Справа № 335/3194/14-ц 4-с/335/28/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевській районний суд м.
Запоріжжя в складі: головуючого судді
Воробйова А.В., при секретарі Зубович
А.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця
Орджонікідзевський відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Стратій
О.С., зацікавлена особа ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на
дії державного виконавця
Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Стратій О.С..

В скарзі заявник просить визнати дії
державного виконавця 13.12.2013 року
протиправними, визнати недійсними та
скасувати як незаконні: постанову про
відкриття виконавчого провадження про
виселення ОСОБА_1 та вселення ОСОБА_4 по
оскарженому заочному рішенню; вимогу
від 13.12.2013 року про виселення 27.12.2013 року
ОСОБА_1; постанову від 13.12.2013 року про
накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі 340
грн..

Скарга мотивована тим, що він не
одержував від Орджонікідзевського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції постанови про відкриття
виконавчого провадження. Не отримував
вимог про зобов'язання вчинити певні
дії, крім вимоги від 13.12.2014 року, яка не
відповідає вимогам Закону, яким
передбачено не менше 15 днів на
добровільне виселення. Оскільки інших
вимог від державного виконавця він не
отримав є незаконної і постанова про
накладення на нього штрафу.

Ухвалою суду від 26.05.2014 року
провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії
державного виконавця
Орджонікідзевський відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Стратій
О.С. в частині оскарження постанови
державного виконавця від 13.12.2013 року
про накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі
340 грн. - закрито.

В судове засідання призначене на 21.05.2014
року, 26.05.2014 року заявник ОСОБА_1 не
з'явився. Поважних причин не явки суду
не повідомив. Про час та місце розгляду
скарги повідомлявся у встановленому
законом порядку.

За таких обставин, суд вважає в діях
заявника зловживання процесуальними
правами та порушення вимог ч.3 ст.27 ЦПК
України, згідно якої особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обв'язки.

Виходячи з викладеного, суд вважає
можливим розглянути скаргу у
відсутність заявника, на підставі
наявних у матеріалах справи доказів.

Представник Орджонікідзевського ВДВС
ЗМУ в судове засідання не з'явився. Суду
надав письмові заперечення на скаргу
та заяву про розгляд скарги за його
відсутністю.

Зацікавлена особа ОСОБА_4 в судове
засіданні не з'явилася. Суду надала
заяву про розгляд скарги за її
відсутністю.

Перевіривши обставини справи і вимоги
заявника суд вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 384 ЦПК України, скаргу
може бути подано до суду безпосередньо
або після оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Судом встановлено, що ухвалою
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 28.10.2013 року за заявою
ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 про
повторне виселення, повторно виселено
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 із квартири за адресою
АДРЕСА_1. Ухвала набрала законної сили
04.11.2013 року.

11.11.2013 року на адресу виконавчої служби
надійшла заява стягувача ОСОБА_4 разом
з вказаною ухвалою суду про повторне
виселення.

Постановою державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції серія ВП
№25958545 від 18.11.2013 року, на підставі
вищезазначеного ухвали суду від 28.10.2013
року поновлено виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-1 виданого 10.08.2010 року
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя про виселення ОСОБА_6 і
ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1.

Цією ж постановою запропоновано ОСОБА_1
ухвалу суду виконати самостійно у
строк до 02.12.2013 року.

Згідно реєстру на відправлення
рекомендованої кореспонденції,
постанову про поновлення виконавчого
провадження відправлено ОСОБА_1 19.11.2013
року.

Станом на 02.12.2013 року ухвалу суду
боржник не виконав, про що державним
виконавцем складено відповідний акт
№64/8 від 02.12.2013 року.

Також 02.12.2013 року державним виконавцем
в адресу ОСОБА_1, у відповідності до
ст.ст.2,5,11 Закону України „Про
виконавче провадження" направлено
вимогу якою зобов'язано заявника бути
присутнім 13.12.2013 року 0 10-00 годині при
проведенні виконавчих дій та
попереджено, щ за невиконання законних
вимог державного виконавця
громадянами чи посадовими особами,
згідно ст.ст.89,90 Закону України „Про
виконавче провадження" накладається
штраф від десяти до тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян". Направлення вимоги боржнику
підтверджується реєстром на
відправлення рекомендованої
кореспонденції від 04.12.2013 року.

13.12.2013 року державним виконавцем
складено акт про перенесення
виконавчих дій у зв'язку з
перешкоджанням боржником у їх
проведенні та в адресу боржника
направлено вимогу якою зобов'язано
заявника бути присутнім 27.12.2013 року о
10-00 годині при проведенні виконавчих
дій

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає
умови і порядок виконання рішень судів,
що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, є Закон України "Про виконавче
провадження" від 21.04.99 № 606-XIV з
наступними змінами (далі Закон).

Згідно з ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення, зазначеного в ст. 3 цього
Закону, за заявою прокурора у випадку
представництва інтересів громадянина
або держави в суді, в інших
передбачених законом випадках.

Згідно ч.11 ст.79 Закону України „Про
виконавче провадження" у разі якщо
особа самостійно вселилася у
приміщення, з якого вона була примусово
виселена, повторне її виселення може
бути здійснено державним виконавцем на
підставі ухвали суду, який прийняв
рішення про виселення. Виконавче
провадження в такому разі підлягає
поновленню за постановою державного
виконавця.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 78 Закону
України „Про виконавче провадження" У
разі невиконання боржником рішення
самостійно державний виконавець
виконує його примусово. Державний
виконавець зобов'язаний письмово
повідомити боржника про день і час
примусового виселення. Боржник
вважається повідомленим про примусове
виселення, якщо повідомлення
надіслано йому за адресою, за якою має
здійснюватися виселення, чи за іншою
адресою, достовірно встановленою
державним виконавцем. Відсутність
боржника, повідомленого про день і
час виселення, під час виконання
рішення не є перешкодою для виконання
рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що оспорювані
заявником дії державного виконавця
відповідають вимогам Закону України
„Про виконавче провадження".

За таких обставин, суд вважає, що доводи
заявника є необґрунтованими, а тому
скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 378, 383, 387 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця
Орджонікідзевський відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Стратій
О.С. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
А.В.
Воробйов