Справа № 177/391/14-ц
Провадження № 2/177/408/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 травня 2014 року

Криворізький районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г.
Г.

за участі: секретаря
Курашової О. В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача та третьої
особи Ковальчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, треті особи: Криворізька
районна державна нотаріальна контора,
Лозуватська сільська рада
Криворізького району
Дніпропетровської області, про
визнання свідоцтва про право на
спадщину недійсним , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 06
лютого 2014 року із позовною заявою до
ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про
право на спадщину за заповітом
недійсним.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що на підставі повторної
заяви відповідача державним
нотаріусом Криворізької районної
державної нотаріальної контори 09.10.2012
року ОСОБА_4 видане свідоцтво про право
на спадщину за заповітом від 18.11.2008 року
від імені ОСОБА_5, на земельну ділянку
площею 5,0133 га. Вважає зазначене
свідоцтво недійсним з наступних
підстав. Рішенням Криворізького
районного суду від 06.04.2012 року позивачу
було відмовлено у визнанні зазначеного
заповіту ОСОБА_5 недійсним та
зазначено, що не заслуговують на увагу
ті обставини, що заповідач не могла
усвідомлювати значення своїх дій та не
могла керувати ними, оскільки ці
обставини не підтвердженні висновками
спеціальної медичної установи. На
даний час проведена судово-медична
експертиза, згідно висновків, якої
спадкодавиця ОСОБА_5 не могла
самостійно прочитати текст заповіту,
підписаний нею 18.11.2008 року. Тоді як в
заповіті, на підставі якого видане
оскаржуване свідоцтво про право на
спадщину, вказано, що заповіт
прочитаний вголос особисто
заповідачем, підписано в присутності
секретаря Лозуватської сільської ради
в приміщенні сільської ради. Отже
очевидні грубі порушення закону при
складанні заповіту, тому з урахуванням
всіх виявлених обставин по справі не
може йти мова про вільне волевиявлення
заповідача.

27.07.2012 року позивач звернувся до
нотаріуса Криворізької районної
державної нотаріальної контори,
вказуючи на те, що заповіт складений з
порушенням вимог, передбачених ст..
1247-1257 ЦК України є нікчемним та
виконанню не підлягає, та обґрунтував
своє право на отримання спадщини.
Однак нотаріусом було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
.

Тому позивач просить визнати
свідоцтво, видане 09.10.2012 року
нотаріусом Криворізької районної
державної нотаріальної контори на ім'я
ОСОБА_4 про право на спадщину за
заповітом від 18.11.2008 року від імені
ОСОБА_5, посвідченого секретарем
Лозуватської сільської ради
Криворізького району, на земельну
ділянку площею 5,0133 га, недійсним.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали просили їх
задовольнити.

Представник відповідача та третьої
особи - Лозуватської сільської ради
Криворізького району
Дніпропетровської області - Ковальчук
В.В. в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав, надавши заперечення в
яких вказав, що в позові не зазначено
жодних передбачених законом обставин,
які б давали право позивачу на
спадкування за законом, не зазначені
докази того, що позивач дійсно
являється спадкоємцем після смерті
ОСОБА_5, а також, що у відповідача ОСОБА_4
відсутні права на спадкування за
заповітом.

Представники Криворізької районної
державної нотаріальної контори правом
на участь в судовому засіданні не
скористалися, надавши заяву про
розгляд справи за їх відсутності,
жодних заперечень щодо розгляду
цивільної справи на мають (а.с.18).

Вислухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що в задоволенні позовних
вимог слід відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2001 року
ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений
заступником голови Лозуватської
сільської ради Криворізького району
Дніпропетровської області 16.10.2001 року
та зареєстрований в реєстрі за № 266,
згідно якого на випадок своєї смерті
заповіла все своє майно ОСОБА_1 (а.с.25).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 (а.с.27).

Позивач звернувся до Криворізької
районної державної нотаріальної
контори з метою оформлення права на
отримання спадщини, однак постановою
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії №2023/01-14 від 11 листопада 2009 року йому
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом після
смерті ОСОБА_5, яка померла 30.04.2009 року, у
зв'язку з наявністю заповіту на все
майно на ім'я ОСОБА_4, посвідченого 18
листопада 2009 року, котрий згідно ст.. 1254
ЦК України скасував заповіт
посвідчений на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 28). Цією
ж постановою було відмовлено ОСОБА_6 в
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом після померлої 30.04.3009 року
ОСОБА_5, оскільки заповіт на його ім'я
скасований спадкодавицею за життя
новим заповітом, складеним на користь
його брата ОСОБА_1, а також відмовлено
ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, посвідченим
секретарем Лозуватської сільської
ради 18.11.2008 року через порушення вимог
ч.1 ст. 1257 ЦК України щодо порядку його
посвідчення, а саме посвідчений з
порушенням вимог Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
посадовими особами виконавчих
комітетів сільських селищних, міських
Рад народних депутатів від 25 серпня 1994
року (зі змінами та доповненнями),
посвідчувальний напис не відповідає за
змістом формі №6 Додатку зазначеної
Інструкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин.

Згідно ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач
має право у будь-який час скласти новий
заповіт. Заповіт, який було складено
пізніше, скасовує попередній заповіт
повністю або у тій частині, в якій він
йому суперечить. Частиною 3 цієї ж
статті встановлено, що кожний новий
заповіт скасовує попередній і не
відновлює заповіту, який заповідач
склав перед ним.

Дійсно, 18 листопада 2008 року ОСОБА_5 було
складено заповіт, яким вона все належне
їй майно заповідала відповідачу
ОСОБА_4, заповіт був посвідчений
секретарем Лозуватської сільської
ради Криворізького району
Дніпропетровської області та
зареєстровано в реєстрі за № 1388, що
підтверджується копією заповіту (а.с.
24).

На підставі заповіту, посвідченого
секретарем Лозуватської сільської
ради Криворізького району
Дніпропетровської області 18 листопада
2008 року зареєстрованого за №1388,
спадкоємцю зазначеного в заповіті
майна ОСОБА_5: ОСОБА_4, державним
нотаріусом Криворізької районної
державної нотаріальної контори видане
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку площею
5,0133 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Лозуватської сільської ради
Криворізького району
Дніпропетровської області (а.с. 33).

Відповідно до ст.. 1301 ЦК України ,
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 30.05.3008 року №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» визначено, що такими
іншими підставами можуть бути:
визнання заповіту недійсним, визнання
відмови від спадщини недійсною,
визнання шлюбу недійсним, порушення у
зв'язку з видачею свідоцтва про право
на спадщину прав інших осіб тощо.

Позивач посилається на недійсність
свідоцтва про права на спадщину за
законом від 09.10.2012 року з підстав
нікчемності заповіту від 18.11.2008 року та
порушення нотаріусом п. 5.2 Наказу №296/5
від 22.02.2012 року «Про затвердження
порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусів України». При цьому
зазначає, що заповіт складений з
порушенням вимог передбачених ст.ст.
1247-1257 ЦК України, оскільки на момент
складання заповіту ОСОБА_5 мала вади
зору та захворювання очей та не могла
самостійно прочитати текст заповіту,
що підтверджено проведеною ДУ «Головне
бюро судово-медичної експертизи МОЗ
України» посмертною судово-медичною
експертизою №193/13 від 17.09.2013 року (а.с.
10-11). Згідно висновків зазначеної
експертизи не можна виключити, що
протягом 2006 -2008 р.р. стан зору у ОСОБА_5
погіршився і вона не могла самостійно
прочитати текст заповіту, підписаний
нею 18.11.2008 року.

Відповідно до ч.1 ст.. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Рішенням Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 06.04.2012
року в задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним
відмовлено та встановлено, що заповіт
ОСОБА_5 від 18 листопада 2008 року вчинено
на підставі ст.ст. 1234, 1235, 1247, 1251, 1254 ЦК
України, що відповідало волевиявленню
ОСОБА_5 (а.с. 8-9). Зазначене рішення
набрало законної сили, питання про
перегляд рішення в зв'язку з
нововиявленими обставинами (висновки
посмертної судово-медичної експертизи)
позивачем не ставиться.

Відповідно до п. 5.2 глави 10 «Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
№ 296/5, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 лютого 2012 р. за №
282/20595 встановлено, що якщо для
оформлення спадщини надано кілька
заповітів спадкодавця, нотаріус
повинен надати їм правову оцінку,
керуючись положеннями статті 1254
Цивільного кодексу України.

Порушень нотаріусом Криворізької
районної державної нотаріальної
контори зазначеного положення Порядку
при видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_4 на
підставі наданих суду доказів не
встановлено.

Враховуючи викладені обставини суд
вважає, що в задоволенні позовних
вимог про визнання недійсним свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
09.10.2012 року на ім'я ОСОБА_4 недійсним
слід відмовити.

Керуючись ст. 1223, 1233,1296, 1301 ЦК України,
ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
треті особи: Криворізька районна
державна нотаріальна контора,
Лозуватська сільська рада
Криворізького району
Дніпропетровської області, про
визнання свідоцтва про право на
спадщину недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення рішення, протягом 10 днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя: