Справа № 500/8004/13-ц
Провадження № 2/500/623/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого - судді Пащенко Т.П.

при секретарі - Топтигіної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ізмаїл
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Дельта банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»),
правонаступник ТОВ «КБ «Дельта»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Свої вимоги
мотивує тим, що 24.04.2008 року між ТОВ «КБ
«Дельта» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 006-15095-240408 (далі -
Договір) на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки зі встановленим банком лімітом
кредитної лінії у розмірі 3 000,00 грн.
Позивач умови Договору виконав в
повному обсязі, проте відповідач
платежі належним чином не виконувала, у
зв'язку з чим станом на 25.12.2012 року за
нею виникла заборгованість за кредитом
у загальній сумі 2 310 грн., яка до
теперішнього часу не погашена. У
зв'язку з зазначеним позивач просить
стягнути на його користь з відповідача
заборгованість по кредитному договору
на загальну суму 2 310 грн. та судовий
збір у розмірі 229,40 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином про час та місце
розгляду справи, надав суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримує, просить їх
задовольнити, не заперечує щодо
заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, про
причини неявки суду не повідомила,
надала 18.02.2014 року заперечення на
позовну заяву, в якій вказує, що з
позовними вимогами вона не згодна,
вважає їх безпідставними та такими, що
не підлягають задоволенню, мотивуючи
свою позицію тим, що вона повинна була
сплачувати щомісячно 105 грн. - тіло
кредиту, та після спливу місяця
користування кредитом 105 грн. - плата за
обслуговування кредитного ліміту.
29.04.2008 року з банківського рахунку
знято 3 000 грн., 30.04.2008 року позивачем
здійснено нарахування за користування
санкціонованими витратами в розмірі 105
грн., тобто банк неправомірно нарахував
105 грн. за один день користування
кредитом. 13.05.2008 року відповідач
вносить на картковий рахунок 500 грн.,
30.05.2008 року знову здійснено нарахування
за користування санкціонованими
витратами в розмірі 105 грн. Виходячи з
умов договору вона могла сплачувати
кредитні кошти протягом 29 місяців.
Заборгованість по простроченим
платежам могла виникнути лише в разі
несплати частки обов'язкового
погашення тіла кредиту в розмірі 105 грн.
Відповідач сплатила 13.05.2008 року 500 грн.,
із них виплатила обов'язкову частку
тіла кредиту за травень, червень,
липень 2008 року, 80 грн. за серпень та 105
грн. сплаченої наперед плати за
обслуговування кредитного ліміту. За
умовами договору нарахування за
обслуговування кредитного ліміту
здійснюється за користуванням
кредитом протягом місяця в останній
робочий день місяця та у разі наявності
використаного кредиту на день
нарахування і повинні сплачуватись у
наступному періоді після нарахування.
Місячний термін користування кредитом
спливає 30.05.2008 року. Наступний платіж
здійснюється 17.06.2008 року у розмірі 210
грн., тобто 105 грн. - тіло кредиту за
серпень-вересень та 105 грн. попередньої
оплати за обслуговування кредитного
ліміту. Надалі в такому ж розмірі
здійснюються платежі щомісячно. Станом
на 21.01.2009 року відповідачка сплачує 210
грн. із них 105 грн. - тіло кредиту за
березень-квітень 2009 року та 105 грн.
попередньої плати за обслуговування
кредитного ліміту. Отже, станом на
21.01.2009 року заборгованості по кредиту
не було і тому розрахунок пені в
розмірі 50 грн. за прострочену
заборгованість на вказану дату є
неправомірним. Надалі відповідачкою
здійснюється внесення на картковий
рахунок по 210 грн. щомісячно по 25.11.2009
року. Всього станом на 25.11.2009 року
відповідачкою сплачено 2 390 грн. - тіло
кредиту (500 грн. + 105 * 18 міс.), залишок по
кредиту становить 610 грн. В період з
15.12.2009 року по 16.09.2010 року відповідачка
сплачує відповідно до СМС повідомлень
банку в розмірі по 105 грн. щомісячно та 5
грн. тіло кредиту. Тіло кредиту
сплачено в розмірі 2 390 грн. + 5 грн. = 2 395
грн. 10.11.2010 року сплачено 260 грн. - із них
105 грн. прострочена заборгованість по
платі за обслуговування кредитного
ліміту, 50 грн. пені та 105 грн. поточної
оплати за обслуговування кредитної
ліміту. Банк знову не враховує, що
оплата за обслуговування карткового
рахунку вже здійснена наперед та
безпідставно нараховує пеню в розмірі
50 грн. 13.12.2010 року відповідач сплатила 210
грн. із них 105 грн. тіло кредиту на 105 грн.
поточної оплати за обслуговування
кредитного ліміту. Тіло сплачено в
розмірі 2 395 грн. + 105 грн. = 2 500 грн. 17.01.2011
року відповідач сплатила 360 грн. (255 грн.
- тіло кредиту, 105 грн. - поточна оплата
за обслуговування поточного ліміту).
Тіло кредиту сплачено в розмірі 2 755
грн., залишок становив 245 грн. 03.02.2011 року
відповідач внесла ще 400 грн., згідно
роз'яснень наданих представником банку
( 245 грн. - тіло кредиту, 105 грн. - поточна
оплата за обслуговування кредитного
ліміту), переплата на цей час становила
суму 50 грн., яку відповідач внесла та
10.03.2011 року ще 105 грн. Станом на 10.03.2011
року на рахунку повинен бути
позитивний рахунок на суму 155 грн.
Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 просить
відмовити ПАТ «Дельта Банк» у позовних
вимогах повністю.

Представник відповідачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнала, посилаючись на
обставини, викладені в запереченнях на
позовну заяву. Просила відмовити ПАТ
«Дельта Банк» у позовних вимогах
повністю, оскільки ще станом на лютий
2011 року заборгованість за кредитним
договором відсутня.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представника відповідачки, суд прийшов
до висновку, що у задоволенні позову
необхідно відмовити.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматись від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Зобов'язання
виникають з підстав, встановлених ст. 11
цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що
24.04.2008 року між ТОВ «КБ «Дельта»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 006-15095-240408 (а.с.5-6).

Відповідно до п.1.2. Договору банк
відкриває відповідачеві (за Договором -
Держатель) картковий рахунок №НОМЕР_1 в
національній валюті України - гривні,
надалі за текстом - Рахунок, випускає та
надає Держателю платіжну картку,
надалі за текстом - Картку, а також
ПІН-код до картки.

Згідно п.1.3. Договору Банк відкриває
Держателю відновлювальної відкличної
Кредитної лінії на загальну суму 30 000,00
грн. та на день укладання цього
Договору встановлює ліміт Кредитної
лінії на Рахунку в сумі 3 000,00 грн. Ліміт
Кредитної лінії розраховується банком
самостійно.

Відповідно до п.2.3 Договору Держатель
сплачує банку проценти за користування
кредитною лінією та/або Овердрафтом за
ставками, які зазначені в Тарифах, а
саме, 0,00001 % річних (а.с. 7).

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України,
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Як вбачається з п. 3.6 умов договору та
тарифів на обслуговування платіжних
карток Visa Classic тарифний пакет «Швидкі
гроші», які є додатком до договору,
Держатель зобов'язаний щомісяця в
строки, визначені правилами,
здійснювати погашення заборгованості
у вигляді Обов'язкового мінімального
платежу, що складається із частки
обов'язкового погашення тіла кредиту,
нарахованих процентів за кредит (тариф
1.1.1.), плати за обслуговування (тариф 1.2
та 1.3), овердрафту, процентів за
овердрафт (тариф 1.1.3), плати за
прострочення заборгованості (тариф 3.1)
та суми заборгованості минулих
періодів.

Тобто частка обов'язкового погашення
тіла кредиту складає 3,5% від суми
кредитного ліміту за наявності
використаних коштів станом на день
розрахунку, але не більше ніж сума
використаних коштів (3000 грн. * 3,5%) 105 грн.
Процент за користування кредитом 0,00001%
фактично не розраховувався.

При цьому плата за обслуговування
кредитного ліміту (п 1.3 тарифу) 3,5% в
місяць, тобто 105 грн. (3000 грн. * 3,5 %), у разі
наявності заборгованості за рахунком
нараховується щомісячно, в останній
робочий день поточного місяця. Плата
нараховується від суми кредитного
ліміту та у разі наявності
використаного кредиту, станом на день
нарахування.(а.с. 7)

Згідно розрахунку ціни позову а.с. 12
станом на 01.03.2011 року наявна
заборгованість за тілом кредиту 105 грн.,
заборгованість за процентами, плати за
обслуговування кредитного ліміту,
пенею відсутня.

10.03.2011 року ОСОБА_1 сплатила 105 грн. Отже,
в останній робочий день місяця була
відсутня заборгованість за рахунком,
тому нарахування плати за
обслуговування кредитного ліміту та
зарахування цих грошових коштів як
плати за обслуговування кредитного
ліміту є неправомірним.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що станом на 10.03.2011 року заборгованість
ОСОБА_1 за кредитним договором №
006-15095-240408 від 24.04.2008 року відсутня,
оскільки відповідач виконала
зобов'язання за кредитним договором в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає, що у
задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором слід відмовити
у повному обсязі.

Вирішуючи питання про судові витрати,
суд керується правилами ст. 88 ЦПК
України. Як вбачається з матеріалів
справи ПАТ «Дельта Банк» при зверненні
до суду сплатив судовий збір, однак у
зв`язку з відмовою в задоволенні його
позовних вимог, суд не має підстав для
стягнення судових витрат з ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218, 219
ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 599, 1054, 1056-1 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Т.П.Пащенко