Провадження № 2/333/1198/14
Справа № 333/1325/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
в складі:

головуючого судді:
Холод Р.С.,

при секретарі:
Вашато А.Б.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача ПАТ
«АЛЬФА-БАНК» - Цуканової М.В.,
представника третьої особи - органу
опіки і піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Комунарському району Петренко
Г.Ф., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 в інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
Публічного акціонерного товариства
«АЛЬФА-БАНК», треті особи: орган опіки і
піклування районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Комунарському району, приватний
нотаріус Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_7 про
визнання іпотечного договору
недійсним та виключення запису про
іпотеку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, діючи в інтересах
малолітнього ОСОБА_5 звернулась до суду
із позовом до ОСОБА_6, Публічного
акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК»,
треті особи: орган опіки і піклування
районної адміністрації Запорізької
міської ради по Комунарському району,
приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
посилаючись на те, що 15.04.2008 року між
позивачем та ПАТ «АЛЬФА-БАНК» було
укладено кредитний договір, згідно
умов якого вона отримала кредит у
вказаній банківській установі суму у
розмірі 34 000 доларів США та
зобов'язалась їх повернути у строк до
15.04.2023 року.

З метою забезпечення зобов'язань по
зазначеному кредитному договору між
відповідачами ОСОБА_6 та ПАТ
«АЛЬФА-БАНК» 15.04.2008 року був укладений
іпотечний договір, посвідчений
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
згідно умов якого, предметом іпотеки є
квартира за адресою: АДРЕСА_1, що
належить на праві приватної власності
ОСОБА_6

Разом із тим, на думку позивача,
укладений договір іпотеки необхідно
визнати недійсним, так як на 15.04.2008 року
у квартирі, що є предметом іпотеки, був
зареєстрований малолітній ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який, відповідно, мав
право користування зазначеною
квартирою. Проте, іпотекодавець до
укладення договору іпотеки не отримав
від органів опіки та піклування
відповідного дозволу, чим порушив
права малолітнього.

Враховуючи вимоги ст.12 Закону України
«Про основи соціального захисту
бездомних осіб і безпритульних дітей»,
ст.17 Закону України «Про охорону
дитинства», ст.177 Сімейного Кодексу
України, позивач просить визнати
договір іпотеки недійсним та виключити
запис про іпотеку з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, Державного реєстру речових прав
на нерухоме майно та Державного
реєстру іпотек.

В судове засідання позивач не
з'явилась, свої права та інтереси в суді
довірила представляти ОСОБА_1, який у
повному обсязі підтримав позовні
вимоги та просив суд їх задовольнити.
Разом із тим, він повідомив, що у позові
помилково послався на ст.12 Закону
України «Про основи соціального
захисту бездомних осіб і безпритульних
дітей», ст.17 Закону України «Про
охорону дитинства», так як відповідач -
ОСОБА_6 є не батьком, а дідом дитини.
Проте, інших підстав достатньо для
того, щоб визнати договір іпотеки
недійсним.

Представник відповідача ПАТ
«АЛЬФА-БАНК» - Цуканова М.В. просила
відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на те, що під час укладення
договору іпотеки позивачем ОСОБА_4
банку була надана довідка від ЖБК
«Комунаровець-16», відповідно до якої,
станом на 15.04.2008 року малолітня дитина
ОСОБА_5 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1,
не проживала. Крім того, єдиним
власником зазначеної квартири був
відповідач ОСОБА_6 Відповідно до п.1.5.
договору іпотеки іпотекодавець
(ОСОБА_6) запевнив та гарантував, що: на
момент укладення договору усі
документи, надані ним, є повністю
достовірними; відсутні жодні інші
права та вимоги третіх осіб на предмет
іпотеки; за адресою місцезнаходження
предмета іпотеки не проживають та не
зареєстровані малолітні та
неповнолітні особи, а також інші особи,
яких за законом повинен утримувати
іпотекодавець, а також відсутні
малолітні та неповнолітні діти, що
мають право користуватися квартирою,
яка є предметом іпотеки. Також,
Цуканова М.В. просила суд під час
винесення рішення, враховувати судову
практику Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ при вирішенні
аналогічних спорів.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином був
повідомлений та дату та місце розгляду
справи.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування в особі районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Комунарському району Петренко
Г.Ф. у судовому засіданні просила в
інтересах дитини задовольнити позов,
але лише при встановленні дійсного
порушення прав малолітнього ОСОБА_5

Третя особа - приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_7 в судове засідання не
з'явилася, хоча належним чином була
повідомлена та дату та місце розгляду
справи. До суду направила завірені
копії документів, на підставі яких
остання 15.04.2008 року посвідчувала
іпотечний договір.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
письмові докази, приходить до
наступних висновків.

За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів. Належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 від 19.09.2006 року ОСОБА_5
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками
є: ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с.14). Відповідач
ОСОБА_6 є дідом малолітнього ОСОБА_5.

15.04.2008 року між ОСОБА_4 та ЗАТ
«АЛЬФА-БАНК», правонаступником якого є
ПАТ «АЛЬФА-БАНК», було укладено
кредитний договір № 800003642, згідно з
умов якого позивач отримала кредит у
сумі 34 000 доларів США та зобов'язалась
їх повернути у строк до 15.04.2023 року (а.с.
4-9). 24.07.2009 року був укладений договір
про внесення змін і доповнень до
договору № 800003642 від 15.04.2008 року щодо
процентної ставки і певний період дії
кредитного договору (а.с. 10).

З метою забезпечення зобов'язань по
вказаному кредитному договору між
відповідачами ОСОБА_6 та ЗАТ
«АЛЬФА-БАНК», правонаступником якого є
ПАТ «АЛЬФА-БАНК», був укладений
іпотечний договір № 800003642-И від 15.04.2008
року, посвідчений того ж дня приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_7 та
зареєстрований у реєстрі за № 1584
(а.с.11-12). Згідно умов іпотечного
договору, предметом іпотеки є квартира
за адресою: АДРЕСА_1, що належить на
праві приватної власності ОСОБА_6
відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно (а.с.
51).

На 15.04.2008 року (на момент укладення
іпотечного договору) малолітній ОСОБА_5
був зареєстрований за адресою мешкання
своїх батьків, а саме: АДРЕСА_1, тобто у
квартирі, що є предметом іпотеки.
Зазначене підтверджується формами А
батьків дитини (а.с. 15-16), довідкою
голови правління ЖБК «Комунаровець-16»
Дрижакова В.Ю. від 13.04.2014 року (а.с. 35) та
відповіддю останнього на запит суду
(а.с. 43).

Частиною 3 статті 17 Закону України «Про
охорону дитинства» передбачено, що
батьки або особи, які їх замінюють, не
мають права без дозволу органів опіки
та піклування укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

Відповідно до ст. 18 зазначеного Закону
діти - члени сім'ї власника житлового
будинку мають право користування
займаним приміщенням на рівні з
власником. Статтею 405 Цивільного
кодексу України передбачено, що члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону.

Згідно ч.2 ст.12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей»
неприпустиме зменшення або обмеження
прав та інтересів дітей під час
вчинення будь-яких правочинів щодо
жилих приміщень. Для вчинення будь-яких
правочинів щодо нерухомого майна,
право власності, на яке або право
користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування. Посадові особи
органів опіки та піклування несуть
персональну відповідальність за
захист прав та інтересів дітей при
наданні дозволу на вчинення правочинів
щодо нерухомого майна, яке належить
дітям (ч.4 ст.12 цього ж закону).

Системний аналіз зазначених статей
Законів України «Про охорону
дитинства» та «Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей» дає підстави для
висновку про те, що попередній дозвіл
органу опіки та піклування при
відчуженні нерухомого майна, право
власності на яке або право
користування яким, в разі використання
його як житла, має дитина, надається
лише в разі, коли власниками
відчужуваного майна є батьки або особи,
які їх замінюють, а також коли останні
укладають угоди від імені дітей.

З урахуванням того, що предмет іпотеки
належав на момент укладення договору
іпотеки лише відповідачу ОСОБА_6, який
не є батьком малолітнього ОСОБА_5 чи
особою, що його замінює, тому
відповідач мав право розпоряджатися
належним йому на праві власності
нерухомим майном без попереднього
дозволу органу опіки та піклування на
його відчуження.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необґрунтованість позову, тому у
його задоволенні ОСОБА_4 необхідно
відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88
Цивільно-процесуального кодексу
України, у зв'язку із залишенням позову
без задоволення, не підлягають
стягненню і судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись
ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону
дитинства», ч.2 ст.12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей», ст.ст.
203, 215 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_4 в
інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, Публічного акціонерного
товариства «АЛЬФА-БАНК», треті особи:
орган опіки і піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Комунарському району,
приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_7
про визнання іпотечного договору
недійсним та виключення запису про
іпотеку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії судового рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
Р.С. Холод