Номер провадження: 22-ц/785/4456/14
Головуючий у першій інстанції Бобуйок
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гончаренко В.М.,
Короткова В.Д.

з участю секретаря - Волчанського
О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ПАТ комерційного банку
«Надра», приватного нотаріуса ОСОБА_3,
треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання договорів кредиту , договорів
поруки, договору іпотеки недійсними ,
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_7, діючого в
інтересах позивача ОСОБА_2 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 24 лютого 2014 року,-

встановила:

У листопаді 2012 року представник ОСОБА_8,
діюча в інтересах позивача ОСОБА_2,
звернулась до суду з позовом про
визнання договорів кредиту , договорів
поруки, договору іпотеки недійсними та
зобов'язання відповідача вчинити
певні дії і в обґрунтування позовних
вимог посилався на те, що 21.08.2006 року
між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір №
ОД14/08/2006/840-К/130, за яким позивач отримав
кредит в іноземній валюті в сумі 19 500,00
доларів США зі сплатою відсотків за
ставкою 9,5 % річних строком повернення
кредиту до 20.08.2036 р. та 10.04.2008 року
договір кредиту № ОД19/04/2008/840-К/39, за
яким позивач отримав кредит в
іноземній валюті, в сумі 30 000,00
доларів США зі сплатою відсотків за
ставкою 14,49 % річних строком повернення
кредиту до 07.04.2017 р.

У забезпечення виконання зобов'язань
позивача за договором кредиту від
21.08.2006 р. № ОД14/08/2006/840-К/130, 21.08.2006 року
між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 були
укладені договори поруки №
ОД14/08/2006/840-П/130, з ОСОБА_5 №
ОД14/08/2006/840-П/130/2, з ОСОБА_6 №
ОД14/08/2006/840-П/130/3.

У забезпечення виконання зобов'язань
позивача за кредитним договором від
10.04.2008 р. № ОД19/04/2008/840-К/39, 10.04.2008 року
між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, як майновими поручителями, був
укладений договір іпотеки , відповідно
до якого була передана в іпотеку
трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1,
загальною площею 64,9 кв.м., житловою
площею 38,7 кв.м.

Позивач посилаючись на те, що під час
укладення ним договору кредиту у Банку
була відсутня індивідуальна ліцензія
для здійснення валютних операцій,
зокрема у3 наданні валютного кредиту
населенню та сума кредиту не
відповідає практиці кредитування
населення на побутові потреби
,оскільки значно перевищує фінансові
можливості пересічного громадянина та
подальше виконання кредитного
договору є порушення принципу
справедливості , вважав ,що кредитні
договори № ОД14/08/2006/840-К/130 від 21.08.2006
року та № ОД19/04/2008/840-К/39 від 10.04.2008 року
є недійсними ,відповідно до ст. 215 ЦК
України.

В свою чергу інші договори поруки та
іпотеки є похідними від основного
зобов'язання тому теж є недійсними.

Позивач просив :

- Визнати недійсним договір кредиту №
ОД14/08/2006/840-К/130 від 21.08.2006 року
укладений Відкритим акціонерним
товариством комерційний банк «Надра»
та ОСОБА_2;

- визнати недійсним договір кредиту №
ОД19/04/2008/840-К/39 від 10 квітня 2008 року
укладений Відкритим акціонерним
товариством комерційний банк «Надра»
та ОСОБА_2;

- визнати недійсним Договір поруки № ОД
14/08/2006/840-11/130 від 21 серпня 2006 року
укладений між ОСОБА_4 та Відкритим
акціонерним товариством комерційний
банк «Надра»;

- визнати недійсним Договор поруки №
ОД14/08/2006/840-П/130/2 від 21 серпня 2006 року
укладений між ОСОБА_5 та Відкритим
акціонерним товариством комерційний
банк «Надра»;

- визнати недійсним Договір поруки №
ОДІ4/08/2006/840-П/130/3 від 21 серпня 2006 року
укладений між ОСОБА_6 та Відкритим
акціонерним товариством комерційний
банк «Надра»;

- визнати недійсним Іпотечний договір
від 10 квітня 2008 року укладений між
Відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Надра» та ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, які є майновими
поручителями ОСОБА_2;

- зобов'язати Відкрите акціонерне
товариство комерційний банк «Надра»
прийняти у ОСОБА_2 згідно кредитного
договору № ОД14/08/2006/840-К/130 від 21 серпня
2006 року суму у розмірі 37 915 (тридцять сім
тисяч дев'ятсот п'ятнадцять) гривень 96
копійок, що є фактичною різницею від
отриманих кредитних коштів та уже
сплаченої суми заборгованості з
розстрочкою платежів на 120 місяців, за
таких умов, що місячний платіж буде
складати 315 (триста п'ятнадцять) гривень
96 копійок;

- зобов'язати Відкрите акціонерне
товариство комерційний банк «Надра»
прийняти у ОСОБА_2 згідно кредитного
договору № ОД19/04/2008/840-К/39 від 10 квітня
2008 року суму у розмірі 15 691 (п'ятнадцять
тисяч шістсот дев'яносто одна)гривень 56
копійок, що є фактичною різницею від
отриманих кредитних коштів та уже
сплаченої суми заборгованості з
розстрочкою платежів на 120 місяців, за
таких умов, що місячний платіж буде
складати 130 (сто тридцять) гривень 76
копійок.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив задовольнити позов.

Відповідач ПАТ «КБ «Надра» позов не
визнав , просив відмовити у задоволенні
позову.

Рішення ухвалено у відсутність
відповідача приватного нотаріуса
ОСОБА_3 та третіх осіб.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 24.02.2014 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі , представник
ОСОБА_7, діючий в інтересах позивача
ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
ОСОБА_2 задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази у справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову виходив з того,що на
час отримання кредиту позивачем , ПАТ
КБ «Надра» діяв в межах чинного
законодавства та

отримавши генеральну довіреність та
дозвіл на здійснення валютних операцій
, правомірно уклав з позивачем
договори кредиту та з третіми особами
договори поруки та іпотеки.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається , що
21.08.2006 року між ВАТ КБ «Надра»
,правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра» та позивачем ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір №
ОД14/08/2006/840-К/130, за яким позивач отримав
кредит в іноземній валюті в сумі 19 500,00
доларів США зі сплатою відсотків за
ставкою 9,5 % річних строком повернення
кредиту до 20.08.2036 р. (а.с. 11).

10.04.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та
позивачем ОСОБА_2 , був укладений
договір кредиту № ОД19/04/2008/840-К/39, за
яким позивач отримав кредит в
іноземній валюті, в сумі 30 000,00
доларів США зі сплатою відсотків за
ставкою 14,49 % річних строком повернення
кредиту до 07.04.2017 р.(а.с.14).

21.08.2006 року у забезпечення виконання
зобов'язань позивача за договором
кредиту № ОД14/08/2006/840-К/130 від 21.08.2006 р. ,
між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 був
укладений договір поруки №
ОД14/08/2006/840-П/130 (а.с.17), так само з ОСОБА_5
№ ОД14/08/2006/840-П/130/2 (а.с.18) та з ОСОБА_6 №
ОД14/08/2006/840-П/130/3 (а.с.19).

10.04.2008 року у забезпечення виконання
зобов'язань позивача за кредитним
договором № ОД19/04/2008/840-К/39 від 10.04.2008 р. ,
між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, як майновими поручителями, був
укладений договір іпотеки , відповідно
до якого була передана в іпотеку
трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1,
загальною площею 64,9 кв.м., житловою
площею 38,7 кв.м.(а.с.20).

Доводи апеляційної скарги тотожні
підставам ,на які посилався позивач при
зверненні з позовом.

Суд першої інстанції вірно встановив
обставини справи та надав їм
правильну правову оцінку .

Суд першої інстанції правильно навів
в рішенні суду правове обґрунтування
підстав за якими позов ОСОБА_2 не
підлягає задоволенню.

Відповідно до роз'яснень п. 10 Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» зазначено,
що « згідно зі статтею 99 Конституції
України грошовою одиницею України є
гривня. Вказана стаття визначає
правовий статус гривні, але не
встановлює сферу її обігу, а статтею 192
ЦК передбачено, що іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Отже, банк як фінансова установа,
отримавши у встановленому законом
порядку (статті 19, 47 Закону України "Про
банки і банківську діяльність")
банківську та генеральну ліцензії на
здійснення валютних операцій або
письмовий дозвіл на здійснення
операцій із валютними цінностями, який
до переоформлення Національним банком
України відповідних ліцензій на
виконання вимог пункту 1 розділу II
Закону України від 15 лютого 2011 року №
3024-VI "Про внесення змін до деяких
законів України щодо регулювання
діяльності банків" є генеральною
ліцензією на здійснення валютних
операцій, має право здійснювати
операції з надання кредитів у
іноземній валюті (пункт 2 статті 5
Декрету про валютне регулювання).

Щодо вимог підпункту "в" пункту 4
статті 5 цього Декрету, який передбачає
наявність індивідуальної ліцензії
Національного банку України на
здійснення операцій щодо надання та
одержання резидентами кредитів у
іноземній валюті, якщо терміни і суми
таких кредитів перевищують
встановлені законодавством межі, то,
оскільки на цей час законодавством
України не встановлено термінів і сум
кредитів у іноземній валюті як
критеріїв їх віднесення до сфери дії
режиму індивідуального ліцензування,
ця норма не може застосовуватись
судами.»

Виходячи з матеріалів справи Банк
отримав генеральну довіреність № 21
,що зареєстрована 26.10.1993 р. за № 205 на
право здійснювати банківські
операції визначені ч.1 та п.5-11 ч.2 ст. 47
Закону України «Про банки та
банківську діяльність» (а.с.53) та
дозвіл № 21-2 від 23 серпня 2002 р. на право
здійснювати операції з валютними
цінностями (а.с.54) .

Тому Банк мав право здійснювати
операції з іноземною валютою,у тому
числі операції з наданням кредитів в
іноземній валюті на підставі отриманої
від Національного банку банківської
ліцензії та дозволу на здійснення
валютних операцій та вираження в
іноземній валюті грошового
зобов'язання за договором кредиту
відповідає вимогам законодавства.

Доводи апеляційної скарги щодо
допущення судом першої інстанції , в
описовій частині рішення , помилки у
даті укладеного сторонами договору
кредиту та кінцевої дати повернення
кредиту , що на думку апелянта є
підставою для скасування рішення не
заслуговують на увагу , оскільки
зазначена описка не впливає на
правильність та законність ухваленого
, судом першої інстанції рішення та
відповідно до ст.219 ЦПК України , суд
може з власної ініціативи або за
заявою осіб, які беруть участь у
справі ,виправити допущені у судовому
рішенні описки чи арифметичні
помилки.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги про те,що суд
першої інстанції не звернув уваги на
відсутність у відповідача
індивідуальної ліценції , оскільки
судом першої інстанції вірно та повно
надана правова оцінка обставинам
справи та суд першої інстанції
правильно навів своє правове
обґрунтування з цього приводу.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо неврахування
судом першої інстанції того,що при
укладенні договору іпотеки порушено
право спільної сумісної власності на
житло ,оскільки позивач не є стороною у
договорі іпотеки ,а треті особи позови
про визнання договору іпотеки з таких
підстав не заявляли та при зверненні
позивача з позовом до суду , таких
підстав недійсності договору поруки
позивачем не було зазначено.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1
ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга
представника ОСОБА_7, діючого в
інтересах позивача ОСОБА_2 підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7,
діючого в інтересах позивача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 24 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А. Калараш

В.М. Гончаренко

В.Д. Коротков