Справа № 630/213/14-ц
Провадження № 2/630/129/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
м Люботин

Люботинський міський суд Харківської
області у складі:

головуючого
судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря
Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Люботин
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Люботинської міської
ради Харківської області про визнання
права власності на земельні ділянки, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з
позовом, в якому просила:

· визнати за нею право власності
на земельну ділянку для обслуговування
надвірних будівель і споруд площею 0,10
га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1,
в 1/2 частині в порядку спадкування за
законом після смерті матері, ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та в 1/2
частині як за власником землі за
рішенням Люботинської міської ради;

· визнати за нею право власності
на земельну ділянку для ведення
особистого підсобного господарства
площею 0,1063 га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, в 1/2 частині в порядку
спадкування за законом після смерті
матері, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, та в 1/2 частині як за власником
землі за рішенням Люботинської міської
ради.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
вказувала, що вона та її матір, ОСОБА_3, у
2000 році отримали у приватну власність
на праві спільної часткової власності
дві земельні ділянки за адресою:
АДРЕСА_1, на підставі рішення
виконавчого комітету Люботинської
міської ради Харківської області. В
серпні 2000 року на ім'я матері, ОСОБА_3,
були видані два державні акти про
приналежність їй на праві спільної
часткової власності двох земельних
ділянок АДРЕСА_1. Після смерті матері
вона за законом набула право власності
на спадщину - частину житлового будинку
з надвірними будівлями, розташованому
за адресою: АДРЕСА_1. Але в оформленні у
приватного нотаріуса спадкових прав на
земельні ділянки їй було відмовлено
через невизначеність у державних актах
частки спадкодавця у власності, в
зв'язку з чим вона була змушена
звернутися до суду з позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, але її представник ОСОБА_4
подав до суду письмову заяву, в якій
вказував, що повністю підтримує
позовні вимоги, та просив справу
розглядати за його відсутності.

Відповідач Люботинська міська рада
Харківської області до суду не
з'явилася, але надіслала листа з
проханням розглядати справу за
відсутності її представника.

В судовому засіданні встановлено
наступне.

Позивач, ОСОБА_1, є донькою ОСОБА_3,
родинні відносини між якими
підтверджуються свідоцтвом про
народження позивача НОМЕР_1 від 11
грудня 1985 року та витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про шлюб щодо підтвердження
дошлюбного прізвища, з якого
вбачається, що позивач змінила соє
прізвище внаслідок укладення 07 січня
1977 шлюбу з ОСОБА_5

Як вбачається з рішення Люботинського
міського суду Харківської області від
18 липня 1995 року по справі № 2-75, житловий
будинок, розташований в АДРЕСА_1,
належав на праві власності в рівних
частках ОСОБА_3, матері позивача, та її
чоловіку, ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, та шлюб між яким на
вказану дату було розірвано. Після
смерті співвласника житлового будинку
ОСОБА_6 спадщину у виді частини
житлового будинку прийняла його
донька, ОСОБА_1, позивач по даній справі.

Проаналізувавши встановлені судовим
рішенням від 18 липня 1995 року обставини,
суд приходить до висновку про те, що на
час набуття ОСОБА_1 у 1982 році права
власності на житловий будинок в
порядку спадкування, частки
співвласників житлового будинку булі
рівними - по 1/2 частині для кожного.

Відповідно до ст. 91 Земельного кодексу
Української РСР, чинного на час
виникнення права власності позивача на
частину житлового будинку, особи, яким
належить будинок на праві спільної
власності, користуються земельною
ділянкою спільно; порядок користування
нею визначається співвласниками
будинку залежно від розміру часток в
спільній власності на будинок.
Наступні зміни в розмірі часток в
спільній власності на будинок, які
сталися у зв'язку з прибудовою,
надбудовою або перебудовою, не тягнуть
за собою змін встановленого порядку
користування ділянкою.

Таким чином, ОСОБА_3 і ОСОБА_1, як
співвласники житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, мали
право на користування земельною
ділянкою спільно в рівних частках,
тобто по 1/2 частині для кожної з них.

Рішенням виконавчого комітету
Люботинської міської ради Харківської
області № 787 від 11 липня 2000 року, з
урахуванням змін, внесених рішенням
виконкому № 41 від 11 лютого 2014 року,
громадянкам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були
передані у приватну власність на праві
спільної часткової власності дві
земельні ділянки: площею 0,10 га для
обслуговування житлового будинку та
надвірних будівель і споруд, та площею
0,1063 га для ведення особистого
підсобного господарства, розташовані
за адресою: АДРЕСА_1, з видачею
державних актів про право приватної
власності на землю.

На підставі вказаного вище рішення
виконавчого комітету на ім'я ОСОБА_3
були видані 09 серпня 2000 року два
державні акти ІV-ХР № 108881 та ІV-ХР № 108882
на право спільної часткової власності
на земельні ділянки площею 0,10 га для
обслуговування житлового будинку та
надвірних будівель і споруд, та,
відповідно, площею 0,1063 га для ведення
особистого підсобного господарства,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, ані рішення виконавчого
комітету Люботинської міської ради
Харківської області № 787 від 11 липня 2000
року, ані обидва державні акти на право
власності на землю не містять вказівку
про розмір частки ОСОБА_3 у праві
спільної часткової власності на спірні
земельні ділянки. Отже, частки ОСОБА_3 і
ОСОБА_1 у праві власності на земельні
ділянки, передані їм за рішенням
виконавчого комітету, суд визнає
рівними, тобто по 1/2 частині для кожної
з них.

За заявою позивача виконком
Люботинської міської ради Харківської
області прийняв рішення № 846 від 23
вересня 2008 року про впорядкування
поштової адреси та присвоїв
домоволодінню ОСОБА_1 і ОСОБА_3 поштову
адресу у відповідності з фактичним
місцем розташування - Харківська
область, АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_2, виданим 02 жовтня 2012 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Люботинського
міського управління юстиції
Харківської області. Після її смерті, у
шестимісячний строк донька, ОСОБА_1,
подала заяву до приватного нотаріуса
Харківського районного нотаріального
округу ОСОБА_7 про прийняття спадщини,
на підставі чого 29 січня 2013 року було
відкрито спадкову справу.

Але у видачі позивачу свідоцтва про
право власності на спадщину за законом
у виді спірних земельних ділянок
приватним нотаріусом Харківського
районного нотаріального округу ОСОБА_7
було відмовлено з причини відсутності
у державних актах про право власності
на землю, виданих на ім'я ОСОБА_3, частки
спадкодавця в праві власності на
земельні ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець
вважається таким, що прийняв спадщину,
у разі якщо він подав нотаріусу заяву
про прийняття спадщини.

Оскільки позивач ОСОБА_1 у
відповідності до ст. 1261 ЦК України є
спадкоємцем першої черги та у
встановлений спосіб прийняла спадщину
у виді земельних ділянок після смерті
матері, але позбавлена можливості
реалізувати свої права на оформлення
спадщини у встановленому порядку та
визначення розміру своєї частки у
праві власності на земельні ділянки за
рішенням виконкому на підставі
домовленості з іншим співвласником,
суд задовольняє позов в повному обсязі.

Керуючись ст. 91 ЗК УРСР, ст.ст. 357, 1225, 1261,
1268-1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 213, 215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному
обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку та надвірних
будівель і споруд площею 0,10 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, в 1/2
частині в порядку спадкування за
законом після смерті матері, ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та в 1/2
частині як за власником землі за
рішенням Люботинської міської ради
Харківської області № 787 від 11 липня 2000
року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку для ведення
особистого підсобного господарства
площею 0,1063 га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, в 1/2 частині в порядку
спадкування за законом після смерті
матері, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, та в 1/2 частині як за власником
землі за рішенням Люботинської міської
ради Харківської області № 787 від 11
липня 2000 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Люботинського міського
суду Харківської області протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О. О. Малихін