Номер провадження: 22-ц/785/4552/14
Номер справи місцевого суду: 505/810/14-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Таварткіладзе О.М.,
Троїцької Л.Л.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Котовського міськрайсуду
Одеської області від 04 березня 2014 року,
в цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на
дії державного виконавця Відділу
Державної Виконавчої Служби
Котовського міжрайонного управління
юстиції в Одеській області Чернеги О.О.,
-

встановила:

21.02.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду
зі скаргою на дії державного виконавця
ВДВС Котовського МРУЮ Одеської області
Чернеги О.О., в якій просив визнати дії
щодо визначення заборгованості зі
сплати аліментів - незаконними, та
скасувати складений розрахунок
заборгованості зі сплати аліментів від
13.02.2014 року посилаючись на те, що
державний виконавець безпідставно
нарахував заборгованість по аліментам
виходячи з 30% прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей відповідного
віку, незважаючи на те, що судове
рішення, на підставі якого були
стягнуті аліменти таких вимог не
містило. Позивач зазначає, що оскільки
аліменти були стягнуті на підставі
норм Кодексу про шлюб та сім'ю України,
то правових підстав для нарахування
заборгованості за нормами Сімейного
Кодексу України у державного виконавця
не було. Крім того, заборгованості зі
сплати аліментів не існує, оскільки він
сплатив аліменти у розмірі 19645 грн. 02
коп. та 542 грн. 68 коп. на день розрахунку
заборгованості. Загальний же розмір
заборгованості за аліментами
становить 20187 грн. 71 коп..

Чернега О.О. скаргу ОСОБА_2 не
визнала вказуючи, що заборгованість зі
сплати аліментів нарахована у
загальному розмірі 9005 грн. 46 коп. станом
на 16.02.2014 року, відповідно до вимог
ч.3ст.175 Закону України «Про виконавче
провадження» і ч.2ст.182 СК України.

Ухвалою
Котовського міськрайсуду від 04.03.2014
року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні
скарги на дії державного виконавця
ВДВС Котовського МРУЮ Одеської області
Чернеги О.О. у зв'язку з тим, що
державний виконавець не порушувала
закону під час нарахування
заборгованості зі сплати аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу суду скасувати у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права та постановити
нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_2
задовольнити у повному обсязі.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
ухвали, що оскаржена, доводи
апеляційної скарги, заперечення на
апеляційну скаргу, межі, в яких повинні
проводитися перевірка ухвали,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за наступних підстав;

За правилами п.1ч.1ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні
скарги на дії державного виконавця
ВДВС Котовського МРУЮ Одеської області
Чернеги О.О. суд першої інстанції
виходив з того, що державним виконавцем
при нарахуванні заборгованості зі
сплати аліментів не було допущено
порушення вимог закону. Суд визнав, що
заборгованість ОСОБА_2 зі сплати
аліментів у розмірі 9005 грн. 46 коп.
встановлена державним виконавцем
відповідно до норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, так
як вони відповідають нормам
матеріального і процесуального права.

Згідно ч.3ст.74 Закону України «Про
виконавче провадження» розмір
заборгованості із сплати аліментів
визначається державним виконавцем за
місцем виконання рішення в порядку,
встановленому Сімейним Кодексом
України. У разі визначення суми
заборгованості у частці від заробітку
(доходу) розмір аліментів не може бути
менше розміру, встановленого Сімейним
Кодексом України.

Відповідно до вимог ч.2ст.182 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст.184 СК України
(стягнення аліментів у твердій
грошовій сумі).

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Котовського міськрайсуду
від 31.03.1999 року з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання
доньки Марини у розмірі 1/4 частини усіх
його видів заробітку щомісячно,
починаючи з 26.03.1999 року, до досягнення
дитиною повноліття, тобто до 16.02.2014
року.

На підставі постанови суду був виданий
виконавчий лист за №2-338 від 31.03.1999 року,
який знаходився на виконанні у
державного виконавця ВДВС Котовського
МРУЮ Одеської області Чернеги О.О..

13.02.2014 року державним виконавцем
Чернегою О.О. проведений розрахунок
заборгованості зі сплати аліментів
ОСОБА_2 станом на 16.02.2014 року, та
визначений розмір цієї заборгованості
у сумі 9005 грн. 46 коп.. При цьому
державним виконавцем встановлений
фактичний розмір аліментів, який
підлягав стягненню з ОСОБА_2 та
встановлений фактичний розмір
сплачених ним аліментів.

Під час проведення розрахунку
заборгованості зі сплати аліментів
державний виконавець за період часу з
січня 2006 року по 16.02.2014 року обчислювала
таку заборгованість виходячи з 30%
прожиткового мінімуму, встановленого
державою для дитини відповідного віку,
що є мінімальним розміром аліментів,
які підлягають сплаті у разі стягнення
аліментів у частці до місячних доходів
платника аліментів. Такі дії
державного виконавця відповідають
вимогам ч.3ст.175 Закону України «Про
виконавче провадження» і ч.2ст.182 СК
України.

Суд першої інстанції правомірно
прийшов до висновку про відмову ОСОБА_2
в задоволенні скарги, так як доводи
скарги суперечать нормам
матеріального права, якими
врегульовані питання нарахування
заборгованості зі сплати аліментів.

Доводи апеляційної скарги не
можуть бути прийняті судом до уваги,
оскільки висновків суду першої
інстанції не спростовують, та не
містять правових підстав, передбачених
п.2ч.1ст.309 ЦПК України, для скасування
ухвали суду першої інстанції і
постановлення нової ухвали про
задоволення скарги ОСОБА_2 у повному
обсязі. Правовідносини, які виникли між
сторонами у спорі про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини продовжували існувати після
ведення в дію Сімейного Кодексу
України та змін до цього Кодексу. Тому
норми цього Кодексу підлягали
застосуванню до правовідносин між
сторонами, в тому числі і щодо
нарахування заборгованості зі сплати
аліментів на утримання дитини. Не
спростовані апелянтом і висновки суду
про розмір заборгованості зі сплати
аліментів, яких згідно складеного
державним виконавцем розрахунку
становить 9005 грн. 46 коп..

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції також
не спростовують.

Керуючись ст.304, п.1ч.2ст.307, п.1ч.1ст.312 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Котовського міськрайсуду
Одеської області від 04 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області: В.П.Фальчук

Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе