У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 24 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської
області від 02 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Міського спортивного
комплексу ім. А. Тузовського про
визнання недійсними наказів про
оголошення доган та звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що з 2008
року він працював в Міському
спортивному комплексі ім. А.
Тузовського робітником з комплексного
обслуговування споруд та обладнання. 20
жовтня 2013 року заступник директора МСК
Котенко М.М. повідомив ОСОБА_2 про
звільнення і відсторонення від роботи.
Вважав, що його звільнення проведено з
порушенням його трудових прав, а саме
наказ від 09 січня 2013 року № 2 про
винесення догани та наказ від 07 вересня
2013 року № 48 про винесення догани йому
не надавались, що підтверджується
відсутністю його підпису про їхнє
отримання.

Просив визнати недійсними накази про
оголошення доган та звільнення,
поновити на роботі, стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу та
5 тис. грн на відшкодування моральної
шкоди.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 24 лютого 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 02 квітня
2014 року, у задоволені позову ОСОБА_2
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суди правильно дійшли висновку, що
відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП,
застосовуючи до ОСОБА_2 дисциплінарне
стягнення, відповідач діяв відповідно
до вимог трудового законодавства, а
тому підстав для визнання наказів від 09
січня 2013 року № 2 та від 17 вересня 2013
року № 48 незаконними немає.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків суду вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Міського спортивного
комплексу ім. А. Тузовського про
визнання недійсними наказів про
оголошення доган та звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік