УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,суддів:
Леванчука А.О., Мазур Л.М.,Маляренка
А.В.,Нагорняка В.А.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м.
Києві, Дарницької районної у м. Києві
державної адміністрації, приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_11, треті
особи: ОСОБА_12, Головне управління
юстиції у м. Києві, приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_13, приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_14, приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_15, про визнання права
власності на Ѕ частину квартири,
визнання недійсним дублікату
свідоцтва про право власності на житло,
постанови про передачу майна
стягувачеві в рахунок погашення боргу,
акту передачі Ѕ частини квартири
стягувачеві нереалізованої з
прилюдних торгів, свідоцтва про
придбання майна, договору дарування
квартири, договорів купівлі-продажу
квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_6
на рішення Дарницького районного суду
м. Києва від 21 березня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 05
вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом.

В обгрунтування позову посилався на те,
що згідно свідоцтва про право
власності на житло від 20 грудня 1999 року,
виданого відділом приватизації
комунального житлового фонду
Дарницької районної державної
адміністрації, квартира АДРЕСА_1
належала на праві спільної сумісної
власності в рівних долях їй та ОСОБА_16

Відповідно до рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 10
липня 2007 року задоволено позов ОСОБА_16
до неї про виділ майна на підставі ст. 364
ЦК України, а з неї на користь ОСОБА_16
стягнуто 286 651 грн 00 коп. грошової
компенсації вартості його частки на Ѕ
частини спірної квартири.

Таким чином позивач вважає, що
відповідно до вказаного судового
рішення після стягнення з неї на
користь ОСОБА_16 грошової компенсації
вартості Ѕ частини спірної квартири,
право власності на належну ОСОБА_16 Ѕ
частину квартири переходить до неї.

31 серпня 2009 року від імені ОСОБА_16
представник за довіреністю ОСОБА_12
підписав договір дарування спірної
квартири ОСОБА_8

При цьому в тексті договору дарування
спірної квартири зазначено, що вона
належить дарувальнику (ОСОБА_16) на
підставі свідоцтва про придбання
майна, виданого 30 червня 2009 року, а інша
частина Ѕ на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого
відділом приватизації комунального
житлового фонду Дарницької районної
державної адміністрації від 20 грудня
1999 року, згідно із розпорядженням № 2606
від 20 грудня 1999 року.

Дублікат свідоцтва про право власності
на житло, виданий на підставі
розпорядження відділу приватизації
житла Дарницької районної у м. Києві
державної адміністрації від 27 липня 2009
року за № 95/2606-Д та зареєстрований у КП
«Київському міському бюро технічної
інвентаризації та реєстрації прав
власності на об'єкти нерухомого майна 11
серпня 2009 року і записаний в реєстрову
книгу за № 8589.

Позивач вважає, що зазначений дублікат
також є недійсним, оскільки право
власності ОСОБА_16 на Ѕ частини квартири
припинено згідно із рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
10 липня 2007 року про виділ частки.

Позивач також посилається на те, що
вході виконання вказаного судового
рішення про стягнення з неї коштів в
рахунок компенсації вартості частки
ОСОБА_16 на Ѕ частину квартири,
державним виконавцем допущено
порушення норм закону.

Позивач посилається на те, що згідно
Витягу про реєстрацію в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна № 16158695 від
20 грудня 2007 року постановою ВДВС
управління юстиції Дарницького району
м. Києва 11 грудня 2007 року накладений
арешт на всю спірну квартиру, а
власником зазначена тільки вона,
ОСОБА_6 Згідно акту опису та арешту
майна від 16 грудня 2008 року проведено
опис і накладено арешт на двокімнатну
квартиру.

У листі Київського міського БТІ від 13
грудня 2008 року № 6161 зазначено, що за
ОСОБА_6 на праві власності
зареєстрована Ѕ частина спірної
квартири.

На прилюдні торги виставлено на продаж
Лот № 1 - Ѕ частина двокімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Позивач посилається на те, що у зв'язку
з тим, що майно на прилюдних торгах не
було продано, ОСОБА_8 в рахунок
погашення боргу прийняв майно. Проте, в
інтересах ОСОБА_16 діяв його
представник ОСОБА_8, який, на думку
позивача, не мав права подавати заяву
та приймати в рахунок погашення боргу
спірну Ѕ частини квартири.

Крім цього, в довіреності не міститься
повноваження на право отримувати
кошти, а також приймати майно.

При цьому довіреність не підписана
самим ОСОБА_16, а від його імені -
підписана ОСОБА_17

Після отримання у власність ОСОБА_8
квартири на підставі договору
дарування від 31 серпня 2009 року, він 03
листопада 2009 року продав квартиру
ОСОБА_9, а 27 жовтня 2010 року квартира була
продана ОСОБА_10

Оскільки позивач вважає, що вона має
право на Ѕ частину спірної квартири,
всі подальші угоди про відчуження
спірної квартири є недійсними.

З цих підстав просила позов
задовольнити.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 21 березня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 05
вересня 2013 року позов задоволено
частково, визнано дублікат свідоцтва
про право власності на житло - квартиру
АДРЕСА_1 недійсним.

В решті вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
справу направити до суду першої
інстанції на новий судовий розгляд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
із таких підстав.

Судами встановлено, що відповідно до
свідоцтва про право власності на житло,
виданого відділом приватизації
комунального житлового фонду
Дарницької районної державної
адміністрації від 20 грудня 1999 року,
спірна квартира належить ОСОБА_16 та
ОСОБА_6 на праві спільної сумісної
власності.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 10 липня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_16 до ОСОБА_6 про
поділ майна, стягнуто з ОСОБА_6 286 651 грн
00 коп. на користь ОСОБА_16 в якості
грошової компенсації вартості частки
ОСОБА_16 у спільному майні, а
саме Ѕ частини спірної квартири на
підставі ст. 364 ЦК України.

Відповідно до постанови про відкриття
виконавчого провадження від 05 жовтня
2007 року № 1609/11 відкрито виконавче
провадження по виконанню виконавчого
листа № 2-184, виданого 28 вересня 2007 року
на підставі рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 10 липня
2007 року про стягнення з ОСОБА_6 286 651 грн
00 коп. в якості грошової компенсації
вартості Ѕ частини спірної квартири.

Постановою державного виконавця від 11
грудня 2007 року № 1609/11 накладено арешт
на спірну квартиру.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 26 серпня 2008 року
надано дозвіл відділу Державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
на примусове проникнення до спірної
квартири, з метою опису нерухомого
майна для належного виконання рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
10 липня 2007 року.

Згідно з актом опису й арешту майна від
16 грудня 2008 року проведено опис спірної
квартири.

Відповідно до постанови про
призначення експерта для участі у
виконавчому провадженні від 16 грудня
2008 року № 742/11 призначено оцінювача
ОСОБА_19 для визначення ринкової
вартості квартири.

Ціна майна визначена у розмірі 249 425 грн
00 коп.

Відповідно до постанови від 25 червня 2009
року № 71/11 та акту про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу, у
зв'язку з тим, що Ѕ частини картири не
була продана на прилюдних торгах, Ѕ
частина квартири в рахунок погашення
боргу була передана ОСОБА_16

Відповідно до постанови про закінчення
виконавчого провадження від 26 червня
2009 року виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа виданого 28 вересня 2007 року
Дарницьким районним судом м. Києва про
стягнення з ОСОБА_6 коштів закінчено.

Згідно із свідоцтвом про придбання
майна від 30 червня 2009 року, виданого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу,
посвідчено про те, що ОСОБА_16 належить
право власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки характеристики
від 27 серпня 2009 року № 1426580,
нерухоме майно, яким є квартира, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1
зареєстровано в Київському міському
бюро технічної інвентаризації в
реєстровій книзі під реєстровим
номером 8589 за ОСОБА_16 - Ѕ частина на
підставі свідоцтва про придбання
майна, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_11 від 30
червня 2009 року № 1205; Ѕ частина на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, видане відділом приватизації
комунального житлового фонду
Дарницької районної державної
адміністрації м. Києві від 20 грудня 1999
року.

Відповідно до договору дарування від 31
серпня 2009 року спірна квартира була
подарована ОСОБА_8

Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Відмовляючи у задоволенні позову суди
виходили із того, що ОСОБА_6
після виконання рішення суду від 10
липня 2007 року втратила право власності
на Ѕ частину спірної квартири і не
набула право власності на іншу її
частину відповідно до вимог ст. 182 ЦК
України.

Разом із тим, такі висновки судів є
помилковими із таких підстав.

Відповідно до ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна , що є у спільній
частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим, співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або матеріальної компенсації
вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути
надана лише за його згодою.

Колегія суддів дійшла до висновку, що
отримавши компенсацію за судовим
рішенням у вигляді Ѕ частини спірної
квартири від ОСОБА_6 ОСОБА_16 втратив
право власності на свою частину Ѕ
спірної квартири відповідно до рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
10 липня 2007 року, оскільки як було
встановлено судами, рішення суду про
стягнення компенсації фактично
виконано.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 364 ЦК України
право на частку у праві спільної
часткової власності у співвласника,
який отримав таку компенсацію
припиняється з дня її отримання.
Зазначені зміни у Цивільний кодекс
України хоча і були внесені у лютому 2010
року (набули чинності у березні 2010
року), свідчать про те, що законодавець
обумовив припинення частки з
отриманням такої компенсації.

Крім цього, сплативши компенсацію,
ОСОБА_6 стала власником Ѕ частини
спірної квартири за судовим рішенням
не зважаючи на те, що не встигла
оформити на себе право власності в
органах реєстрації як цього вимагає ст.
182 ЦК України.

Враховуючи зазначене, суди належним
чином не перевірили доводи ОСОБА_6 про
те, що вона є власником Ѕ частини
квартири.

Крім цього судам необхідно було
уточнити вимоги позову враховуючи
положення 4 ст. 10 ЦПК України та ст.ст. 387,
388 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, судові
рішення підлягають скасуванню із
направленням справи до суду першої
інстанції на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 21 березня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05
вересня 2013 року скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. МакарчукСудді:А.О.
Леванчук Л.М. Мазур А.В. Маляренко В.А.
Нагорняк