Справа № 130/978/14-ц Провадження №
22-ц/772/1808/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Камінський В.П.Категорія: 27
Доповідач: Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючого: Берегового О. Ю.,

суддів: Панасюка О.С., Іванюка М.В.,

при секретарі: Руденко О. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"Приватбанк" на рішення Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 25 квітня 2014 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості ,-

встановила:

Позивач звернувся до суду з
зазначеною позовною заявою мотивуючи
свої вимоги тим, що 23 липня 2008 року з
відповідачкою був укладений Кредитний
договір №VIXRRX11990102, згідно якого ОСОБА_3
отримала кредит у розмірі 5315,97 грн., зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 21.07.2009
року. Станом на 13.03.2014 року
відповідачкою допущена заборгованість
в сумі 15057,07 грн., яка складається з 13863,88
грн. - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором; а також
штрафи відповідно до п. 5.3 договору: 500
грн. - штраф (фіксована частина) та 693,19
грн. - штраф (процентна складова). В
зв'язку з викладеним просив суд
стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
"Приватбанк" заборгованість за
кредитним договором у розмірі 15057,07
грн., а також судовий збір у сумі 243,60
грн..

Рішенням Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 25 квітня 2014 року в
задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк"
було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
суду представник ПАТ КБ "Приватбанк" -
Шуліка А. В. подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просила зазначене рішення
скасувати та постановити нове, яким
позовні вимоги задовольнити повністю.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи, проаналізувавши докази в їх
сукупності, перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду, дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню виходячи з
наступного:

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути закон ним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються,
чи є інші фактичні дані (пропуіцення
строку позовної давності, тощо), що
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження, які
правовідно сини випливають із
встановлених обставин, яка правова
норма підлягає застосу ванню до цих
правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судо чинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослі джені в судовому засіданні.
Умовами обґрунтованості є повне і
всебічне з'ясу вання обставин, що мають
значення для справи, доведеність тих
обставин, які суд вважає встановленими,
відповідність висновків суду
обставинам справи.

Рішення Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 25 квітня 2014
року не відповідає цим вимогам.

Так, суд першої інстанції, відмовляючи
в задоволенні позову виходив з того, що
позивачем було пропущено строки
позовної давності передбачені ст. 257 ЦК
України, однак такий висновок суду є
невірним з огляду на наступне:

За загальним правилом перебіг позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Для окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю (ч. 1 ст. 258 ЦК України).

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Таким чином, не можна погодитись із
висновком суду першої інстанції про те,
що встановлений законом строк позовної
давності в тому числі і до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені) не
може бути змінено угодою сторін.

З матеріалів справи вбачається, що 23
липня 2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№VIXRRX11990102 (який складається із заяви
позичальника та Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт)), за умовами
якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі
5315,97 грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 21.07.2009 року (а.с. 4-6).

Відповідно до п. 5.5 Умов терміни
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

Таким чином, згідно умов договору
позовна давність по вимогах заявлених
ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 становить
5 років.

Згідно судового наказу Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 21 липня 2009 року по справі
№2-н-170 /а.с. 29/ з ОСОБА_3 на користь ЗАТ КБ
«Приватбанк» було здійснено стягнення
заборгованості по згаданому вище
договору в сумі 7881,32 грн., яка
складається з тіла кредиту та
відсотків за користування ним, що
підтверджується наданими розрахунками
/а.с. 2, 35-37/.

Останній платіж, на виконання судового
наказу в сумі 4900 грн. був здійснений
відповідачкою 15.06.2010 року (а.с. 31), а
тому, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 264 ЦК
України, саме з цього моменту
починається перебіг процесуального
строку.

З вхідного штампу Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області вбачається, що позовна заява
була подана до суду 27 березня 2014 року,
тобто в межах строків позовної
давності визначених договором.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Як убачається із п. 4.6 Умов при
непогашенні кредиту в строки,
установлені в заяві й п. п. 3.2.2, 3.3.3 даних
Умов, заборгованість у частині вчасно
непогашеної суми кредиту вважається
простроченою. На залишок
заборгованості за простроченою сумою
кредиту нараховується пеня відповідно
до п. 5.1 цих Умов з дати виникнення
простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 5.1 Умов, у випадку
несвоєчасного погашення
заборгованості по кредиту, позичальник
сплачує банку пеню у розмірі 1,25% від
суми простроченої заборгованості по
кредиту за кожний день прострочки, але
не менше 1 гривні. При цьому відсотки за
користування кредитом на суму
простроченої заборгованості додатково
до вищезазначеної пені банком не
нараховуються.

Пункт 5.3 Умов передбачає, що при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш ніж на 30 днів, позичальник
зобов'язується сплатити банку штраф у
розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Як випливає із п. 5.4 Умов нарахування
неустойки за кожен випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п. п. 5.1, 5.2, 5.3
здійснюється протягом 3 років із дня,
коли відповідне зобов'язання повинне
бути виконане позичальником.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

З розрахунку заборгованості за
договором №VIXRRX11990102 від 23.07.2008 року
вбачається, що станом на 13 березня 2014
року заборгованість ОСОБА_3 за
договором становить 15057,07 грн., з яких
13863,88 грн. - пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором; 500
грн. - штраф (фіксована частина); 693.19 грн.
- штраф (процентна складова) (а.с. 2).

Сплата основного боргу в сумі 7881,32 грн.
згідно наказу Жмеринського
міськрайонного суду від 23 липня 2009 року
на що звертала відповідачка ОСОБА_3
совю увагу в запереченнях на
апеляційну скаргу, не звільняють
ОСОБА_3 від обов'язку сплатити
неустойку, яка нарахована за
несвоєчасне повернення кредиту.

Підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК
України колегія суддів не вбачає,
оскільки в матеріалах справи відсутня
заява відповідачки про зменшення
розміру неустойки, про обов'язкову
наявність якої наголошено у п. 27
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
.

Зважаючи на викладене, судова колегія
приходить до висновку що доводи
апеляційної скарги спростовують
висновок суду першої інстанції та
вказують на неправильне застосування
ним норм матеріального і
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а тому
рішення підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення за
правилами ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до статті 88 ЦПК України слід
стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
"Приватбанк" судові витрати в сумі 365,4
грн., з яких 243.60 грн. за подання позовної
заяви (а.с. 14) та 121.80 грн. за подання
апеляційної скарги (а.с. 51).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" задовольнити.

Рішення Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 25 квітня 2014 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким
позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Приватбанк"
заборгованість за кредитним договором
№VIXRRX11990102 від 23.07.2008 року в сумі 15057,07
гривень, з яких 13863,88 гривень - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором; 500 гривень - штраф (фіксована
частина); 693.19 гривень - штраф (процентна
складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Приватбанк" судові
витрати в сумі 365,4 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: