Головуючий суду 1 інстанції - Третяк
Доповідач - Медведєва Л.П.
Справа № 409/392/14-ц
Провадження № 22ц/782/2009/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

Головуючого - судді
Медведєвої Л.П.

Суддів - Соловей
Р.С., Пащенко Л.В.

при секретарі -
Артутюнян Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду в місті Луганську
справу за повозом ОСОБА_2 до
Білокуракинської селищної ради
Луганської області про зобов`язання
вчинити певні дії, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Білокуракинського районного суду
Луганської області від 14 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

14 квітня 2014 року ОСОБА_2 подано до суду
вказаний позов.

У викладенні обставин, якими позивач
обгрунтовував свої позовні вимоги, він
зазначив, що він з 28 липня 1985 року
проживає за адресою: АДРЕСА_1 Дану
квартиру передано йому у користування
на підставі рішення Білокуракинської
селищної ради від 28 липня 1985 року №162,
квартиру він отримав у зв`зку із
трудовими відносинами з
Новопсковським лінейним виробничим
управлінням магістральних
газопроводів. 31 липня 2009 року його було
звільнено у зв`язку з виходом на
пенсію.До 2003 року це житло перебувало
на балансі Білокуракинської селищної
ради.Після прийняття незаконного
рішення про службовий статус житла,в
якому він проживав майже 20 років, воно
перейшло до іншого відомства.Він не має
можливості приватизувати належне йому
житло, так як Білокуракинська селищна
рада не приймає у комунальну власність
будинок. Позивач просив зобов`язати
Білокуракинську селишну раду прийняти
у комунальну власність будинок
АДРЕСА_1 та зобов`язати раду надати йому
дозвіл на приватизацію квартири №2 в
цьому будинку.

Ухвалою судді Білокуракинського
районного суду Луганської області від
14 квітня 2014 року у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
відмовлено на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК
України.

Звернувшись з апеляційною скаргою,
позивач посилається на порушення норм
процесуального права та ставить
питання про скасування ухвали і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Заперечення на апеляційну скаргу від
відповідача до суду не надано.

Позивач та представник відповідача в
судове засідання не з`явилися, про час
та місце останнього їх повідомлено
належним чином і в установленому
законом порядку, від відповідача
надійшла заява про розгляд справи за
відсутності представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню .

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач оскаржує рішення
Білокуракинської селищної ради, яка є
суб`єктом владних повноважень, тому
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, є
адміністративним спором, який повинен
розглядатися за правилами КАС України.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги колегія суддів визнала, що судом
порушено норми процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, в якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Критеріями розмежування справи
цивільного судочинства від справи
адміністративного судочинства є
одночасно: суб'єктний склад учасників
процесу та характер спірних
правовідносин.

Проте при визначенні процесуального
статусу сторін, суд не з'ясував
належним чином зміст і характер
правовідносин, що виникли, і не
врахував, що цивільні процесуальні
правовідносини можуть виникнути
тільки між носіями цивільних
процесуальних прав і обов'язків у
цивільному процесі, сторонами в якому є
особи, матеріально-правовий спір між
якими є предметом розгляду і вирішення
судом.

Спір за даним позовом не стосується
захисту прав, свобод і інтересів у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, а пов'язаний із захистом
порушених житлових прав позивача, тому
розгляд таких справ згідно з
положеннями ст. 15 ЦПК України
відбувається за правилами цивільного
судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції,
відмовляючи у відкритті провадження у
справі, не взяв до уваги характер
спірних правовідносин, зокрема те, що в
даному випадку виник спір про право, а
не спір між фізичною особою та
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності, а тому даний спір
належить до компетенції загальних
судів.

При викладених обставинах, відповідно
до ст.312 ЦПК України ухвала має бути
скасована і питання про відкриття
провадження у справі передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.209,307,312 ЦПК України,

У х в а л и л а :

Апеляцийну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Білокуракинського районного
суду Луганської області від 14 квітня 2014
року - скасувати і питання про
відкриття провадження у справі
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосредньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді