Справа № 2-175/5551/13-ц
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі :

Головуючого судді Бойко О.М.

при секретарі Карпенко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у сел. Ювілейне цивільну
справу позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Галлакс»,
третя особа ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди заподіяної ДТП,

в с т а н о в и в :

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позов та просив
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі, стягнувши з відповідача на їх
користь грошову суму на відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
завданої в наслідок ДТП.

Представник відповідача надав
письмові заперечення у яких вважав
пред'явлений позов, безпідставним,
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню, тому просив суд
відмовити у задоволенні пред'явлених
вимог у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому
засіданні заперечував проти позову та
просив у задоволенні вимог відмовити у
повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного.

Встановлено, що 14 березня 2013 року о 07
годині 50 хвилин на 67 км + 250 м автошляху
Харків - Красноград - Перещепино, водій
ОСОБА_2, керуючи автомобілем «VOLVO FH 12»
д/н НОМЕР_1 з напівпричепом не вибрав
безпечної швидкості руху, не врахував
дорожню обстановку, не впорався з
керуванням, в результаті чого допустив
зіткнення зі стоячим автомобілем «IVECO»
д/н НОМЕР_2, внаслідок ДТП автомобілі
отримали механічні пошкодження,
заподіяно матеріальних збитків, чим
порушено п.п. 12.1, 12.3 ПДР України.

Постановою Красноградського районного
суду Харківської області від 15 квітня
2013 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
на нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В результаті ДТП автомобілю «IVECO» д/н
НОМЕР_2 було спричинено механічних
пошкоджень, що підтверджується
експертного автотоварознавчого
дослідження.

Сума матеріальних збитків, спричинених
пошкодженням автомобілю встановлена
Харківським науково-дослідним
інститутом судових експертиз та
складає 75667,50 гри., що підтверджується
Висновком експертного
автотоварознавчого дослідження №2376
від 25 червня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Як встановлено у судовому засіданні,
відповідно до листа СК «Глобус» від 24
вересня 2013 року ОСОБА_1 здійснено
страхову виплату в розмірі 49000,00 грн., та
1000 грн. франшизи, тобто залишкова сума
матеріальних збитків становить 25667,50
грн.

Виходячи з положень ст. 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим

правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до частин 1, 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27.03.92 №6
встановлено, що джерелом підвищеної
небезпеки належить визнавати будь-яку
діяльність, здійснення якої створює
підвищену імовірність заподіяння
шкоди через неможливість контролю за
нею людини, а також діяльність по
використанню, транспортуванню,
зберіганню предметів, речовин і інших
об'єктів виробничого, господарського
чи іншого призначення, які мають такі ж
властивості. Майнова відповідальність
за шкоду, заподіяну діями таких джерел,
має наставати як при цілеспрямованому
їх використанні, так і при мимовільному
прояву їх шкідливих властивостей.

Під володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав поговору оренди, довіреності
тощо.

Не вважається особою, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, і не несе відповідальності
за шкоду перед потерпілим особа, яка
керує транспортним засобом у зв'язку з
виконанням своїх трудових (службових)
обов'язків на підставі трудового
договору (контракту) із особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, якщо з нею
укладено цивільно-правовий договір.
Така особа, враховуючи характер
відносин, які між ними склалися, може
бути притягнута до відповідальності
роботодавцем лише у регресному порядку
відповідно до статті 1191 ЦК України.

Так, відповідно до Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
власником автомобіля «VOLVO FH 12» д/н
НОМЕР_1 є TOB «Галлакс» і відповідно до
Наказу №23 від 18 вересня 2012 року даний
автомобіль закріплено за водієм
ОСОБА_2.

Виходячи з наведеного суд приходить до
висновку про обґрунтованість вимог
позивача в частині відшкодування
матеріальної шкоди саме з TOB «Галлакс»,
у розмір 25667,50 гривень, що
підтверджується матеріалами справи.

Також, суд вважає обґрунтованими вимог
ОСОБА_1 про відшкодування моральної
шкоди, оскільки він зазнав душевних
страждань внаслідок протиправних дій
відповідача.

Згідно ст. 23 ЦК України, розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Враховуючі наведені положення закону,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
зменшує розмір моральної шкоди
позивачу до 500 гривень, вважаючи, що у
такому розмірі компенсація моральної
шкоди буде відповідати понесеним
моральним страждання позивача.

Що стосується вимог позивача в частині
відшкодування витрат на проведення
незалежного експертного оцінювання,
суд вважає їх необґрунтованими та
безпідставними. Як вбачається з
матеріалів справи, згідно Квитанції
№1703541_006/1, ОСОБА_1 сплатив суму у розмірі
400 грн. на користь ТБ «РАДАР», , проте експертну оцінку
проводив Харківський
науково-дослідний інститут судових
експертиз «ім. засл. проф. М.С.
Бокаріуса», і будь-який
зв'язок між вказаними установами
відсутній. За таких обставин, витрати
на проведення експертного
товарознавчого дослідження ОСОБА_1 не
підтверджено і належних доказів ним
надано.

Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК
України з відповідача ТОВ «Галлакс» на
користь держави підлягає стягненню
сума судового збору у розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 215, 214 ЦПК
України, ст.ст.14,41 Конституції України,
ст.ст. 3, 11, 13-16, 23, 79, 88, 1166, 1187, 1188 ЦК
України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити
частково.

Стягнути з ТОВ «Галлакс» на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди суму у розмірі 25667,50
гривень.

Стягнути з ТОВ «Галлакс» на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
моральної шкоди суму у розмірі 500
гривень.

Стягнути з ТОВ «Галлакс» на користь
ОСОБА_1 витрати по сплаті судового
збору у розмірі 229,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О.М.Бойко