Справа № 187/578/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р.
смт. Петриківка

Петриківський районний суд
Дніпропетровської області у складі:
судді Говорухи В.О., при секретарі
Горбулі М.В., за участю державного
виконавця Курило В.В. розглянувши у
судовому засіданні в залі суду в
подання відділу державної виконавчої
служби Петриківського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області, стягувач ОСОБА_1, про вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Відділ державної виконавчої служби
Петриківського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
звернувся до суду з поданням,
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби, в якому
просить обмежити ОСОБА_2, 1974 року
народження, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 у праві виїзду за кордон до
повного виконання ним зобов'язань по
сплаті аліментів на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення
дитиною повноліття, на користь ОСОБА_1

Державним виконавцем 04.06.2010 року було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, ОСОБА_2
неодноразово викликався до державного
виконавця, але добровільно виконувати
рішення суду не бажає, кошти на
утримання дитини не сплачує в зв'язку
із чим виникла заборгованість, яка
станом на 01.05.2014 року становить 39 121,53
грн.

В судовому засіданні державний
виконавець Курило В.В. підтримав подане
подання та пояснив, що невжиття заходів
про тимчасове обмеження особи у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань може в подальшому
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду по справі.

Заслухавши державного виконавця та
вивчивши матеріали подання, підстави
для вжиття заходів про обмеження в
праві виїзду за межі України, суд
приходить до висновку, що заява не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно матеріалів подання встановлено,
що 04.06.2010 року державним виконавцем
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська №
2-4074 від 03.12.2004 року про стягнення з
ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини
від всіх видів доходу, до досягнення
дитиною повноліття, на користь ОСОБА_1

04.06.2010 року боржник викликався до
державного виконавця для
добровільного виконання рішення суду.

23.11.2010 року боржнику направлено виклик
до державного виконавця на 25.11.2010 року,
25.08.2011 р. - на 30.08.2011р., 05.03.2012 р. - на 13.03.2012
р., але відомості про отримання
викликів відсутні.

Згідно інформації з
Дніпродзержинського БТІ, за ОСОБА_2
право власності на нерухомість не
зареєстровано.

До подання долучено акт держаного
виконавця від 04.03.2011 року в якому
зафіксовано, що державному виконавцю
стало відомо по те, що боржник
збирається покинути межі України.
Даний акт суд не приймає як належний
доказ, оскільки його складено з
порушенням форми: відсутні поняті та не
зазначено джерело отриманої державним
виконавцем інформації.

Відповідно до довідки розрахунку,
заборгованість ОСОБА_2 складає 39 121,53
грн.

Згідно п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

У відповідності до вимог ст.377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України визначаються
Законом України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України»(зі змінами), відповідно до ст. 6
якого передбачено, що громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта та громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, а він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Крім того, слід зазначити що право
державного виконавця на звернення з
поданням до суду про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
виникає лише у разі ухилення боржника
від виконання, покладених на нього
рішенням суду, зобов'язань, тобто
наявність лише самого зобов'язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон. Окрім того, факт
ухилення має підтверджуватись
сукупністю доказів, які державний
виконавець повинен зазначити у
поданні.

Як вбачається з матеріалів подання, на
підтвердження доводів, викладених у
поданні, державним виконавцем не
надано жодних доказів того факту, що
ОСОБА_2 ухиляється від виконання
рішення суду. Державним виконавцем не
надано суду доказів, що ним вжито всі
можливі заходи для здійснення
примусового виконання рішення суду.

Судом встановлено, що державний
виконавець, протягом майже чотирьох
років, перебування на примусовому
виконанні рішення суду, лише чотири
рази здійснював виклик боржника,
тобто, один раз на рік та відсутні
будь-які відомості про отримання
боржником таких викликів. З довідки про
заборгованість вбачається що ОСОБА_2
періодично сплачує аліменти та погашає
заборгованість. Крім того, матеріали
виконавчого провадження не містять
відомості про відсутність у боржника
майна, на яке можливо звернути
стягнення для виконання рішення суду.

Також зі змісту подання не вбачається,
що ОСОБА_2 має намір та може ухилитися
від виконання рішення суду шляхом
виїзду за межі України та відсутні дані
про наявність у останнього
закордонного паспорту.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про
порядок виїзду України і в'їзду в
Україну громадян України" (зі змінами)
регулює порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України і
в'їзд в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок,
визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

За таких обставин, враховуючи вимоги
Закону України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", яким регулюється порядок та
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України, суд не
знаходить підстав для задоволення
подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
Законом України "Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України", ст.377-1 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання відділу
державної виконавчої служби
Петриківського районного управління
юстиції Дніпропетровської області,
стягувач ОСОБА_1, про вирішення питання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за кордон ОСОБА_2, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя:В. О. Говоруха