Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Іванченко А. М., при секретарі Мєткій
Ю.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча" про стягнення
індексації та компенсації по
заробітній платі та стягнення судових
витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом до ПАТ "ММК ім. Ілліча",
зазначивши, що з 17.03.1993 по 09.09.2013 року
перебував у трудових відносинах з
відповідачем, з березня 2003 року
відповідачем не проводилась
індексація його заробітної плати,
передбачена діючим законодавством,
внаслідок чого порушені його права на
оплату праці, які мають бути відновлені
шляхом зобов'язання підприємства
провести перерахунок. Просить стягнути
з відповідача на його користь
індексацію заробітної плати за період
з 01.03.2003 року по 09.09.2013року, а також
виплатити йому компенсацію, яка
нараховується при втраті частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати відповідно до Закону
України " Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати" та
стягнути витрати на правову допомогу в
розмірі 250 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву в якій позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
справу розглянути за його відсутністю.

Представник відповідача ПАТ "ММК
ім.Ілліча" до судового засідання не
з'явився, надавши суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
розрахунок суми індексації з
компенсацією, що підлягає сплаті
позивачу з березня 2003 року по липень 2006
року та письмові заперечення на
позовну заяву , відповідно до яких
позовні вимоги не визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна
сторона має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач з 17.03.1993
по 09.09.2013 року перебував у трудових
відносинах в ПАТ "ММК ім.Ілліча", що
підтверджується відповідними записами
в трудовій книжці.

За цей період йому нараховувалась і
виплачувалась заробітна плата.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
оплату праці" заробітною платою є
винагорода у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Згідно з ст.33 Закону України "Про оплату
праці" в період між переглядом розміру
мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі ЗУ "Про
індексацію грошових доходів населення"
та Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.

Індексація грошових доходів населення
- встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів
населення є оплата праці (грошове
забезпечення) як грошовий дохід
громадян, одержаний ними в гривнях на
території України і який не має
разового характеру.

У відповідності з положеннями ч.5 ст.2
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»
індексації підлягають грошові доходи
громадян, одержані ними в гривнях на
території України і які не мають
разового характеру, в тому числі,
оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ч.1 ст.4 цього Закону
індексація грошових доходів населення
проводиться в разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який встановлюється в
розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію цього
Закону.

Для проведення подальшої індексації
грошових доходів населення обчислення
індексу споживчих цін починається за
місяцем,в якому індекс споживчих цін не
перевищив поріг індексації, зазначений
в частині першої цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення
у зв'язку з індексацією здійснюється з
першого числа місяця, що настає за
місяцем, у якому опубліковано індекс
споживчих цін.

Зазначений порядок індексації,
заробітної плати передбачений і п.1-1
«Порядку проведення індексації
грошових доходів населення»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №1078 від 17 липня 2003
року, з наступними змінами та
доповненнями.

Структуру заробітної плати визначено у
статті 2 Закону України "Про оплату
праці", якою передбачено існування
основної заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з підпунктом 2.2.7
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004 р.
№ 5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.

Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП
України у разі порушення законодавства
про оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до висновків
Конституційного Суду України від 15.10.2013
року за №9-рп/2013, в аспекті
конституційного звернення, положення
частини другої статті 233 Кодексу
законів про працю України слід
розуміти так, що у разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення сум індексації
заробітної плати та компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати як
складових належної працівнику
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком незалежно від того,
чи були такі суми нараховані
роботодавцем.

Таким чином, індексація є складовою
частиною заробітної плати, є
додатковою заробітною платою і, у разі
порушення законодавства про оплату
праці в частині її виплати, працівник
має право звернутися до суду з позовом
про стягнення належної йому індексації
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком.

Статтею 1 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» встановлено, що
підприємства, установи і організації
всіх форм власності та господарювання
здійснюють компенсацію громадянам
втрати частини доходів у випадку
порушення встановлених строків їх
виплати, у тому числі з вини власника
або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі ст.3 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати», сума компенсації
обчислюється шляхом множення суми
нарахованого, але не виплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків і
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу
(інфляція місяця, за який виплачується
доход, до уваги не береться).

Вирішуючи питання щодо суми, яка
підлягає стягненню, суд приходить до
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час роботи позивача на підприємстві з
березня 2003 року по липень 2006 року при
перевищенні порогу інфляції, який
встановлюється в розмірі 101 відсоток,
заробітна плата останнього не
індексувалась. За вказаний період сума
заборгованості індексації заробітної
плати з компенсацією складає 1070,60 грн.,
що підтверджується довідкою
підприємства. Вказаний розрахунок
позивачем не оспорюється та не
спростовується, та саме ця сума
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача. Інших даних суду не
надано, тому суд виходить з доказів
наданих до суду сторонами на момент
розгляду справи.

Враховуючи, що згідно з вищевказаними
положеннями нормативних актів
індексація на заробітну плату входить
до структури заробітної плати, з якої
проводяться відрахування податків та
обов'язкових платежів як з заробітної
плати, а в наданому відповідачем
розрахунку індексації, що підлягає
виплаті позивачу, не зазначені суми
відповідних відрахувань податків і
обов'язкових платежів, суд приходить до
висновку, що при виплаті відповідачем
присуджених для позивача сум належить
утримати з них передбачені законом
податки і обов'язкові платежі.

Наданий відповідачем розрахунок
позивачем не оспорюється та не
спростовується, у зв'язку з чим суд
приходить до переконання про
необхідність стягнення з відповідача
на користь позивача саме зазначеної в
розрахунку суми. Інших даних суду не
надано, тому суд виходить з доказів,
наданих суду сторонами на момент
розгляду справи.

На підставі ч.1 ст. 56 ЦПК України правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем в галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

З договору про надання правової
допомоги від 29.11.2013 року вбачається, що
позивач доручає, а адвокат ОСОБА_2 бере
на себе зобов'язання по наданню
позивачу правової консультаційної
допомоги, складання процесуальних
документів, а позивач в свою чергу
зобов'язується прийняти зазначені
послуги та сплатити їх в розмірі і
порядку, передбаченому цим договором.

Таким чином, позивачу була надана
адвокатом ОСОБА_2 правова допомога, а
саме: юридична консультація в розмірі 50
гривень, складання позовної заяви - 200
грн., що підтверджено довідкою-актом
про надання правової допомоги від
28.11.2013 року.

Таким чином, суд, вважає за можливим
стягнути з відповідача на користь
позивача витрати пов'язані з юридичною
консультацією у розмірі - 50 гривень, та
за складання позовної заяви - 200 грн., а
усього стягнути суму у розмірі 250 грн.

Також відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір в розмірі
229,40 грн., від сплати якого, відповідно
до закону, звільнений позивач.

Керуючись ст.ст.1, 2, 4, 33 ЗУ "Про оплату
праці", ст.ст.1,3 ЗУ «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати», ст.4 ЗУ "Про індексацію
грошових доходів населення", ст.233 КЗпП
України, ст.ст.10, 11, 56, 60, 84, 88, 208, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча" про стягнення
індексації та компенсації по
заробітній платі та стягнення судових
витрат - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча"
(розрахунковий рахунок 7612 в ПАТ
"Перший Український Міжнародний банк"
м. Донецьк, МФО 334851,ідентифікаційний
код 00191129) на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, який проживає
за адресою: АДРЕСА_1, індексацію та
компенсацію по заробітній платі за
період з березня 2003 року по липень 2006
року в сумі 1070,60 грн. з утриманням ПАТ
"ММК ім.Ілліча" з цієї суми передбачених
законом податків та обов'язкових
платежів при її виплаті, витрати на
правову допомогу в сумі 250 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча"
(розрахунковий рахунок 7612 в ПАТ
"Перший Український Міжнародний банк"
м. Донецьк, МФО 334851,ідентифікаційний
код 00191129) на користь держави судовий
збір у розмірі 229,40 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
А. М. Іванченко