Справа № 1323/5992/12
Головуючий у 1 інстанції: Гулкевича О.В.
Провадження № 22-ц/783/1430/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
представника ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» - Мельника А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 31 травня
2013 року в справі за позовом ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 в
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Львівської обласної дирекції ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 453 695 доларів США 17 центів, з
яких заборгованість за кредитом - 321 096
доларів США 41 цент; заборгованість зі
сплати відсотків - 83 012 доларів США 49
центів; пеня - 49586 доларів США 27 центів, а
також 3519,02 грн. судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 В
апеляційній скарзі стверджує про
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, недоведеність обставин.
Зазначає, що судом стягнуто суму
заборгованості в іноземній валюті.
Вважає, що наданий позивачем
розрахунок не є первинним документом, а
тому не може підтверджувати наявність
чи відсутність заборгованості за
кредитом, а також сплачені кошти за
кредитом. Наголошує на тому, що
позивачем пропущено строк позовної
давності щодо стягнення пені за
прострочку кредиту та відсотків,
оскільки такі розраховані з 13.08.2010 року,
та в доларах США. Вважає
необґрунтованою відмову у задоволені
клопотання про призначення судової
фінансово-кредитної експертизи.
Посилається на те, що сума кредиту
видавалася в два етапи, а саме 30.08.2007
року - 200 000 доларів США, а 31.08.2007 року - 70
000 доларів США, а тому розрахунок не
відповідає дійсній сумі
заборгованості. Стверджує, що з
розрахунку неможливо встановити, на
які рахунки позичальником
спрямовувались кредитні кошти, які
поступали на погашення заборгованості.
Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в позові
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
підтримання апеляційної скарги ОСОБА_6,
що аналогічні її доводам, пояснення
представника ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» - Мельника А.В. про заперечення
доводів апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак вказаним вимогам рішення суду
першої інстанції відповідає не в
повній мірі у зв»язку з наступним.

Матеріалами справи встановлені та
сторонами визнаються наступні
обставини.

29 серпня 2007 року ВАТ «Райфайзен Бан
Авашль» (кредитор), правонаступником
якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та
ОСОБА_2 (позичальник) уклали
генеральний кредитний договір №107,
відповідно до якого кредитор надає
позичальнику кредит на умовах,
визначених в додаткових договорах, у
сумі, що не перевищує 395 000 доларів США,
зі сплатою 12 % річних, термін
користування кредитом до 28 серпня 2017
року. (а.с.27-зворот-29)

29 серпня 2007 року сторони по справі
уклали кредитний договір №010/08-3/3138/в,
відповідно до якого в межах
генерального кредитного договору
надається кредит в сумі 395000 доларів США
двома траншами - 270000 доларів США та 125000
доларів США, а також додатки №1 та №2 до
цього договору, (а.с.8-14, 15, 16)

2 червня 2009 року сторони по справі
уклали додатковий договір №1 до
кредитного договору та додатковий
договір №1 до генерального договору
щодо предмета іпотеки, (а.с.17, 30)

21.01.2010 року, 21.05.2010 року, 25.05.2010 року
сторони по справі з метою зменшення
фінансового навантаження на
позичальника уклали відповідно
додаткові угоди №2, №3, та №4. (а.с.18, 21,
24-зворот)

Згідно з ст.526 ЦК України зобов"язання
має виконуватись належним чином.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов"язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов»язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно з ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов»язання.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції обгрунтовано виходив з того,
що позичальник порушив умови
кредитного договору щодо строків
платежів відповідно до умов договору,
договором передбачено право банку
вимоги дострокового повернення
кредиту при порушенні строків платежів
за договором, в зв»язку з чим
підставною є вимога кредитора про
дострокове повернення кредиту,
процентів та сплату пені.

Висновок суду першої інстанції в цій
частині відповідає обставинам справи
та доказам, що містяться в матеріалах
справи.

Так, згідно з розрахунком
заборгованості по кредиту така разом з
пенею станом на 3.10.2012 року складає 453 695
доларів США 17 центів, з яких пеня за
несплату кредитних коштів - 34751, 85
доларів США, пеня за несплату відсотків
- 14834, 42 долари США, заборгованість за
кредитом - 321096, 41 доларів США,
заборгованість по відсотках - 83012, 49
доларів США, а загальна сума
заборгованості в гривневому
еквіваленті - 3626385, 47 грн. (а.с.6-7)

Посилання апелянта що наданий
позивачем розрахунок не є первинним
документом, а тому не може
підтверджувати наявність чи
відсутність заборгованості за
кредитом, сплачені кошти за кредитом, а
також, що сума кредиту видавалася в два
етапи, а саме 30.08.2007 року - 200 000 доларів
США, а 31.08.2007 року - 70 000 доларів США, і з
розрахунку неможливо встановити, на
які рахунки позичальником
спрямовувались кредитні кошти, які
поступали на погашення заборгованості,
а тому розрахунок не відповідає
дійсній сумі заборгованості, колегією
суддів не приймається до уваги у
зв»язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що
апелянтом не подано власний розрахунок
погашення кредиту та наявної
заборгованості, як і не подано жодного
первинного документа щодо сплати
заборгованості по кредиту. Разом з тим,
з розрахунку заборгованості, поданого
позивачем, видно, що останнім враховано
суми погашеного кредиту, процентів, а
також надання кредиту в два етапи - на
суму 270000 доларів США та 125000 доларів США.
(а.с.6)

Крім того, порядок погашення
заборгованості сторонами визначено в
п.1.5.1.3 договору (а.с.9-зворот), відповідно
до якого в першу чергу погашається
заборгованість за процентами, після
чого сплачуються комісії, в другу чергу
- сума заборгованості за кредитом, в
третю - за штрафними санкціями.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що параметри
нарахування заборгованості за
кредитом позивача відповідають умовам
кредитного договору, а відтак
посилання апелянта на невірність
розрахунку, є безпідставним.

Твердження апелянта про
безпідставність відмови у призначенні
фінансово-кредитної експертизи не може
прийматись до уваги, оскільки вказане
питання не підлягало вирішенню при
розгляді заяви про перегляд заочного
рішення, а в апеляційній скарзі
апелянтом таке клопотання не
ставилось. (а.с.212)

Однак колегія суддів не погоджується з
висновком суду про стягнення пені за
порушення виконання зобов»язань в
валюті США за період, що перевищує
строк позовної давності у зв»язку з
наступним.

Пунктом 1.11.1 та пунктом 1.11.1.1 частини
другої кредитного договору (а.с.10)
платежі для повернення суми кредиту та
сплати процентів повинні
здійснюватись у валюті кредиту, а інші
платежі розраховуються у валюті
кредиту та підлягають сплаті у валюті
України.

Згідно з п.1 ч.2 ст.257 ЦК України позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до ч.4 ст.267 сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Відповідачкою по справі в запереченні
на позов, поданому до ухвалення рішення
заявлено про застосування позовної
давності. (а.с.68)

А відтак, колегія суддів вважає, що
всупереч положенням кредитного
договору та положенням ЦК України
судом безпідставно взято до уваги
нарахування пені в валюті США та
стягнуто таку за межами строку
позовної давності.

В зв»язку з викладеним колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення суду в цій частині підлягає
зміні відповідно до такого розрахунку
в валюті України в межах річного
строку позовної давності.

Позов подано 17.10.2012 року (а.с.2).

Сума пені за несплату кредитних коштів
з 31.10.2011 року становить 29635,22 доларів
США, що в валюті України становить 236785,
40 грн. (29635,22х7,99=236785,40)

Сума пені за несплату процентів з 31.10.2011
року становить 9351,86 доларів США, що в
валюті України становить 74721,36 грн.
(9351,86х7,99=74721,36)

Керуючись п.3 ч.1 ст.307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 316
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Заочне в частині розміру сум, які
підлягають стягненню змінити та
стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Львівської обласної дирекції ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» (м.Львів,
вул..Матейка, 8, субкоррахунок №3901551 в АТ
«Райффайзен Банк Аваль», м.Київ, МФО
325570, ) заборгованість за
кредитом - 321096 (триста двадцять одну
тисячу дев»яносто шість) доларів США 41
(сорок один) цент, що еквівалентно 2565560
(два мільйони п»ятсот шістдесят п»ять
тисяч) грн. 31 (тридцять одна) коп.,
заборгованість по відсотках - 83012
(вісімдесят три тисячі дванадцять)
доларів США 49 (сорок дев»ять) центів, що
еквівалентно 663269 (шістсот шістдесят
три тисячі двісті шістдесят дев»ять)
грн.. 79 (сімдесят дев»ять) коп., пеню за
несплату кредитних коштів - 236785 (двісті
тридцять шість тисяч сімсот вісімдесят
п»ять) грн. 40 (сорок) коп., пеню за
несплату відсотків - 74721 (сімдесят одна
тисяча сімсот двадцять одну) грн. 36
(тридцять шість) коп. та 3519 (три тисячі
п»ятсот дев»ятнадцять) грн. 02 (дві) коп..

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.

Головуючий :
Павлишин О.Ф.

Судді:
Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.