Справа № 190/885/14-ц
Провадження 2/190/428/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 червня 2014 року
м. П'ятихатки

П'ятихатський районний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді Резніченка
М.С.,

за участю секретаря

судового засідання Москалець
А.В.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

02.06.2014 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, в якому просить стягнути з
відповідача на його користь 12947,94 грн.
заборгованості за кредитним договором
від 13.07.2005 р. та понесені судові витрати,
посилаючись на те, що ОСОБА_2, отримавши
кредитні кошти у сумі 3000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Свої зобов'язання
перед Банком не виконав,
заборгованість не відшкодував.

Позивач про місце і час розгляду
справи повідомлений належним чином, в
судове засідання свого представника не
направив. Представник позивача подав
письмову заяву про розгляд справи за
його відсутності, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов не визнав, від пояснень
відмовився.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов
не визнала і пояснила, що дійсно 13.07.2005
р. її чоловік взяв кредитні кошти в
Банку, які необхідні були на лікування,
навчання дочки та на вирішення інших
сімейних проблем. Деякий час вони
сплачували заборгованість, але пізніше
вона стала інвалідом ІІ групи, отримує
пенсію у розмірі 1049 грн. на місяць, а
чоловік працює в ТОВ «Надія-плюс», де
його середній заробіток складає 1474,95
грн., приватизованої землі не мають,
тому через фінансову неспроможність не
могли сплачувати заборгованість.
Приблизно у 2008 р. зверталися в Банк з
метою домовитися про списання боргу,
але Банк на зустріч не пішов. Вважали,
що по теперішній час Банк претензій не
має, оскільки раніше до суду не
звертався. З заборгованістю по тілу
кредиту вона погоджується, однак
вважає, що суму заборгованості по
процентах за користування кредитними
коштами Банк не повинен був
нараховувати, як і штрафи.

Заслухавши відповідача і його
представника, дослідивши наявні у
справі докази суд дійшов висновку про
задоволення позову з наступних
підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 13
липня 2005 р. відповідно до укладеного з
позивачем кредитного договору у
вигляді заяви позичальника, Умов
надання банківських послуг та Правил
користування кредитом Банк надав
ОСОБА_2 кредит у розмірі 3000,00 гривень у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. ОСОБА_2 відповідно до
Умов і Правил надання кредиту взяв на
себе зобов'язання погашати
заборгованість по Кредиту, сплачувати
суму процентів, нарахованих за
користування кредитом, всю суму
нарахованої у разі порушення строків
сплати заборгованості пені. При цьому,
пунктом 5.4 Умов сторони визначили строк
погашення процентів по кредиту -
щомісячно за попередній місяць, строк
погашення кредиту - в повному об'ємі, не
пізніше останнього дня місяця,
вказаного на платіжній картці (а.с. 6-12).

Відповідно до розрахунку
заборгованості по кредиту (а.с. 5) станом
на 06.05.2014 р. ОСОБА_2 заборгував Банку
12947,94 грн., у тому числі: 1715,05 грн. -
заборгованість по кредиту, 10140,13 грн. -
заборгованість по відсотках за
користування кредитом, а також штрафи:
500 грн. (фіксована частина) і 592,76 грн.
(процентна складова).

Відповідно до ст.. 526, 527 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

У відповідністю зі ст. 611 цього ж
Кодексу у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ст.. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання і на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням розміру процентів,
встановленого договором, від
простроченої суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 1 ст. 1050 цього
ж Кодексу за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач свої зобов'язання по
кредитному договору виконав повністю,
а відповідач умови кредитного договору
не виконав.

Посилання представника відповідача на
те, що сума заборгованості по процентах
за користування кредитними коштами
значно завищена є хибними, оскільки з
умовами і правилами надання
банківських послуг ОСОБА_2 був
ознайомлений і цю обставину він
підтвердив та не оспорює у суді. Права
Банку в частині проведення зміни
тарифів, а також інших умов
обслуговування рахунків, порядок
нарахування і оплати відсотків та
погашення боргових зобов'язань
визначені 5 розділом (п. 5.5.1) Умов і
Правил, яким також визначено, що за
несвоєчасне виконання боргових
зобов'язань (користування простроченим
кредитом і Овердрафтом) Утримувач
кредитних коштів сплачує проценти по
підвищеній процентній ставці або
додаткову комісію, розміри яких
визначаються тарифами.

Суд також звертає увагу на те, що до
вказаних правовідносин неможна
застосувати строки позовної давності,
на чому наполягає представник
відповідача, оскільки п. 9.3 Умов
передбачено, що картрахунки відкриті
на невизначений строк, за виключенням
настання умов, викладених в п.п. 9.6, 9.7
Умов. Крім того, в п. 9.12 вказано, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку ні одна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично лонгується на той же строк,
тобто договір діє до моменту належного
виконання сторонами зобов'язань.

Крім того, у відповідності до ст.. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати (а.с. 1).

На підставі ст.ст. 526, 527, 554, 611, 625, ч. 2 ст.
1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» (р/р 3111, МФО 305299,
) 12947 (дванадцять тисяч
дев'ятсот сорок сім) гривень 94 копійки в
рахунок відшкодування заборгованості
за кредитним договором, яка
складається з 1715 гривень 05 копійок
заборгованості по кредиту, 10140 гривень
13 копійок заборгованості по відсотках
за користування кредитом, штрафів: 500
гривень (фіксована частина) і 592 гривні
76 копійок (процентна складова), а також
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок
сплаченого судового збору на р/р
0001, МФО 305299, .

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя