ч. складання позовної заяви (цивільна
справа, два засідання), всього 600 грн.»,
але за датами до подачі цього позову
01.03.2013 р., представник позивача, який
приймав участь в справі, розрахунок за
період її розгляду, з моменту подачі
позову до ухвалення рішення, не надав (
а. с. 27-31).

Ураховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги позивача доведені і
підлягають задоволенню частково, у
частині стягнення матеріальної шкоди у
сумі 8510 грн. 30 коп., вартості
дослідження в сумі 495 грн., у
відшкодуванні моральної шкоди у сумі
1500 грн. та витрат на правову допомогу в
сумі 2500 грн. відмовляє.

Суд присуджує з відповідача на користь
позивача понесені ним і документально
підтверджені витрати по сплаті
судового збору в сумі 230 грн.
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі наведеного, ст. ст. 3, 15, 16, 22,
23, 1167, 1172, 1188 ЦК України, керуючись
ст.ст. 10, 11, 58-60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Акціонерна компанія
«Київводоканал» () на
користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків -
НОМЕР_4) матеріальну шкоду, спричинену
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди у сумі 8510 грн. 30 коп., витрати по
сплаті судового збору в сумі 230 грн.,
всього суму 8740 грн. 30 коп. (вісім тисяч
сімсот сорок грн. коп. 30), у задоволенні
решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд міста
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час його
проголошення, - протягом десяти днів з
дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. О. Трегубенко