АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/3883/14
Головуючий 1-ої інстанції -
Справа: № 641/311/14-ц
Доповідач - Тичкова О.Ю.
Категорія: договір іпотеки
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого -
судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії -
Швецової Л.А., Бровченко І.О.

при секретарі -
Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3,
який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення
Комінтернівського районного суду
міста Харкова від 16 квітня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права
наступного іпотекодержателя та за
об'єднаним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
третя особа - ОСОБА_4, про визнання
іпотеки припиненою, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року представник позивача
звернувся до суду з дійсним позовом.
Просив визнати за ОСОБА_4 право
наступного, після ОСОБА_6,
іпотекодержателя на предмет іпотеки -
квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування посилався на те, що 26
листопада 2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6
було укладено договір позики, за яким
ОСОБА_5 отримала валютні цінності на
суму 20 400 доларів США, що зобов'язалася
повернути частинами (з розстроченням),
але не пізніше 26 листопада 2009 року. В
якості забезпечення виконання умов
зазначеного зобов'язання цього ж дня
між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено
договір поруки, а 26 листопада 2008 року
між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - договір іпотеки
квартири АДРЕСА_1

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_5 своїх
зобов'язань перед ОСОБА_6, ОСОБА_4 03
липня 2009 року виконала зобов'язання за
договором поруки і виплатила кредитору
борг за договором позики в повному
обсязі - сплативши еквівалент 20 400
доларів США у гривні і штрафні санкції
за весь строк прострочення виконання
зобов'язання в розмірі 915 000 грн. 00 коп. з
розрахунку 5 000 грн. за кожний день
прострочення (загалом сплативши 1 070 823
грн. 36 коп.). На підтвердження факту
такого виконання між кредитором і
поручителем було складено акт
приймання-передачі грошових коштів від
03 липня 2009 року.

В супереч вимог закону, ОСОБА_5
добровільно ОСОБА_4 вищезазначені
грошові кошти не повернула, що змусило
останню звернутися до суду. Рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 05 вересня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 листопада 2013
року, з ОСОБА_5 було стягнуто на користь
ОСОБА_4 450 000 грн. 00 коп. та судові витрати
в розмірі 4 939 грн. 00 коп. за договором
позики.

Оскільки до позивачки перейшли всі
права кредитора від ОСОБА_6 за
договором позики, вона вважає, що до неї
перейшли і права іпотекодержателя за
договором іпотеки від 26 листопада 2008
року.

У грудні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з позовом про визнання припиненим
Договору іпотеки квартири АДРЕСА_1,
посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_7 за р.№ 4129,
та про виключення з Державного реєстру
заборон відчуження нерухомого майна
запис про обтяження (заборона на
нерухоме майно) вказаної квартири.

В обґрунтування цього позову позивачка
ОСОБА_5 посилалась на те, що оскільки
рішенням апеляційного суду
Харківської області від 05 вересня 2013
року з неї вже було стягнуто грошові
кошти за невиконання зобов'язань за
договором поруки, основне зобов'язання
є виконаним. А отже, договір іпотеки має
бути визнаний припиненим.

Ухвалою Комінтернівського суду м.
Харкова від 19 березня 2014 року вказаний
позов було об'єднано в одне провадження
з позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа
ОСОБА_4 про визнання іпотеки
припиненою, виключення з Державного
реєстру заборон відчуження нерухомого
майна запису про обтяження (заборона на
нерухоме майно) квартири № 115.

Рішенням Комінтернівського районного
суду міста Харкова від 16 квітня 2014 року
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
було відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_5
- задоволено. Визнано припиненим
договір іпотеки квартири АДРЕСА_1,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 за № 4129. Виключено з
Державного реєстру заборон відчуження
нерухомого майна запис про обтяження
(заборона на нерухоме майно) вказаної
квартири від 26.11.2008 року № 8232316.

Не погодившись із вказаним рішенням,
представником ОСОБА_4 подана
апеляційна скарга, у якій він просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким позовні вимоги ОСОБА_4
задовольнити в повному обсязі, у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 -
відмовити. В обгрунтування посилається
на незаконність та необгрунтованість
рішення суду першої інстанції, не повне
встановлення судом всіх обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, невідповідність
висновків суду дійсним обставинам
справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення представників ОСОБА_4
та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи
та обговоривши наведені в скарзі
доводи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду - зміні з наступних
підстав.

Як встановлено судом та не
заперечується сторонами за договором
позики від 26 листопада 2008 року ОСОБА_5
повинна була повернути ОСОБА_6 грошові
кошти у розмірі 20 400 доларів США у строк
до 26 листопада 2009 року, проте
зазначеного обов'язку належним чином
не виконала (а.с. 7). Це стало підставою
для виконання зазначеного обов'язку з
боку поручителя, ОСОБА_4, відповідно до
умов договору поруки від 26 листопада 2008
року (а.с. 8-10).

Крім договору поруки, виконання
зобов'язання за договором позики від 26
листопада 2008 року було забезпечено
укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_5
договором іпотеки від 26 листопада 2008
року, за умовами якого остання передала
в іпотеку належну їй на праві власності
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с 5-7
справи №614/14084/13-ц).

Факт виконання ОСОБА_4 свого обов'язку
за договором поруки підтверджується
даними акту приймання - передачі
грошових коштів від 03 липня 2009 року (а.с.
11) та встановлений рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 05 вересня 2013 року (а.с. 16-18).

Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України до
поручителя, який виконав зобов'язання
забезпечене порукою, переходять усі
права кредитора у цьому зобов'язанні, в
тому числі і ті, що забезпечували його
виконання.

Правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.
Правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні, яке виникло на підставі
правочину, що підлягає державній
реєстрації, має бути зареєстрований в
порядку, встановленому для реєстрації
цього правочину, якщо інше не
встановлено законом ( ст.513 ЦК України).
Зазначені вимоги закону
застосовуються як до основного, так і
до додаткового зобов'язання.

Договір позики та договір іпотеки від 26
листопада 2008 року були укладено у
письмовій нотаріально посвідченій
формі ( а.с. 5-7). Саме в такій формі ОСОБА_6
та ОСОБА_4 повинні були укладати
договір про заміну кредитора у
зобов'язанні за договором позики та про
заміну іпотекодержателя ( відступлення
прав за іпотечним договором) в порядку
визначеному ст. 24 Закону України N 898-IV
від 05 червня 2003 року «Про іпотеку»
(надалі Закон).

Проте зазначені вимоги закону ОСОБА_6
та ОСОБА_4 виконані не були. Факт
виконання поручителем ОСОБА_4
зобов'язання ОСОБА_5 за договором
позики підтверджується актом
приймання - передачі грошових коштів
від 03.07.2009 року складеним в простій
письмовій формі( а.с. 11)

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи. Якщо предметом
застави є нерухоме майно, договір
застави підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації (
ч.ч. 1,2 ст.577 ЦК України).

Ч.ч. 1,3 ст. 24 Закону передбачають, що
відступлення прав за іпотечним
договором здійснюється без
необхідності отримання згоди
іпотекодавця, якщо інше не встановлено
іпотечним договором, і за умови, що
одночасно здійснюється відступлення
права вимоги за основним зобов'язанням.
Якщо не буде доведено інше,
відступлення прав за іпотечним
договором свідчить про відступлення
права вимоги за основним зобов'язанням.

Правочин про відступлення прав за
іпотечним договором підлягає
нотаріальному посвідченню. Відомості
про таке відступлення підлягають
державній реєстрації у встановленому
законодавством порядку.

Згідно п.3 ч.1 ст.512 ЦК України виконання
обов'язку боржника ОСОБА_5 поручителем
ОСОБА_4 могло бути підставою для
заміни кредитора ОСОБА_6 на кредитора
ОСОБА_4 у зобов'язанні за договором
позики від 26 листопада 2008 року.

Відповідно ст. 13 Закону наступна
іпотека це передання в іпотеку
нерухомого майна, яке вже є предметом
іпотеки за попереднім іпотечним
договором. Таким чином, предмет іпотеки
може бути переданий іпотекодавцем в
наступну іпотеку за згодою попередніх
іпотекодержателів, якщо інше не
встановлено попереднім іпотечним
договором.

Відповідно до ч. 1 ст.3 ЦПК, ст.16 ЦК
захисту кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
особистих немайнових або майнових прав
та інтересів.

Доказів того, що ОСОБА_4 уклала або була
позбавлена можливості укласти з ОСОБА_6
договір відступлення прав за
іпотечним договором у встановленій
законом формі і тому набула прав
іпотекодержателя, остання суду не
надала.

Викладена ОСОБА_6 згода на перехід до
ОСОБА_4 всіх прав кредитора у
зобов'язанні за договором позики та
прав іпотекодежателя за іпотечним
договором встановленій законом формі
не відповідає (а.с. 30, 123) і тому не може
вважатися належним доказом переходу
до ОСОБА_4 прав іпотекодержателя за
договором.

За таких обставин судова колегія
вважає, що суд правильно встановив
характер спірних правовідносин та
обґрунтовано застосував до них вимоги
ст. 24 Закону, а не вимоги ст. 13 цього ж
Закону.

Висновок суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову ОСОБА_4 про визнання права
наступного іпотекодержателя
відповідає встановленим судом
обставинам у справі та вимогам закону.

Оскільки в супереч вимог Закону між
сторонами не було укладено правочину
про заміну кредитора у зобов'язанні за
договором позики у письмовій
нотаріально посвідченій формі, судова
колегія вважає, що така заміна не
відбулася. Рішення апеляційного суду
Харківської області від 05 вересня 2013
року висновків про перехід до ОСОБА_4
прав за цим договором не містить і
ухвалено на підставі загальних норм
Цивільного кодексу України, що
встановлюють наслідки виконання
зобов'язання замість боржника іншою
особою.

За таких обставин судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
припинення зобов'язання за договором
позики укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_5
належним виконанням, що відповідно до
п. 1 ч. 1 ст.17 Закону є підставою для
припинення договору іпотеки.
Відповідно до ст.ст. 526,599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням
проведеним належним чином.

Разом з тим, задовольняючи позов ОСОБА_5
суд виключив з Державного реєстру
заборон відчуження нерухомого майна
запису про обтяження ( заборона на
нерухоме майно) квартири АДРЕСА_1 від
26.11.2008 року № 8232316.

Колегія суддів не може погодитись із
таким висновком суду оскільки
виключення майна із вказаного реєстру
здійснюється виключно Державним
реєстратором на підставі рішення суду
відповідно до вимог ст. 26 Закону
України № 1952-IV від 01 липня 2014 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», і суд не
може вирішувати питання, що
відносяться до компетенції Державного
реєстратора.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 Цивільного
процесуального кодексу України,
підставою для зміни рішення суду
першої інстанції є порушення судом
норм матеріального права.

Керуючись ст.26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст.
303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п. 4 ч.1 ст. 309, ст. ст. 313,
316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4, - задовольнити
частково.

Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 16 квітня 2014 -
змінити, скасувавши в частині
задоволення позову ОСОБА_5 про
виключення з державного реєстру
заборон відчуження нерухомого майна
запису про обтяження ( заборона на
нерухоме майно) квартири АДРЕСА_1 від
26.11.2008 року № 8232316.

В задоволенні позову ОСОБА_5 в цій
частині - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: