ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Наумчука М.І.,
Суддів:Ізмайлової Т.Л., Нагорняка
В.А.,Мостової Г.І., Остапчука
Д.О.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, Управління Державної
міграційної служби України в
Полтавській області, про припинення
права власності на частку у спільному
майні, зняття з реєстрації, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 04 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що квартиру АДРЕСА_1 було придбано
нею під час перебування у шлюбі з
ОСОБА_7 у 2003 році за кредитні кошти. У
зв'язку із припиненням з відповідачем
шлюбних відносин у 2007 році, вона за
власні кошти сплатила залишок кредиту.
Оскільки їхнє спільне проживання в
спірній квартирі є неможливим,
виділити в натурі належну відповідачу
частку квартири, яка є незначною,
неможливо, тому просила припинити
право власності відповідача на належну
йому частку у праві спільної власності
на квартиру, визнати за нею право
власності на спірну квартиру, стягнути
з неї на користь відповідача грошову
компенсацію за 1/5 частину спірної
квартири та зобов'язати Управління
Державної міграційної служби України в
Полтавській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_7

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 28 жовтня 2013 року позов
задоволено. Визнано за ОСОБА_7 право
власності на 1/5 частину квартири
АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_6 право
власності на 4/5 частини квартири
АДРЕСА_1. Припинено право власності
ОСОБА_7 на 1/5 частину вказаної вище
квартири та визнано право власності на
зазначену квартиру за ОСОБА_6
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
грошову компенсацію за 1/5 частину
квартири АДРЕСА_1. Зобов`язано
Управління Державної міграційної
служби України в Полтавській області
зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_7
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 04 грудня
2013 року, рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове про
часткове задоволення позовних вимог.
Визнано за ОСОБА_6 право власності на
18/25 частин квартири АДРЕСА_1. Визнано за
ОСОБА_7 право власності на 7/25 частин
квартири АДРЕСА_1. В іншій частині
позовних вимог відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати ухвалене судове рішення
апеляційної інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із наявності
підстав передбачених ст. 365 ЦК України,
оскільки частка ОСОБА_7 у спірній
квартирі є незначною та складає 1/5
частину, яку виділити в натурі
неможливо, а спільне проживання сторін
в одній квартирі також є неможливим.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове про часткове задоволення позовних
вимог, виходив із того, що частка ОСОБА_7
у спірній квартирі складає не 1/5 її
частину а 7/25 частин, у зв'язку з чим
не можна вважати цю частину незначною,
а також із того, що в матеріалах справи
відсутні дані про те, що ОСОБА_7 має інше
житло та припинення його права
власності на частку у спірній квартирі
не завдасть істотної шкоди його
інтересам. Крім того, позивачем не
виконано вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України, а
саме не внесено на депозитний рахунок
суду вартість частки ОСОБА_7

Висновок суду апеляційної інстанції
відповідає вимогам матеріального й
процесуального права.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

На підставі ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об`єктом прав
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7
перебували у зареєстрованому шлюбі з
1991 року.

29 січня 2003 року ОСОБА_6 уклала з
Полтавським відділенням Фонду
сприяння молодіжному житловому
будівництву кредитну угоду на
отримання кредиту в сумі 40 070,00 грн на
будівництво квартири.

На підставі додаткової угоди № 414 від 31
жовтня 2003 року була змінена загальна
сума кредиту на 38 081,00 грн.

Весною 2003 року сторони за рахунок
спільних коштів, що не заперечується
сторонами внесли перший внесок за
квартиру в розмірі 30 % її вартості, що
складало 16 320,00 грн.

26 січня 2004 року на ім`я ОСОБА_6 було
видано свідоцтво про право приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1.

18 травня 2004 року між нею та Полтавським
відділенням Фонду сприяння
молодіжному житловому будівництву був
укладений договір іпотеки на вказану
квартиру, згідно якого загальна
вартість квартири складала 54 401,00 грн.

Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано у
травні 2007 року.

Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року
роз`яснено, що вирішуючи питання про
поділ майна, що є об`єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
зокрема неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71
СК України щодо обов`язкової згоди
одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. За
відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК України,
за умови звернення подружжя (кожного з
них) до суду з таким позовом ( ст. 11 ЦК
України) та попереднього внесення на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми.

Згідно із ч. 1 ст. 365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників ,
якщо: частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Отже суд апеляційної інстанції прийшов
до правильного висновку, що припинення
права на частку у спільному майні
можливе за наявності будь-якої із
обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1
ст. 365 ЦК Укаїни за умови, що таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника та членам його
сім`ї, а тому позовні вимоги ОСОБА_6 про
припинення права на частку у спільному
майні не підлягають задоволенню,
оскільки матеріали справи не містять
доказів того, що ОСОБА_7 має інше житло,
у зв`язку з чим припинення його права на
частку у спірній квартирі завдасть
істотної шкоди його інтересам.

За таких обставин, висновок суду
апеляційної інстанції відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права. Фактичні
обставини встановлені судами повно та
об'єктивно, підтверджуються
матеріалами справи, а тому суд прийшов
до правильного висновку, щодо
часткового задоволення позовних вимог
з урахуванням вимог ст. 365 ЦК України та
ст. 70 СК України.

Оскільки висновок суду апеляційної
інстанції відповідає встановленим у
справі обставинам, судове рішення
ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
касаційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 04 грудня 2013 року
залишити без змін. Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук Судді: Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова В.А. Нагорняк
Д.О. Остапчук