Єдиний унікальний номер 255/394/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4076/2014
Головуючий у 1 інстанції Алтухова О.С.
Доповідач Солодовник О.Ф.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

19 травня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого Лоленко А.В., суддів
Солодовник О.Ф., Груіцької Л.О.,

при секретарі Саєнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності в порядку
розподілу спільного майна подружжя та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання особистою приватною
власністю,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 31
березня 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено: розподілено майно
подружжя, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2
право власності по 1/2 частині квартиру
АДРЕСА_1, стягнуто з ОСОБА_2 на його
користь понесені судові витрати в сумі
243,60 грн. В задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
особистою приватною власністю
відмовлено.

В апеляційній скарзі
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким у задоволені позову
ОСОБА_1 відмовити, зустрічний позов -
задовольнити, з тих підстав, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи, судом
порушено вимоги матеріального та
процесуального права, неповно
встановлено обставини, що мають
значення для справи.

Судом першої інстанції
встановлено наступне. Сторони по
справі перебувають в зареєстрованому
шлюбі з 19 березня 2011 року (а.с.4). Під час
шлюбу 10 грудня 2011 року сторонами було
придбана квартира АДРЕСА_1 за договором
купівлі-продажу. Відповідно до п.9
вказаного договору цей правочин
здійснюється за згодою чоловіка
Покупця, справжність підпису якого
засвідчено на відповідній заяві 10
грудня 2011 року ОСОБА_4, приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу за реєстровим
№11363 (а.с.5). Згідно вказаної нотаріально
посвідченої заяви позивач дає згоду
своїй дружині на купівлю спірної
квартири, за спільні кошти, що є їхньою
спільною сумісною власністю, за ціну та
на інших умовах, визначених на власний
розсуд (а.с.8).

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідачки ОСОБА_3, яка
просила апеляційну скаргу
задовольнити, позивача ОСОБА_1,його
представника ОСОБА_5, які просили
апеляційну скаргу відхилити,
дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

На підставі ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно зі ст.63 СК України
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно з ч.1 ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

На підставі ч.1 ст.70 СК України
у разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але за кошти, які належали їй,
йому особисто.

З матеріалів справи
вбачається, що під час укладення
договору купівлі-продажу квартири від
10 грудня 2011 року позивачка надала
нотаріусу заяву чоловіка, ОСОБА_1, про
надання згоди на купівлю спірної
квартири, за спільні кошти, що є їхньою
спільною сумісною власністю, за ціну та
на інших умовах, визначених на власний
розсуд (а.с.8).

Відповідно з ч.1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачкою не було доведено
належними та допустимими доказами
факту придбання спірної квартири за
кошти, які належали їй особисто.

Тому суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що спірна
квартира є спільною сумісною власністю
подружжя, у зв'язку з чим задовольнив
позов ОСОБА_1 та відмовив у задоволені
зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання особистою приватною
власністю.

При встановленні зазначених
фактів і ухваленні рішення судом не
було порушено норм процесуального
права та правильно застосовано норми
матеріального права.

Доводи апеляційної скарги
були предметом дослідження суду першої
інстанції, висновки суду вони не
спростовують.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
суд апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо встановлює, що
суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303-315 ЦПК України,
апеляційний суд

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 31
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий :

Судді: