РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/144/14-ц

29 квітня 2014 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Цвіркун О.С.

при секретарі - Федас І.О.,

за участю предстаника позивача - Рищука
В.В., відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Костопіль цивільну
справу за позовом ПАТ" КБ "Надра" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором. В
обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що 25.01.2008 року ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого являється ПАТ
КБ «Надра» та ОСОБА_2 уклали договір
№З/ЕК/2401/08-980/02, відповідно до умов якого
банк надав відповідачу кредит на
споживчі потреби у розмірі 30000 грн.
шляхом видачі готівки через касу банку
із сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 34,00% на рік, що
обчислюється виходячи з того, що у році
360 (три шістдесят) днів. Відповідач не
виконує належним чином зобов'язання, що
виникли з договору, внаслідок чого
утворилась заборгованість перед
банком станом на 11.09.2013 року у розмірі
39709 грн. 92 коп. Просив стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість по договору кредиту та
судові витрати по справі.

Представник позивача у судовому
засіданні повністю підтримав позовні
вимоги та надав пояснення, які повністю
співпадають з обставинами викладеними
у позові, просив суд стягнути з
відповідача на користь позивача
грошові кошти в розмірі 30 000 грн. та
судові витрати по справі.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги позивача визнала та
пояснила суду, що кредит брала у зв'язку
із сімейними проблемами (хвороба
чоловіка), погашала кредит по мірі
можливості, однак з 2012 року її сім'я
знаходиться в складному матеріальному
стадовищі, у зв'язку з чим не мала змоги
здійснювати оплату по кредитному
договору, просила суд зменшити суму
пені за прострочення сплати кредиту

Суд заслухавши пояснення сторін та
повно, всебічно і об'єктивно дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що 25 січня 2008 року
між ВАТ КБ «Надра», правонаступником
якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2
укладено кредитний договір
№З/ЕК/2401/08-980/02, відповідно до якого банк
надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 30000 грн.
на споживчі потреби строком по 22.01.2010
року включно, зі сплатою відсотків з
розрахунку 34 %, що обчислюється
виходячи з того, що у році 360 (триста
шістдесят) днів.

Пунктом 1.2.4 даного договору визначено,
що остаточний термін його погашення
встановлено по 22.01.2010 рік включно.

Кредитний договір позичальником у
встановленому законом порядку не
оспорювався, є дійсним та відповідає
положенням ст.1054 ЦК України. Відповідно
до ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
грошові кошти у строк та в порядку,
встановленому договором.

Встановлено, що відповідачем у
порушення умов кредитного договору, а
саме п.п.3.1.1, 3.1.3, 3.1.4 - не повертається
кредит у строки/терміни передбачені
договором, не сплачуються
проценти/прострочені відсотки за
користування кредитом у
строки/терміни, передбачені кредитним
договором.

Відповідно до п.5.1.2. вказаного
кредитного договору відповідач
зобов'язаний графіку повернути кредит
та сплачувати відсотки за
користування кредитом, а у випадках
передбачених цим договором також
сплатити неустойку та відшкодувати
завдані банку збитки.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит на сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526, 527, 530 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно п.8.1 вказаного кредитного
договору за порушення строків
повернення кредиту позичальник
сплачує банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки від суми
заборгованості за кожен день
прострочки.

У відповідності до п.8.3. кредитного
договору за порушення строків
повернення кредиту та/чи сплати
відсотків за користування кредитом
позичальник сплачує банку штраф у
розмірі 25 % від суми заборгованості по
поверненню кредиту та/чи сплати
відсотків вказаних у графіку і
визначених на дату прострочення.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як було встановлено у судовому
засіданні, відповідач частково
сплачувала кредитну заборгованість, а
також відсотки за користування
кредитними коштами по кредитному
договорк, однак нею було порушено
встановлений графік погашення
кредиту.

Відповідно до оглянутого у судовому
засіданні розрахунку заборгованості
за кредитним договором №З/ЕК/2401/08-980/02
від 25.01.2008 року, станом на 11.09.2013 року, за
відповідачем наявна заборгованість в
розмірі 39709 грн. 92 коп., яка складається
із заборгованості по тілу кредиту 11549
грн. 23 коп., заборгованості за
відсотками 13243 грн. 37 коп., пеня за
прострочення сплати кредиту 8719 грн. 17
коп., штрафу за порушення вимог
кредитного договору 6198 грн. 15 коп.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч. 1 ст. 267 ЦК України).

Пунктом 7 ч. 11 ст. 11 Закону «Про захист
прав споживачів» визначено, що у
випадку, якщо кредитодавець у
позасудовому порядку або досудового
провадження звертається з вимогою про
повернення споживчого кредиту або
погашення іншого боргового
зобов'язання споживача, кредитодавець
не може у будь-який спосіб вимагати
будь-якої плати або винагороди від
споживача за таке звернення. При цьому
кредитодавцю, зокрема, забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п.31 постанови від
30 березня 2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснив, що
з урахуванням п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
суди мають виходити з того, що у спорах
щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. У зв'язку із цим
позовна давність про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України).

Відповідно до умов кредитним договором
№З/ЕК/2401/08-980/02 від 25.01.2008 року сторони не
визначили терміни позовної давності по
вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором.

Статтею 258 ЦК України передбачена
спеціальна позовна давність.
Відповідно до п.1 ч.2 даної статті
позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення штрафу.

З долучених до позовної заяви
платіжного доручення про сплату
судового збору (згідно відмітки банку
судовий збір сплачений 12.12.2013 року) та
поштового конверта вбачається, що ПАТ
КБ "Приватбанк" звернувся до суду з
позовною заявою після 21 січня 2014 року,
тобто після спливу однорічного строку
спеціальної позовної давності.

Із заявою про поновлення зазначеного
строку позивач не звертався.

Враховуючи те, що строк виконання
кредитного договору минув 22 січня 2010
року, а позивач звернувся до суду з
позовною заявою в якій просить
стягнути з відповідача заборгованість,
в склад якої входить штраф за порушення
вимог кредитного договору в сумі 6198
грн. 15 коп., поза межами однорічного
строку позовної давності, що
встановленого п.1 ч.2 ст. 258 ЦПК України,
суд приходить до висновку про сплив
строку позовної давності по даній
вимозі, у зв'язку з чим у задоволенні
даної позовної вимоги слід відмовити.

Окрім того, з позовних вимог позивача
вбачається, що стягненню підлягає пеня
за прострочення сплати кредиту у сумі
8719 грн. 17 коп., яка нарахована
відповідно до п.8.1. кредитного договору
та входить в загальну суму,
заборгованості.

Відповідно до п. 3 ст. 549 ЦК України,
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявністю інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи вимоги чинного цивільного
законодавства, суд приходить до
переконання, що розмір нарахованої
неустойки повинен бути зменшений,
оскільки у позивача відсутні прямі
збитки від порушення відповідачем
своїх зобов'язань, адже відповідач
частково здійснював погашення
заборгованості як по тілу кредиту, так
і по нарахованим відсоткам за
користування кредитними коштами. Окрім
того, у судовому засіданні було
встановлено, що відповідач надає
матеріальну допомогу на утримання
свого важкохворого чоловіка, якому
було проведено операцію, що понесло
значні фінансові витрати ОСОБА_2

А тому, суд зменшує розмір пені по
кредитному договору №№З/ЕК/2401/08-980/02
від 25.01.2008 року з 8719 грн. 17 коп. до 4000
грн..

Таким чином, з відповідача необхідно
стягнути на користь позивача по двом
кредитним договорам заборгованість у
розмірі 28792 грн., яка складається із
заборгованості по тілу кредиту 11549 грн.
23 коп., заборгованості за відсотками
13243 грн. 37 коп., пені за
прострочення сплати кредиту 4000 грн..

Окрім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

З платіжного доручення №119184905 від 12
грудня 2013 року вбачається, що позивачем
було сплачено судовий збір в сумі 397
грн. 10 коп.

А тому, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача судові витрати по справі в
сумі 397 грн. 10 коп.

На підставі викладеного, керуючись п. 7
ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», п.31 постанови Пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
ст.ст. 256, 267, 258, 526, 527, 530, 549, 551 612,1054 ЦК
України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, податковий номер
НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» заборгованість за
кредитним договором в сумі 28792
(двадцять вісім тисяч сімсот дев'яносто
дві) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, податковий номер
НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» судовий збір у розмірі 397
(триста дев'яносто сім) гривень 10
копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Костопільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Цвіркун О.С.