печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9001/14-ц
У Х В А Л А

16 травня 2014 року суддя Печерського
районного суду м. Києва, року
Печерський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого - судді
Горкавої В.Ю.,

за участю секретаря
Липської І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Інком-К»,
треті особи: реєстраційна служба
Головного управління юстиції у м.
Києві, реєстраційна служба
Очаківського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області про визнання передачі майна
незаконною, визнання недійсними
свідоцтва про право власності,-

В С Т А Н О В И В:

14.04.2014 позивач звернувся до суду з
вказаним позовом до відповідачів,
просить: визнати незаконною передачу
майна, бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
що знаходиться по АДРЕСА_1, земельної
ділянки, площею 1.07га, що знаходиться по
АДРЕСА_1, нежилого приміщення, площею
200.9 кв.м по АДРЕСА_2, що є спільною
сумісною власністю з ОСОБА_2 до
статутного фонду ТОВ «Інком-К» та
реєстрацію права власності цього майна
за ТОВ «Інком-К»; визнати недійсними
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно - земельну ділянку, що
знаходиться по АДРЕСА_1, видане 29.01.2014
року Реєстраційною службою
Очаківського міськрайонного
управління юстиції, на нерухоме майно-
бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
знаходиться по АДРЕСА_1, видане 30.01.2014
року Реєстраційною службою
Очаківського міськрайонного
управління юстиції, на нерухоме майно -
нежиле приміщення, площею 200.9 кв.м по
АДРЕСА_2, видане 24.02.2014 року
Реєстраційною службою Головного
управління юстиції у м. Києві.

В судовому засіданні представник
позивача заявив клопотання про вжиття
заходів забезпечення позову у вказаній
справі шляхом накладення арешту на
базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
знаходиться по АДРЕСА_1 та нежиле
приміщення, площею 200.9 кв.м по АДРЕСА_2,
що є спільною сумісною власністю з
ОСОБА_2, посилаючись на те, що остання в
період зареєстрованого з ним шлюбу,
розпорядилась даним нерухомим майном,
що є спільною сумісною власністю без
його згоди, що може призвести на його
думку до неможливості виконання
рішення суду про поділ майна.

Відповідач ОСОБА_2, яка є представником
ТОВ «Інком-К» та представники
відповідача в судовому засіданні
заперечили проти накладення арешту на
вказане майно. Вважали заяву
безпідставною та необґрунтованою.
Заперечуючи проти заяви, зазначили, що
вказане нерухоме майно є приватною
власністю відповідача, оскільки
остання є приватним підприємцем, що
відповідає вимогам чинного
законодавства, а тому відповідач
законно розпорядилась своїм майном на
власний розсуд. Крім того, зауважили, що
зазначене майно не визнано судом
спільною сумісною власністю, відтак
вважають, що позовні вимоги є
передчасними.

Треті особи: реєстраційна служба
Головного управління юстиції у м.
Києві, реєстраційна служба
Очаківського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області, будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, в судове засідання своїх
представників не направили, причини
неявки суду не повідомили.

На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України,
враховуючи думку сторін, суд визнав
можливим розгляд справи за відсутності
третіх осіб.

Суд, заслухавши заявлене клопотання,
думку відповідача, представників
відповідача, дослідивши матеріали
справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно з роз'ясненнями п.4 Постанови № 9
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 2006р. «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта
користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до
незворотних наслідків.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач є приватним підприємцем та
директором ТОВ «Інком-К», на майно
якого позивач просить накласти арешт.

Таким чином, суд вважає, що
забезпечення даного позову шляхом
накладення арешту на майно ТОВ
«Інком-К», що використовується в
підприємницькій діяльності, може
обмежити можливість вказаного
товариства користуватися та
розпоряджатися власним майном.

Крім того, доводи позивача про
неможливість виконання рішення суду
про поділ майна з огляду на те, що
відповідач без згоди позивача
розпорядилась майном , яке є спільною
сумісною власністю подружжя на власний
розсуд, суд вважає безпідставними та
необґрунтованими, оскільки базуються
на власному припущенні, так як
будь-яких даних та доказів у
підтвердження того, що їх невжиття може
утруднити виконання рішення суду
позивачем суду не надано.

За таких обставин, суд вважає заяву
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
Постановою №9 Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 2006р. «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», ст.ст.151, 152, 153, ст.210, ст. 293 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Інком-К»,
треті особи: реєстраційна служба
Головного управління юстиції у м.
Києві, реєстраційна служба
Очаківського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області про визнання передачі майна
незаконною, визнання недійсними
свідоцтва про право власності -
залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
В.Ю.Горкава