Справа № 442/5756/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/3281/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді
Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,
Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій І.І.

з участю представників
позивача Соболь О.М., Яцишина І.В.,
представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія АХА Страхування" на рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 13 березня 2014
року у справі за позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія АХА Страхування" до ОСОБА_5 про
стягнення коштів, а також зустрічним
позовом ОСОБА_5 до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія АХА Страхування" про
стягнення штрафних санкцій, витрат на
проведення судової експертизи та на
правову допомогу,-

встановила:

В січні 2014 року позивач ПрАТ "СК "АХА
Страхування" звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_5, просив стягнути з
відповідача вартість робіт по заміні
кузову та витрати по сплаті ПДВ у
розмірі 615727,32 грн., а також судові
витрати по справі.

Під час розгляду справи, 11.02.2014 року
відповідач ОСОБА_5 подав зустрічний
позов до ПрАТ "СК "АХА Страхування",
просив суд стягнути із страхової
компанії в його користь 60224,73 грн. за
порушення строків виплати страхового
відшкодування, з яких пеня 30737,96 грн.,
три проценти річних у розмірі 25264,62 грн.,
інфляційні втрати у розмірі 4222,15 грн., а
також 2000 грн. витрат на проведення
судової автотехнічної експертизи та 4000
грн. витрат на правову допомогу.

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 13 березня 2014 року у
задоволенні позову ПрАТ "Страхова
компанія "АХА Страхування" до ОСОБА_5
про стягнення коштів відмовлено за
безпідставністю позовних вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ПрАТ
"Страхова компанія "АХА Страхування"
про стягнення штрафних санкцій, витрат
на проведення експертизи та на правову
допомогу задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" на користь ОСОБА_5 штрафні
санкції за порушення строків виплати
страхового відшкодування в розмірі
60224,73 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" на користь ОСОБА_5 витрати
на проведення судової автотехнічної
експертизи в розмірі 2000,00 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" на користь ОСОБА_5 витрати
на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" на користь ОСОБА_5 662,64 грн.
сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржив представник
первинного позивача ПрАТ "СК "АХА
Страхування".

В апеляційній скарзі зазначає, що
рішення є незаконним, необґрунтованим,
а тому підлягає скасуванню.

Звертає увагу на те, що початковий спір
між сторонами щодо розміру збитків
виник у зв"язку з тим, що згідно із
Звітом № 345/11 від 07.09.2011 року кузов
автомобіля AUDI А8, реєстраційний номер
НОМЕР_1 підлягає ремонту, а згідно
рахунку СТО - заміні. Відповідач вважав,
що позивачем не було доведено, що
згідно із вимогам заводу виробника
кузов підлягає заміні та не може бути
відремонтований, адже лише в разі
неможливості ремонту всього кузова
страховик повинен відшкодувати
вартість заміни кузову ТЗ.

В свою чергу, наявність рішення
Галицького районного суду не
спростовує права страховика вимагати
повернення страхового відшкодування, у
разі якщо підстави для його отримання
відпали, оскільки страхувальник
зобов"язаний повернути страховику
виплачене страхове відшкодування (або
відповідну його частину), якщо
виявиться така обставина, що повністю
або частково позбавляє права
страхувальника на страхове
відшкодування згідно умов Договору та
Правил (п. 24.2.13 Договору страхування).

ОСОБА_5 після набуття рішенням суду
законної сили, всупереч умовам
договору страхування, не надав
страховику доказів, що підтверджують
проведення та оплату відновлювального
ремонту на підприємстві платнику ПДВ.

Крім цього, страхувальником всупереч
умова договору не виконано обов"язку
щодо передачі страховику у власність
залишків транспортного засобу, не
надано документів щодо проведення
відновлювального ремонту ТЗ.

Суд не з"ясував, чи дійсно замінений
кузов транспортного засобу, при цьому
передавши автомобіль у власність іншої
особи без повідомлення страховика,
відповідач фактично позбавив позивача
права на передачу у власність
страховику деталей, які підлягають
заміні.

Таким чином, сума що підлягає
поверненню страхувальником на користь
страховика визначається як різниця між
сумою страхового відшкодування,
визначеною за рішенням суду та
вартістю відновлювального ремонту
автомобіля без врахування заміни
кузову та ПДВ - 615727,32 грн.

Також вважає, що суд повинен був
залучити до участі у справі як третіх
осіб особу, з чиєї вини відбулася
вказана ДТП, а також нового власника
автомобіля AUDI А8.

Крім цього, на переконання апелянта
безпідставним є рішення суду в частині
задоволення зустрічних позовних вимог
ОСОБА_5

ПрАТ "СК "АХА Страхування" не допустило
прострочення виконання рішення суду,
оскільки ухвалою ВССУ від 20.05.2013 року
зупинено виконання рішення Галицького
районного суду м. Львова від 27.11.2012 року
та ухвали апеляційного суду Львівської
області від 15.04.2013 року.

17.01.2014 року представник ПрАТ "СК "АХА
Страхування" здав через канцелярію
ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві заяву
про добровільне виконання рішення по
ВП №38220304 та повідомлення про грошові
кошти, на які необхідно звернути
стягнення.

03.02.2014 року на адресу ПрАТ "СК "АХА
Страхування" надійшла постанова про
поновлення виконавчого провадження №
38220304 від 15.01.2014 року.

Таким чином, ПрАТ "СК "АХА Страхування"
здійснило всі необхідні дії щодо
добровільного виконання рішення, тому
вини позивача у простроченні виконання
немає.

Щодо стягнення витрат на проведення
судової авто-технічної експертизи в
розмірі 2000 грн., на думку апелянта
відповідач повинен був звернутися до
Галицького районного суду для
вирішення питання про ухвалення
додаткового рішення в цій частині
вимог.

Крім цього, суд першої інстанції
неправомірно стягнув 4000 грн. витрат на
правову допомогу, оскільки не дослідив
скільки часу загалом тривав розгляд
справи, а представник відповідача не
надав будь-якого розрахунку вартості
такої допомоги.

Просить суд скасувати рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 13.03.2014 року та
ухвалити нове рішення, відповідно до
якого позовні вимоги ПрАТ "СК "АХА
Страхування" до ОСОБА_5 про стягнення
коштів задовольнити у повному обсязі
та відмовити у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_5 до ПрАТ "СК "АХА
Страхування" про стягнення штрафних
санкцій, витрат на проведення судової
експертизи та на правову допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників позивача Соболь О.М. і
Яцишина І.В. на підтримання доводів
апеляційної скарги, а також пояснення
представника відповідача ОСОБА_4 на
заперечення таких, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково, виходячи із
наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, зазначений законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку, або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів приходить переконання,
що дане рішення суду не в повній мірі
відповідає зазначеним вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні первинного
позову та задовольняючи зустрічний
позов суд першої інстанції виходив з
того, що первинний позивач не зазначив
конкретної норми закону чи договору,
яка б передбачала можливість стягнення
страховиком із страхувальника витрат
на відновлювальний ремонт та витрат по
сплаті ПДВ, у випадку не проведення
ремонту транспортного засобу.

В свою чергу, враховуючи вимоги ст. 992 ЦК
України, п. 30.1, 30.3 договору
добровільного страхування наземного
транспортного засобу № 65-а/11ЛВ від
05.02.2011 року, суд першої інстанції
прийшов висновку, що ПрАТ "СК "АХА
Страхування" прострочивши виконання
зобов"язання щодо виплати страхового
відшкодування, несе відповідальність
щодо сплати пені, 3% річних та
інфляційних втрат за період з 15 квітня
2013 року по 31.01.2014 року, загальна сума
штрафних санкцій складає 60224,73 грн.

Окрім цього, суд першої інстанції
вважав також підставними позовні
вимоги ОСОБА_5 про стягнення 2000,0 грн.
витрат за проведення експертизи, а
також 4000,0 грн. витрат на правову
допомогу.

Судом встановлено, що 05.02.2011 року між
ПрАТ "СК "АХА Страхування" та ОСОБА_5
укладено договір добровільного
страхування наземного транспортного
засобу № 65-а/11 ЛВ, відповідно до умов
якого ОСОБА_5 застрахував автомобіль
марки AUDI А8, реєстраційний номер НОМЕР_1
на випадок настання страхових
випадків, серед яких збитки внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

22.06.2011 року о 18 год. 45 хв. у м. Львові на
перехресті вулиць Івана Франка та
Саксаганського відбулася
дорожньо-транспортна пригода, під час
якої пошкоджено застрахований
автомобіль AUDI А8, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

23.06.2011 року ОСОБА_5 подав в страхову
компанію заяву встановленої форми про
виплату страхового відшкодування, а в
підтвердження настання страхового
випадку довідку ДАІ. Крім цього,
власник автомобіля надав страховику
для огляду пошкоджений транспортний
засіб, який 18.08.2011 року оглянутий з
фіксацією пошкоджень за допомогою
фото- та відео- зйомок.

Між сторонами виник спір з приводу
розміру страхового відшкодування.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 27.11.2012 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 15.04.2013 року та
ухвалою Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 03.10.2013 року, на підставі
висновку судової авто-товарознавчої
експертизи стягнуто з ПрАТ "СК "АХА
Страхування" в користь ОСОБА_5 страхове
відшкодування в розмірі 1056287,12 грн.
Вказаним рішенням встановлено, що
кузов автомобіля підлягає заміні у
зв"язку із його пошкодженням.

В свою чергу, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що сума страхового
відшкодування 1056287,12 грн. є меншою 70%
вартості автомобіля (1615952,80 грн.), а тому
відсутні підстави для передачі
транспортного засобу від
страхувальника до страховика.

Разом з тим, відповідно до п. 24.3.13
Договору добровільного страхування
наземного транспортного засобу № 65-а/11
ЛВ, страховик має право вимагати від
страхувальника повернення виплаченого
страхового відшкодування, якщо
страховик отримав докази того, що
виникнення страхового випадку сталося
за обставин, обумовлених у розділі 28
Договору.

Аналіз обставин, передбачених у
розділі 28 Договору, за яких випадки не є
страховими, надає можливість колегії
суддів прийти висновку, що в даному
випадку відсутні підстави у позивача
ПрАТ "СК "АХА Страхування" вимагати від
відповідача ОСОБА_5 повернення
виплаченого страхового відшкодування.

Разом з тим, у п. 24.2.13 Договору
передбачено обов"язок Страхувальника
повернути страховику виплачене
страхове відшкодування (або відповідну
його частину), якщо виявиться така
обставина, що повністю або частково
позбавляє Страхувальника права на
страхове відшкодування згідно умов
Договору та Правил.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
підстави для виплати страхового
відшкодування перевірялися Галицьким
районним судом м. Львова під час
розгляду цивільної справи № 2-2832/11 за
позовом ОСОБА_5 до ПрАТ №СК "АХА
Страхування" про стягнення страхової
виплати, за наслідками якого ухвалено
рішення від 27.11.2012 року про часткове
задоволення позовних вимог. Як
зазначено вище, вказане рішення
набрало законної сили.

Згідно із приписами частини третьої
статті 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Разом з тим, відповідно до п. 24.3.11
Договору добровільного страхування
наземного транспортного засобу № 65-а/11
ЛВ, страховик має право одержати у
власність, в тому числі, складові
частини, деталі, обладнання
транспортного засобу, відносно яких
страхове відшкодування виплачено в
повному обсязі.

Проте, із позовними вимогами про
одержання у власність замінених
складових частин, страхова компанія не
зверталася, при цьому, вказана
обставина не надає право страховику
ставити питання про повернення
страхового відшкодування.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що первинний позивач ПрАТ
"СК "АХА Страхування" не надало належних
та допустимих доказів на підтвердження
вимог щодо права вимагати повернення
виплаченого страхового відшкодування.

А відтак, колегія суддів погоджується
із висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позовних вимог
ПрАТ "СК "АХА Страхування" стягнути з
відповідача ОСОБА_5 вартість робіт по
заміні кузову та витрат по сплаті ПДВ у
розмірі 615727,32 грн., а відповідно і
судових витрат по справі.

Що стосується вимог відповідача ОСОБА_5
по зустрічному позову, судом
встановлено наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі
несплати страховиком страхувальникові
або іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.
Страховик несе майнову
відповідальність за несвоєчасне
здійснення страхової виплати
(страхового відшкодування) шляхом
сплати страхувальнику неустойки
(штрафу, пені), розмір якої визначається
умовами договору страхування або
законом.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено,
що пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконаного зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Задовольняючи позовні вимоги по
зустрічному позову, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що обов'язок ПрАТ "СК "АХА Страхування"
виплатити ОСОБА_5 страхове
відшкодування підтверджено рішенням
Галицького районного суду м. Львова від
27.11.2012 року,

На час звернення із зустрічним позовом,
зобов'язання фактично виконане не було.

Відповідно до наданого розрахунку
загальна сума штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов"язання
щодо виплати страхового відшкодування
за період з 15.04.2013 року (час набрання
законної сили рішенням Галицького
районного суду м. Львова) по 31.01.2014 року
(дата складання розрахунку) складає
60224,73 грн., з яких пеня відповідно до п.
30.1 Договору - 30737,96 грн., 3% річних - 25626,62
грн., інфляційні втрати - 4222,15 грн.

Безпідставними є доводи представників
апелянта про те, що ОСОБА_5 немає права
на отримання штрафних санкцій за
несвоєчасну сплату страхового
відшкодування за період, коли
виконання рішення було зупинено
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20.05.2013 року,
оскільки така умова не передбачена у п.
30.3. Договору.

В свою чергу, рішення суду в частині
стягнення на користь ОСОБА_5 2000,00 грн.
витрат на проведення судової
експертизи не може залишатися в
законній силі, оскільки вказані
витрати стосується проведення
експертизи під час розгляду цивільної
справи № 2-2832/11 Галицьким районним
судом м. Львова за позовом ОСОБА_5 до
ПрАТ "СК "АХА Страхування" про стягнення
страхової виплати, за наслідками якої
ухвалено рішення від 27 листопада 2012
року.

У п. 12 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції"
роз"яснено, що у тому разі коли питання
про судові витрати не було вирішено при
ухваленні рішення, суд, що його
ухвалив, вирішує це питання відповідно
до пункту 4 частини першої статті 220 ЦПК
України за заявою осіб, які беруть
участь у справі, чи з власної
ініціативи ухваленням додаткового
рішення. У зв'язку з цим питання про
судові витрати не можуть вирішуватись
іншим судом або шляхом пред'явлення
позову в іншій справі.

Оскільки відповідно до ст. 79 ЦПК
України витрати на проведення
експертизи відносяться до судових
витрат, тому вимогу про стягнення 2000
грн. таких витрат необхідно вирішувати
ухваленням додаткового рішення по
справі, в межах якої понесені ці
витрати.

Таким чином, в цій частині рішення суду
необхідно скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовної вимоги про стягнення 2000 грн.
витрат на проведення судової
автотоварознавчої експертизи.

В свою чергу, рішення суду в частині
стягнення 4000 грн. витрат на правову
допомогу є законним та об"єктивним,
оскільки факт оплати ОСОБА_5 послуг
надання правової допомоги
підтверджується квитанцією від 31.01.2014
року на суму 4000 грн., реквізити
отримувача якої відповідають
реквізитам АО «Лемеха та Партнери», що
зазначені в договорі-доручення від
31.01.2014 (а.с. 108-110), при цьому розмір таких
витрат, наведених у розрахунку,
відповідає граничним розмірам,
передбачених ст. 1 ЗУ «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах»

Будь яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія АХА Страхування" задовольнити
частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 13 березня
2014 року в частині стягнення з
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування" на
користь ОСОБА_5 витрат на проведення
судової автотехнічної експертизи в
розмірі 2000,00 грн. скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
вказаної позовної вимоги.

Врешті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин