АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №688/205/14-ц
Провадження №22-ц/792/1161/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді Баса
О.Г.,

суддів: Матковської Л.О., Карпусь
С.А.,

при секретарі: Терлич А.В.,

за участю: апелянта

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Державної
казначейської служби України на
рішення Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області від 08 квітня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Державної казначейської служби
України про відшкодування моральної
шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
апелянта, перевіривши матеріали
справи, ознайомившись з доводами
апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись в суд із зазначеним
позовом вказував, що 12.03.2007 року
Шепетівською міжрайонною прокуратурою
Хмельницької області проти нього було
порушено кримінальну справу за ч.4 ст.191,
ч.2 ст.364 КК України, 16.03.2007 року
пред'явлено обвинувачення у вчиненні
зазначених злочинів та обрано міру
запобіжного заходу - підписку про
невиїзд. Крім того, його було визнано
цивільним відповідачем у справі та в
забезпечення позову накладено арешт на
майно. У квітні 2007 року справа надійшла
до Шепетівського міськрайонного суду
та вироком суду від 20.06.2008 року його
визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст.356 КК України і
призначено покарання у вигляді штрафу
в розмірі 850 грн., а позов задоволено
частково. Постановою колегії
апеляційного суду Хмельницької
області від 13.08.2008 року в зв'язку з
недотриманням норм процесуального та
матеріального права, справу направлено
на новий судовий розгляд.
____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції:
Стаднічук Н.Л.
Провадження № 22-ц/792/1161/14

Доповідач: Матковська Л.О.

Категорія: 29,30

28.10.2008 року Шепетівським міськрайонним
судом була винесена постанова про
звільнення його від кримінальної
відповідальності у зв'язку з
закінченням строку давності, а
провадження у справі закрито. 24.12.2008
року вказана постанова апеляційним
судом Хмельницької області скасована,
а справа направлена на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.
Вказані рішення були оскаржені до
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, але скарга залишена без
задоволення. З січня 2009 року по 29.07.2010
року справа розглядалася Шепетівським
міськрайонним судом. Вироком по справі
його визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст.356 КК України та
призначено покарання у вигляді штрафу
в розмірі 700 грн. та звільнено від
покарання з підстав, передбачених ст.49,
ч.5 ст.74 КК України. Ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 06.10.2010 року вирок залишено
без змін. Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29.09.2011 року вирок суду першої
інстанції та ухвалу апеляційної
інстанції скасовані як незаконні, а
справу направлено до суду першої
інстанції. 14.09.2012 року Шепетівським
міськрайонним судом справа направлена
на додаткове розслідування у зв'язку з
неповнотою досудового слідства. 16.11.2012
року слідчим СВ Шепетівського МВ УМВС
України в Хмельницькій області справу
за обвинуваченням у вчинені злочину,
передбаченого ст.356 КК України, закрито
за відсутністю в його діях складу
злочину та скасовано запобіжний захід.
Таким чином, він незаконно перебував
під кримінальним переслідуванням з
12.03.2007 року до 16.11.2012 року, тобто більш
ніж 5 років 7 місяців та 4 дні, протягом
якого діяв запобіжний захід - підписка
про невиїзд. Внаслідок незаконного
засудження порушувались його
нормальні життєві зв'язки, були
ускладнені спілкування і стосунки з
оточуючими людьми, існували перешкоди
у здійсненні активної підприємницької
діяльності, відчував страх перед
державою, усвідомлював свою абсолютну
незахищеність. Внаслідок накладення
арешту був обмежений у користуванні та
розпорядженні належним йому майном.
Звернення органів прокуратури в різні
державні органи та організації з
запитами про його особу, де
вказувалося, що він злочинець, розцінює
як поширення недостовірної інформації
щодо нього. В зв'язку з притягненням до
кримінальної відповідальності йому
було відмовлено у прийнятті на роботу у
центральний апарат МВС України, в інші
державні органи, він був позбавлений
корпоративних прав шляхом виключення
зі складу засновників та поновлення
означених прав, був позбавлений
можливості бачитися з одинокою матір'ю
похилого віку та здійснювати за нею
догляд. Було спаплюжено його добре ім'я
в очах неповнолітніх дітей, дружини,
матері, братів та сестер, серед
знайомих, друзів та односельців, значно
погіршився стан здоров'я. Для
поновлення нормальних життєвих
зв'язків знадобилися додаткові
зусилля. В зв'язку з викладеним, просив
відшкодувати за рахунок коштів
державного бюджету України моральну
шкоду завдану йому незаконними діями
суду та зобов'язати відповідача -
Державну казначейську службу України
виплатити з рахунку державного бюджету
500000 грн.

Рішенням Шепетівського міськрайонного
суду від 08 квітня 2014 року позов
задоволено частково. Вирішено
відшкодувати за рахунок Державного
бюджету України моральну шкоду,
завдану ОСОБА_1 незаконними діями суду,
та зобов'язано Державну казначейську
службу України списати в безспірному
порядку з відповідного казначейського
рахунку Державного бюджету України на
користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 100000
грн.

Державна казначейська служба України
не погоджується з рішенням суду,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1 у повному
обсязі. Вважає рішення суду незаконним,
оскільки мало місце порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Позивач визначив відповідачем
по справі Державну казначейську службу
України, проте, у контексті позовної
заяви та додатків до неї ОСОБА_1 жодним
чином не довів та не обґрунтував, а суд,
в свою чергу, не встановив, яку саме
шкоду, протиправні дії чи
бездіяльність орган Казначейства
завдав по відношенню до останнього, та
в чому полягала протиправність діяння
відповідача. У позові і в рішенні суду
неодноразово наголошувалося про
незаконність дій слідчих органів, а
норми Закону України "Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури та суду" та ст. 1176 ЦК
України безпосередньо вказують на
суб'єктний склад загальних підстав
відшкодування моральної шкоди: органи
дізнання, досудового слідства,
прокуратури та суду. Позивач помилково
ототожнює Державу Україну з її
державним органом - Державною
казначейською службою, що є порушенням
ч.2. ст. 176 ЦК України. Таким чином,
позовні вимоги є безпідставними та
необґрунтованими. Державна
казначейська служба України не
перебувала із позивачем у жодних
цивільно-правових відносинах, а тому не
завдала і не могла завдати останньому
шкоди чи будь-яких інших втрат.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
обставини викладені в позовній заяві
знайшли своє підтвердження. Так,
постановою слідчого Шепетівської
міжрайпрокуратури від 12 березня 2007
року було порушено кримінальну справу
відносно ОСОБА_1, за ознаками злочинів,
передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст. 364 КК
України, а постановами цього ж органу
від 16 березня 2007 року йому було обрано
запобіжний захід - підписку про невиїзд
та накладено арешт на його майно.
Кримінальна справа щодо обвинувачення
ОСОБА_1 неодноразово розглядалася
судами різних інстанцій, він був
визнаний винним і був засуджений.
Постановою Шепетівського
міськрайонного суду від 14.09.2012 року
дану кримінальну справу направлено
Шепетівському міжрайонному прокурору
для організації проведення
додаткового розслідування і
постановою слідчого СВ Шепетівського
УМВС від 16.11.2012р. кримінальну справу
відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю
в його діях складу злочину на підставі
ст.6 п.2 КПК України.

Вказані обставини підтверджуються
наявними в даній справі копіями
процесуальних документів слідчих
органів та суддів а також матеріалами
кримінальної справи № 23/0173
Шепетівського МВ УМВС України в
Хмельницькій області.

Відповідно до ст.2, ст.4, ст.13 Закону
України "Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і
суду" право на відшкодування шкоди в
розмірах і в порядку, передбачених цим
Законом, виникає у випадках:
постановлення виправдувального вироку
суду; встановлення в обвинувальному
вироку суду чи іншому рішенні суду
(крім ухвали суду про призначення
нового розгляду) факту незаконного
повідомлення про підозру у вчиненні
кримінального правопорушення,
незаконного взяття і тримання під
вартою, незаконного проведення в ході
кримінального провадження обшуку,
виїмки, незаконного накладення арешту
на майно, незаконного відсторонення
від роботи (посади) та інших
процесуальних дій, що обмежують чи
порушують права та свободи громадян,
незаконного проведення
оперативно-розшукових заходів;
закриття кримінального провадження за
відсутністю події кримінального
правопорушення, відсутністю у діянні
складу кримінального правопорушення
або невстановленням достатніх доказів
для доведення винуватості особи у суді
і вичерпанням можливостей їх отримати;
закриття справи про адміністративне
правопорушення.

Право на відшкодування шкоди, завданої
зазначеними у статті 1 цього Закону
оперативно-розшуковими заходами,
виникає у випадках, передбачених
пунктом 1-1 частини першої цієї статті,
або за умови, що протягом шести місяців
після проведення таких заходів не було
розпочате кримінальне провадження за
результатами цих заходів.
Відшкодування шкоди, провадиться за
рахунок коштів державного бюджету.

Питання про відшкодування моральної
шкоди за заявою громадянина
вирішується судом відповідно до
чинного законодавства в ухвалі, що
приймається згідно з частиною першою
статті 12. Розмір моральної шкоди
визначається з урахуванням обставин
справи в межах, встановлених цивільним
законодавством. Відшкодування
моральної шкоди за час перебування під
слідством чи судом провадиться
виходячи з розміру не менше одного
мінімального розміру заробітної плати
за кожен місяць перебування під
слідством чи судом.

Давши належну оцінку доказам, суд
обґрунтовано прийшов до висновку, що
позивач має право на відшкодування
моральної шкоди завданої незаконними
діями органів дізнання, попереднього
слідства, прокуратури і суду.

Визначаючи розмір моральної шкоди в
сумі 100000грн., судом враховано термін
перебування ОСОБА_1 під слідством, його
моральні страждання, пов'язані з
незаконним обвинуваченням у скоєні
злочину та обмеженнями у можливості
вільно пересуватися.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
визначеного розміру відшкодування.

Статтею 62 ч.4 Конституції України,
Законом України "Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, попереднього
слідства, прокуратури і суду", Законом
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" обов'язок по
відшкодуванню шкоди покладено на
державу шляхом списання коштів в
безспірному порядку з відповідного
казначейського рахунку Державного
бюджету України Державною
казначейською службою України.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що Державна казначейська служба
України та її територіальні відділення
не можуть бути відповідачами по
справах даної категорії суперечить
наведеним вище вимогам законодавства.

Та обставина, що позивач та суд не
залучив в якості відповідачів
відповідні правоохоронні органи, діями
яких заподіяно моральну шкоду, на думку
колегії, не може бути підставою для
скасування рішення суду та відмови в
позові оскільки це призведе до
продовження порушення прав позивача,
який є потерпілою особою від державних
органів.

Ухвалене судом рішення не порушує прав
інших осіб і підстав для його
скасування в межах доводів апеляційної
скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державної
казначейської служби України
відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області від 08 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.О.Матковська