У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 21 січня 2014
року, ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від
12 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення
розміру аліментів,

в с т а н о в и
в:

ОСОБА_3 звернувся до Деснянського
районного суду м. Чернігова з позовом
про зменшення розміру аліментів з 1/3 до
1/5 частини усіх видів заробітку
(доходу).

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що він виплачує аліменти на утримання
неповнолітніх доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5
в розмірі 1/3 частини усіх видів
заробітку та на повнолітню доньку 1/8
частини усіх видів заробітку.

Крім того у нього народився син ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та у нього погіршився стан
здоров'я.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від
21 січня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 12 березня 2014
року, позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, стягнутих
згідно з рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 20 травня 2010
року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на
неповнолітніх доньок: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
1/4 частини усіх видів заробітку
(доходу), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму на кожну дитину
відповідного віку, до повноліття,
починаючи з 24 жовтня 2013 року.

Виконавчий лист, що виданий на підставі
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 20 травня 2010 року у справі №
2-2592 відізвано та приєднано до справи.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить змінити рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
та виключити з резолютивної частини
рішення посилання «починаючи з 24
жовтня 2013 року».

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про часткове задоволення
позову ОСОБА_3, правильно встановили
характер правовідносин сторін у справі
та застосували норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішили спір з урахуванням меж
заявлених позовних вимог та конкретних
обставин справи на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення
розміру аліментів.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк