У х в а л а

іменем україни

04 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу за
договором позики, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Запорізької області від 02 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що 03 квітня 2012 року між
ним та відповідачем укладено договір
позики, згідно з яким останній отримав
від позивача у позику 386 630 грн, строком
до 03 липня 2012 року. 03 квітня 2012 року між
ними було укладено додатковий договір
до договору позики, згідно з яким
відповідач отримав від позивача у
позику 39 040 грн, строком до 14 вересня 2013
року. Проте на час звернення до суду з
цим позовом відповідач взятих у позику
за додатковим договором до договору
позики грошових коштів не повернув,
тому позивач просив стягнути з нього на
свою користь 39 040 грн та судові витрати.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 24 січня 2014 року позов
задоволено у повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 02 квітня
2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, залишити в силі рішення суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням апеляційним судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції про задоволення позову й
ухвалюючи нове рішення про відмову в
задоволенні указаного позову,
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі і надавши їм належну оцінку в
силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а
також, врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з недоведеності
та безпідставності вимог позову про
стягнення боргу за договором позики.

Зокрема на підставі наявних у справі
доказів та пояснень сторін суд
правильно встановив, що 03 квітня 2012
року сторони добровільно затвердили
нову редакцію договору позики, згідно з
яким позивач передав у позику
відповідачу 39 040 грн, в результаті чого
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що наявність розписки про отримання
позивачем грошових сум на виконання
зазначеного договору свідчить про
погашення боргу.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і надав
їм належну оцінку, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують, зводяться до переоцінки
доказів, отже, рішення ухвалено з
додержанням норм процесуального та
матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 02 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик