22-ц/775/761/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Кулик С.В.
Доповідач Ігнатоля Т.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г.,

суддів Мироненко І.П., Попової
С.А.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3, про стягнення аліментів на
утримання дитини, яка продовжує
навчання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 01
квітня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року позивачка
звернулася до суду з даним позовом. В
обґрунтування вимог зазначила, що з 23
червня 1995 року по 28 березня 2000 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, від якого мають дитину -
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Жовтневого районного суду від 28
березня 2000 року шлюб розірвано, дитина
залишилася проживати з нею. Згідно з
рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя з жовтня 2000 року відповідач
сплачував аліменти на утримання дитини
до досягнення нею повноліття. 11 лютого
2014 року дочці виповнилося 18 років, але
вона навчається в Маріупольському
технікумі Донецького Національного
університету економіки та торгівлі
імені Михайла Туган - Барановського.
Строк навчання з 01 вересня 2012 року по 01
вересня 2015 року. Вона не працює та не
має можливості самостійно утримувати
дитину. Відповідач працює, має
постійний дохід, інших утриманців
немає. Вважає, що відповідач має
можливість сплачувати на утримання
дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з
усіх видів заробітку до закінчення
дитиною навчання, але не більше ніж до
досягнення нею 23 річного віку.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області
від 01 квітня 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 аліменти на її
утримання під час навчання в розмірі 1/6
частини з усіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, починаючи з 04
березня 2014 року, до закінчення
останньою навчання у Маріупольському
технікумі Донецького національного
університету економіки і торгівлі
імені Михайла Туган-Барановського, але
не більше ніж до досягнення нею 23
річного віку, за умови продовження
навчання. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід
держави судовий збір в сумі 243,60 грв.

В апеляційній скарзі позивачка
просить змінити рішення суду з мотивів
порушення судом норм матеріального
права, та ухвалити нове, яким
задовольнити позов в повному обсязі.
Зокрема, посилається на те, що оскільки
їх сумісна з відповідачем дитина
продовжує навчатися у вищому учбовому
закладі та потребує матеріальної
допомоги, а відповідач має можливість
допомагати їй, тому суд повинен був
стягнути з ОСОБА_2 ? частку з усіх
доходів щомісяця на утримання дитини.
В оскаржуваному рішенні суд не
обґрунтував свою позицію і
неправомірно зменшив розмір аліментів,
оскільки у період навчання дочці
потрібна допомога на організацію
учбового процесу.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які
підтримали доводи скарги та просили її
задовольнити, заперечення проти
скарги відповідача ОСОБА_2, який
просив скаргу відхилити, а рішення суду
залишити без зміни, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом вставлено, що ОСОБА_2 є батьком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і це
підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_1, виданого
Приморським відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Маріуполя.

Згідно довідки № 33 від 22 січня 2014
року, виданою Маріупольським
технікумом Донецького національного
університету економіки і торгівлі
імені Михайла Туган-Барановського,
ОСОБА_3 є студенткою зазначеного
технікуму з 01 вересня 2012 року.
Навчається на денній формі навчання
другого курсу зі спеціальності
«Фінанси і кредит». Строк навчання до 30
червня 2015 року.

Мати позивачки - ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_3,
працездатна, не працює.

Відповідач працює трактористом в ПрАТ
«Маріупольгаз» і його середньомісячна
заробітна плата становить 3 500 грв.

ОСОБА_3 отримує стипендію в розмірі 550
грв.

Задовольняючи позов та стягуючи з
відповідача аліменти на користь
доньки ОСОБА_3 на її утримання в
розмірі 16 частини з усіх видів його
доходів, суд зазначив в рішенні, що, з
урахуванням матеріального становища
ОСОБА_2, отримання ОСОБА_2 стипендії,
наявності у відповідача кредитних
зобов'язань у зв'язку з придбанням для
доньки ноутбуку для організації
учбового процесу, необхідністю
матеріальних витрат на лікування
відповідача, останній має можливість
виплачувати аліменти на утримання
дитини на період її навчання саме в
такому розмірі.

Колегія суддів не може не погодитися з
таким висновком суду, оскільки він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу
України батьки, якщо повнолітні дочка,
син продовжують навчання і у зв'язку з
цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Виходячи з положень ст. 200 Сімейного
Кодексу України, суд визначає розмір
аліментів на повнолітніх дочку, сина у
твердій грошовій сумі або у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
ст.182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків.

Серед обставин, які враховуються судом,
у відповідності зі ст.182 цього Кодексу,
при визначенні розміру аліментів, суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, інші обставини, що
мають істотне значення.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи
спір, суд першої інстанції повно,
всебічно і об'єктивно перевірив
доводи сторін, та наданим ними доказам,
відповідно до ст..212 ЦПК України, дав
правильну оцінку і дійшов до
обґрунтованого висновку про те, що
позивачка має право на одержання
аліментів від свого батька на період
її навчання, який має можливість
надавати їй матеріальну допомогу.

При цьому суд, визначаючи
розмір аліментів в 16 частину доходів
відповідача, у відповідності зі ст.182
СК України, обґрунтовано врахував
матеріальне становище та доходи
позивачки та платника аліментів.

Ніяких нових доказів чи
обставин, які не були предметом
розгляду суду першої інстанції та
могли б вплинути на рішення суду,
позивачкою апеляційному суду не
надано, тому, підстав для переоцінки
наданих доказів у апеляційного суду
немає.

Крім того, відповідно до
положень ст.199 СК України, утримувати
повнолітніх дітей, які продовжують
навчання, повинні обидва батьки.
Виходячи з положень даного закону,
такий обов'язок має перед дитиною і
позивачка, як матір ОСОБА_3 Між тим,
ОСОБА_1 є працездатною особою, але не
працює. З її пояснень в судовому
засіданні апеляційного суду
вбачається, що вона з донькою проживає
разом зі своєю матір'ю на її доходи, яка
отримує пенсію та працює, тому,
відповідач повинен сплачувати дочці 14
частину своєї заробітної плати.

Проте, колегія суддів вважає,
що ці доводи позивачки не спростовують
правильність висновків суду щодо
розміру стягнутих з ОСОБА_2 аліментів.

Оскільки рішення суду відповідає
нормам матеріального права та ухвалено
у відповідності з нормами
процесуального права, воно підлягає
залишенню без зміни, а апеляційна
скарги позивачки - відхиленню.

Керуючись ст.ст.307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області
від 01 квітня 2014року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Судді