АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1511/2014
Головуючий в І інстанції: Скрипнік Л.А.
Доповідач: Майданік В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 20 дня
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Авсєєнко Марини Петрівни, діючої в
інтересах публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Універсальна", на рішення
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 12 лютого 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Універсальна" (третя особа -
ОСОБА_4) про стягнення страхового
відшкодування,-

В С Т А Н О В И Л А:

30 серпня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому просив
стягнути з ПАТ "Страхова компанія
"Універсальна" (далі - страхова
компанія, страховик) страхове
відшкодування в сумі 3586,97грн., також
судові витрати, а саме судовий збір в
сумі 229,40грн. та вартість проведення
експертного висновку в сумі 500грн.

Позов обґрунтований тим, що 20.05.2013 року
належний йому автомобіль БАЗ держ. №
НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження
внаслідок ДТП. Постановою суду винним у
вказаній ДТП визнано третю особу
ОСОБА_4, цивільно-правова
відповідальність якого застрахована у
ПАТ "Страхова компанія "Універсальна".
Після звернення до страховика йому
було виплачено 225,63грн. На заяву про
надання розрахунку завданих збитків
він не отримав відповіді. За власний
рахунок він замовив автотоварознавче
дослідження, за висновком якого збиток
складає 3813,60грн. Вважає, що саме цю суму
і має сплатити страхова компанія.

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 12 лютого 2014 року
позов задоволено. Суд вирішив стягнути
з страхової компанії на користь
позивача частину належного до сплати
страхового відшкодування в сумі
3586,97грн. та судові витрати в сумі
729,40грн.

В апеляційній скарзі Авсєєнко М.П.,
діюча в інтересах ПАТ "Страхова
компанія "Універсальна", просить
вказане рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
неповне з'ясування обставин справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права. Зокрема,
зазначила, що суд не звернув уваги на
те, що розмір збитків було визначено в
порядку, встановленому Законом України
?Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів?, зокрема матеріальний збиток
(вартість відновлювального ремонту з
урахуванням зносу) був визначений
аварійним комісаром в сумі 735,63грн.
Також вказала, що суд не врахував
франшизу за договором страхування в
сумі 510грн., з урахуванням якої сума
страхового відшкодування склала
225,63грн., яка була виплачена позивачу.
Також, зазначила, що поза увагою суду
залишилось відсутність доказів того,
що особа, яка фактично ремонтує чи буде
ремонтувати автомобіль, є платником
ПДВ. Вважає, що експертний висновок,
покладений в основу судового рішення,
отриманий в порушення вказаного вище
Закону і тому не є допустимим доказом
при визначенні матеріальної шкоди,
завданої внаслідок ДТП.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що при складанні аварійним
комісаром страхового акту та
аварійного сертифікату, яким визначено
належну до відшкодування позивачу
спірну страхову суму, останній не
зазначає, якими нормативними актами
він користується при складанні такого
сертифікату та не попереджається про
відповідальність за дачу завідомо
неправдивих висновків. В той час
експерт-товарознавець, до якого
звернувся позивач, в судовому
засіданні був попереджений про
кримінальну відповідальність за дачу
завідомо неправдивих висновків.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки до нього
суд дійшов при неповному з'ясуванні
обставин справи та порушивши норми
матеріального і процесуального права,
що згідно з п.п.1 і 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
позову.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до постанови Суворовського
районного суду м.Херсона від 21.06.2013 року
ОСОБА_4 20.05.2013 року в м.Херсоні, керуючи
автомобілем Сітроен реєстраційний
номер НОМЕР_2, при повороті не вибрав
безпечну дистанцію і здійснив наїзд на
попереду стоячий автомобіль БАЗ,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого
автомобілі зазнали пошкоджень. ОСОБА_4
притягнено до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУАП у
вигляді штрафу (а.с.6).

Згідно свідоцтву про реєстрацію
транспортного засобу власником
автомобіля БАЗ, реєстраційний номер
НОМЕР_1 є позивач ОСОБА_3 (а.с.22).

Відповідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження №155
від 09.06.2013 року, проведеного
експертом-автотоварознавцем
дочірнього підприємства
?Експерт-Сервіс Авто? ОСОБА_7 за заявою
позивача ОСОБА_3, матеріальний збиток,
завданий власникові автобуса БАЗ
реєстраційний номер НОМЕР_1 в
результаті пошкодження при ДТП складає
3813,60грн. (а.с.9-20).

Згідно зі страховим актом №3954/1,
складеним страховою компанією, водій
ОСОБА_4 уклав із страховиком страховий
договір 07.07.2012 року на автомобіль
Сітроен реєстраційний номер НОМЕР_2.
20.05.2013 року відбувся страховий випадок
за участю останнього та потерпілого,
власника пошкодженого автомобіля
ОСОБА_3 (а.с.48).

Аварійним комісаром О.І. Черняєвим було
складено аварійний сертифікат та
висновок про виплату страхового
відшкодування від 22.05.2013 року, якими
визначено вартість відновлювального
ремонту автомобіля БАЗ реєстраційний
номер НОМЕР_1, з урахуванням
коефіцієнту фізичного зносу складових,
що підлягають заміні і складає 735,63грн.
(а.с.49-56).

При апеляційному розгляді справи
представник позивача зазначив, що в
суді першої інстанції ні він, ні
позивач не заявляли клопотання про
призначення судової автотоварознавчої
експертизи, не вважали це за необхідне.
Крім того, він зазначив, що на
теперішній час пошкоджений автомобіль
позивача ще не відновлений, він
знаходиться в такому ж стані, який був
одразу ж після ДТП.

Згідно до п.2.1 ст.2 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів? відносини у сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів регулюються Конституцією
України, Цивільним кодексом України,
Законом України "Про страхування", цим
та іншими законами України і
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них. Якщо
норми цього Закону передбачають інше,
ніж положення інших актів цивільного
законодавства України, то
застосовуються норми цього Закону.

Стаття 34 вказаного Закону регламентує
дії страховика та МТСБУ після
отримання інформації про
дорожньо-транспортну пригоду, яка може
бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Зокрема, відповідно до п.п.34.2 і 34.3
ст.34 вказаного Закону: протягом 10
робочих днів з дня отримання
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків
(п.34.2); якщо представник страховика (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений
строк, потерпілий має право самостійно
обрати аварійного комісара або
експерта для визначення розміру шкоди.
У такому разі страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи (дослідження) (п.34.3).

Також, в п.34.4. ст.34 Закону зазначено, що
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків
страховиком та МТСБУ залучаються їх
працівники. Страховиком, МТСБУ та
потерпілими також можуть залучатися
аварійні комісари, експерти або
юридичні особи, у штаті яких є аварійні
комісари чи експерти.

Крім того, в силу п.п.в) п.35.1 ст.35
вказаного Закону для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування. У цій заяві
має міститися: зокрема зміст майнової
вимоги заявника щодо відшкодування
заподіяної шкоди та відомості (за
наявності), що її підтверджують.

Таким чином, закон визначає порядок
визначення розміру збитків для виплати
страхового відшкодування.

Вказаний порядок був дотриманий
страховиком і розмір збитків був
визначений аварійним комісаром -
працівником страхової компанії.

Натомість дії позивача не відповідають
вимогам вказаного Закону. Так, огляд
транспортного засобу при складенні
зазначеного висновку експертного
автотоварознавчого дослідження ОСОБА_7
здійснювався без представника
страхової компанії. Докази його
виклику на огляд транспортного засобу
в матеріалах справи відсутні. Також,
відсутні докази того, що особа, яка
фактично ремонтує чи буде ремонтувати
автомобіль, є платником ПДВ. Також, слід
врахувати ту обставину, що збитки, які
підлягають відшкодуванню,
відшкодовуються з урахуванням зносу,
що і було зроблено аварійним комісаром,
огляд якого проведений 22.05.2013 року. В
той же час огляд автомобіля експертом
ОСОБА_7 було проведено 29.05.2013 року, при
цьому пошкодження транспортного
засобу, що мали місце до ДТП і які були
зафіксовані аварійним комісаром,
зафіксовано не було. Крім того, дане
страхове відшкодування повинно
проводитися з урахуванням фпаншизи,
чого не було враховано в експертному
дослідженні експерта ОСОБА_7

Отже, висновок
експерта-автотоварознавця не може бути
покладений в основу рішення суду
першої інстанції як доказ розміру
матеріального збитку, завданого
позивачу.

Суд же помилково надав перевагу
вказаному висновку
експерта-автотоварознавця, зробленого
за заявою відповідача, враховуючи
також, що експерт-товарознавець тільки
в судовому засіданні (тобто вже після
складення свого висновку експертного
автотоварознавчого дослідження) був
попереджений про кримінальну
відповідальність за дачу завідомо
неправдивих висновків.

Крім того, посилання суду на те, що
аварійний комісар у страховому акті та
аварійному сертифікаті не зазначає,
якими нормативними актами він
користується при складанні такого
сертифікату та не попереджається про
відповідальність за дачу завідомо
неправдивих висновків, є
безпідставним, оскільки не
передбачається чинним законодавством.
Такі документи складаються на основі
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України і Фонду комунального
майна України від 24.11.2003 року,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 24.11.2003 року за №1074/8395.

Таким чином, рішення суду слід
скасувати і ухвалити нове, яким в
задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати пропорційно до
задоволених вимог.

Таким чином, з позивача ОСОБА_3 на
користь ПАТ "Страхова компанія
"Універсальна" необхідно стягнути
документально підтверджені судові
витрати у розмірі 121,80грн. (а.с.103).

Керуючись ст.ст.88, 303, 307, 309 ЦПК України,
на підставі ст.34, 35 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів?, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Авсєєнко
Марини Петрівни, діючої в інтересах
публічного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Універсальна",
задовольнити.

Рішення Комсомольського
районного суду м.Херсона від 12 лютого
2014 року скасувати, ухвалити нове
рішення.

В задоволені позову ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Універсальна"
(третя особа - ОСОБА_4) про стягнення
страхового відшкодування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Універсальна"
121,80грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і на нього може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
моменту його проголошення.

Головуючий:

судді: