Справа № 382/121/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2014 року
Яготинський районний
суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

за участю прокурора Сонько М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Яготині Київської
області справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та
піклування Яготинської державної
адміністрації про визначення місця
проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського
районного суду з позовною заявою до
ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та
піклування Яготинської державної
адміністрації про визначення місця
проживання дитини, в котрій зазначено,
що сторони перебували у фактичних
шлюбних відносинах. Під час спільного
проживання народилася дитина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час сторони
проживають окремо, ведуть різні
бюджети. Після припинення фактичних
шлюбних відносин, дитина проживає з
матір'ю. Відповідачка не дає
спілкуватися з дитиною позивачу, а
також не надає можливості позивачу
брати участь у вихованні та розвитку
дитини. З цього проводу позивач
звертався до органу опіки та
піклування, прокуратури, міліції. Так,
позивач не погоджується, щоб дитина
проживала з відповідачкою, та вважає,
що в інтересах дитини найкраще
визначити місце її проживання за
місцем проживання позивача. Який
працює, має стабільний, самостійний
дохід, що дозволить йому в повному
обсязі створити всі необхідні умови
для проживання та нормального розвитку
дитини. Крім цього, позивач має
позитивну характеристику, житло, іншу
дружину, яка не заперечує та має
бажання доглядати за дитиною.
Натомість відповідачка, не має
самостійного доходу, житла, постійно
змінює місце проживання, зловживає
спиртними напоями, має аморальну
поведінку, змінює співмешканців, що
може зашкодити розвиткові дитини.
Дитина не відвідує дитячий садочок, не
має змоги спілкуватися з дітьми та
розвиватися. При цьому, під час
проживання в м.Яготин, дитина
відвідувала дитячий садочок, проте
відповідачка систематично забувала
забрати дитину з садочку, або якщо і
забирала, то в стані сп'яніння.
Неодноразово, вихователі, приводили
дитину до дому чи залишали сусідам,
оскільки відповідачка знаходилася в
стані сп'яніння. Певний період часу
дитина проживала у м.Фастів у
незнайомих людей без відповідачки. А
тому враховуючи дані обставини,
позивач просив визначити місце
проживання дитини за ним.

Позивач та його представник в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали, та до зазначеного в
позовній заяві позивач додав, що з
відповідачкою біля 8 років проживали у
фактичних шлюбних відносинах,
розмовляв з нею щодо її поведінки, але
цього вистачало на нетривалий час.
Аліменти на утримання дитини сплачує.
Крім цього, також сплачує, аліменти на
утримання дитини, від першого шлюбу. На
даний час проживає в зареєстрованому
шлюбі з третьою дружиною та її двома
дітьми від двох інших шлюбів, з якою
познайомився 5 років тому та весь цей
час спілкувався з нею. Одружився лише у
вересні 2013 року. Проживає в квартирі, що
орендується ним в м.Київ, проте не має
змоги надати відповідний договір,
оскільки строк його дії закінчився, а
власники закордоном. На вихідні дні
приїздить до своїх батьків, де має
житло, відповідно до договору
дарування житлового будинку. Так, був
наявним факт, коли попросив у
відповідачка взяти з собою дитину для
спілкування, проте повернув лише через
місяць. При цьому не повідомляв
відповідачці протягом якого часу
дитина буде у нього знаходитися та
місця її знаходження. Не запрошував
відповідачку до місця проживання
дитини. Відповідачка телефонувала з
проводу дитини з перших днів і
неодноразово. Протягом цього часу
дитина нормально була одягнена та
відвідувала дитячий садочок в м.Києві.
Після даного випадку відповідачка не
надавала дитину для спілкування, а
також йому не була відома адреса
проживання відповідачки та дитини.
Тому звертався до служби у справах
дітей, та міліції, оскільки почув чутки,
що відповідачка бажає продати дитину,
які невдовзі не підтвердилися. При
цьому не звертався до служби у справах
дітей чи до суду з позовом про усунення
перешкод щодо участі у вихованні та
вільному спілкуванні з дитиною
батьком, який проживає окремо від неї
чи про встановлення порядку побачення
того з батьків, який проживає окремо.
Відповідних актів про чинення
перешкод у відвідуванні дитини не
складалося.

Представник відповідачки та
відповідачка в судовому засіданні
позов не визнали, мотивуючи це тим, що
дитина відвідує дитячий садочок,
дитина має нормальне харчування,
нормальні умови для її розвитку та
проживання. З листопада 2013 року
відповідачка проживає у фактичних
шлюбних відносинах з ОСОБА_4, та
проживає у його будинку. Мають намір
одружитися. ОСОБА_4 працює, а також
отримує пенсію, має добрі стосунки з
дитиною. Відповідачка не працює, проте
є перспектива найближчий час
працевлаштуватися. Дитина має
задовільний стан здоров'я.
Відповідачка не заперечує, щоб позивач
спілкувався з дитиною, проте за умови,
що дитину не будуть ображати, оскільки
був випадок, коли з її дозволу позивач
взяв до себе дитину, після чого не
відповідав на телефонні дзвінки та не
повідомляв про місце перебування
дитини протягом одного місяця.
Невдовзі все таки відповідачка забрала
свою дитину, яку відповідач передав
одягнену не відповідно до погодніх
умов та хвору і яка повідомляла, що
перебуваючи у батька її там ображали.
Був період у житті відповідачки коли
вона працювала у м.Фастів в літку 2013
року, протягом трьох місяців, та
звільнилася, оскільки їй не в повній
мірі оплатили її працю. При цьому
дитина проживала разом з нею у її
друзів, які допомагали їй у догляді за
дитиною. На праві власності житла не
має, проте мають її батьки. Працювала на
роботі до цього тривалий час, лише
останні два місця роботи змінила,
оскільки після припинення фактичних
шлюбних відносин з позивачем, збирала
речі для переїзду з гуртожитку, та не
змогла вчасно з'явитися до робочого
місця. Спиртними напоями не зловживає.

Представник органу опіки та
піклування Яготинської державної
адміністрації вважає за доцільне
визначити місце проживання дитини за
місцем проживання її матері ОСОБА_2.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши докази, суд вважає, що позов
до задоволення не підлягає.

З показань свідка ОСОБА_5 даних в
судовому засіданні, вбачається, що
вона знайома зі сторонами по справі, в
сусіда, що проживає неподалік її
помешкання бачила відповідачку по
справі та ще декілька осіб, які вживали
спиртне, та зовнішні було схоже, що
відповідачка перебуває в стані
сп'яніння. При цьому, дитина
знаходилася на вулиці біля будинку, там
також була жінка літніх літ. На її
думку ніхто за дитиною не дивився. До
цього, знає що відповідачка приходила
до її сусіда в стані сп'яніння шукаючи
його. Ці події відбувалися в липні 2013
року.

З показань свідка ОСОБА_6 даних в
судовому засіданні, вбачається, що
вона є нинішня дружина позивача з яким
знайома 5 років. Зареєстрували шлюб з
позивачем у вересні 2013 року, до цього
проживали разом лише рік. Зі спільною
дитиною сторін знайома, оскільки вона
проживала в них 3 місяці. При цьому,
дитина додому не просилася,
відвідувала дитячий садок. З її дітьми
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 у дитини
позивача склалися нормальні стосунки,
вони дружили. Спілкуватися з матір'ю по
телефону дитина відмовлялася. Одного
разу дитина побачила автомобіль
працівників міліції, то сказала, що
мабуть хтось в стані сп'яніння та до
нього їде цей автомобіль. Після цього,
дитина запитала чи вона не буде вживати
спиртне, оскільки її мама вживає
спиртне і курить. Під час проживання в
них, дитина боялася залишатися сама,
перед сном вона читала їй казочки, та
помітила, що для дитини це було
несподіванкою. Коли дитина перебувала
в них, то відповідачка зателефонувала
вперше через 2 тижні і в стані сп'яніння.
Просили з позивачем, щоб відповідачка
дозволила бачитися з дитиною, проте
остання відмовила. Вона працює, має
будинок та пай, двох дітей від різних
шлюбів, які проживають разом з нею та
позивачем. При цьому, аліменти на
вказаних дітей їх батьки не сплачують.
Позивачу неодноразово різні люди
повідомляли по телефону, що його дитина
голодна та перебуває без нагляду
проживаючи з відповідачкою.

З показань свідка ОСОБА_4 даних в
судовому засіданні, вбачається, що
знайомі з відповідачкою 4 роки,
познайомилися в гуртожитку де він
також проживав. Спілкувався з дитиною
відповідачки протягом цього часу,
особливо намагався підтримати дитину,
коли сторони по справі припинили
фактичні шлюбні відносини, щоб це
негативно не вплинуло на дитину. Під
час проживання в гуртожитку зауважень
з боку коменданта чи керівництва
відносно відповідачки не було. Не
бачив відповідачку в стані сп'яніння
під час проживання в гуртожитку. Дитина
голодна ніколи не була, завжди чисто
вдягнена, в кімнаті завжди було
прибрано. З відповідачкою бажають
зареєструвати шлюбу, є необхідні умови
для проживання сім'ї. Він має житловий
будинок, в якому пічне опалення, є
колодязь, мають намір підвести до
будинку водопостачання. Також він має
пай, земельну ділянку в м.Бориспіль,
автомобіль, займається бджільництвом.
Має вже дорослих дітей, які проживають
окремо та мають власні сім'ї, а які не
одружені, то працевлаштовані. Мав лише
один шлюб, проте як підросли діти, то
розлучився. На даний час на пенсії,
проте також і працює. Загалом має дохід
на місяць біля 3000 гривень, а також дохід
від підробіток. Має і на даний час
добрі стосунки з дитиною відповідачки.

З показань свідка ОСОБА_7 даних в
судовому засіданні, вбачається, що
вона є завідуючою дитячого садочку,
який на даний час відвідує дитина
сторін. З якою знайома з грудня 2012 року
по сьогоднішній день. Розвиток дитини
відповідає її віку навіть трішки
передує, дитина має не тривожний стан,
спокійний, дитина жвава. Гарно
розповідає вірші, малює, має гарну
пам'ять, уважна, товаришує з
однолітками, є не конфліктною дитиною.
До садочку дитину приводить та забирає
з садочку мама дитини, при цьому не
перебуває в стані сп'яніння. Дитина
охайно одягнена, одяг новий, дитина
доглянута. Вранці нехотя снідає, мабуть
вдома зранку снідає. Про маму нічого
дитина поганого не розповідає, любить
її. Про тата нічого не говорить. Дитина
розповідає як проводила вихідні та
свята, при цьому нічого поганого не
розповідає. Тато дитини жодного разу не
з'являвся, лише в грудні на день
народження дитини телефонував до
садочку. Якщо дитина спілкується з
батьком, чи спілкувалася, то буде
згадувати його. Про те, що відповідачка
перешкоджає бачитися позивачу з
дитиною, нічого невідомо.

З показань свідка ОСОБА_8 даних в
судовому засіданні, вбачається, що
вона є завідуючою дитячого садочку,
який раніше відвідувала дитина сторін.
Знайома з обома сторонами по справі. В
червні 2012 року дитина розпочала
відвідувати дитячий садочок та
відвідувала по лютий 2013 року. У лютому
2013 року забрав з дитячого садочку
батько дитину з дозволу матері. Після
чого, певний період дитина не
відвідувала дитячий садочок, бо
перебувала з батьком. Поганого про
батьків дитини нічого не може сказати.
Дитину забирали з садочку то мати, то
батько. Одного разу було, що забрали
невчасно, та одного разу відводили в
гуртожиток, оскільки батьки були
зайняті. Є такі непоодинокі випадки, не
тільки відносно цього хлопчика, коли
батьки не мають змоги забрати дитину та
зайняті, то відводять дітей до дому чи
родичам з дозволу батьків. Обоє батьків
люблять дитину. Батько одного разу
забирав дитину, на вигляд схоже було, що
він перебуває в стані сп'яніння, мати в
такому стані не забирала дитину. Проте,
є різні випадки, можливо батько був на
дні народжені чи іншому святкуванні.
Дитина одягнена була в чистому,
звичайному одязі. Дитина розумна,
розвинена, має таку рису характеру як
вразливість, емоційна. При цьому,
нормально розвивається, до книжок
відноситься нормально, не до речі, яку
побачила вперше.

З показань свідка ОСОБА_9 даних в
судовому засіданні, вбачається, що
вона є колишньою дружиною позивача. На
даний час спілкується з позивачем, їх
спільній дитині 15 років, яка навчається
в коледжі. Позивач допомагає
продуктами та матеріально. Під час
навчання проживає у позивача та його
нинішня дружина ставиться до неї як до
рідної і дитина із задоволення йде до
їх сім'ї. Вона була ініціатором їх
розлучення з позивачем. Відповідачка
одного разу телефонувала, та її розмови
не можливо було зрозуміти.

З показань свідка ОСОБА_10 даних в
судовому засіданні, вбачається, що
сторони по справі знає біля 2 років.
Оскільки біля 2 років тому позивач
приїхав до Яготинського РВГУ з
повідомленням, що відповідачка з
друзями вживає спиртне, та з нею
знаходиться дитина. Приїхавши на місце
знаходження відповідачки, було
встановлено, що вона перебувала у своєї
подруги. Проте, ніяких протоколі не
було складено і він не може
стверджувати чи відповідачка
перебувала у стані сп'яніння, оскільки
це не було зафіксовано, не проводилося
відповідних оглядів та експертиз,
зовні наче б то схоже було, що вона
перебуває в легкому стані сп'яніння.
Позивач, звертався зі скаргою, що наче б
то, відповідачка хоче продати свою
дитину та даний факт не підтвердився.
Відповідачка зверталася зі скаргою, що
позивач забрав дитину і не віддає їй.
Обоє матеріалів за вказаними скаргами
були закриті, оскільки не вбачалося
складу злочину. Останнє звернення може
бути більш року тому.

Так, сторони в судовому засіданні
не заперечували проти розгляду справи
за наявних доказів, що містяться в
справі.

З копії паспорта та довідки
(а.с.5), копії свідоцтва про народження
(а.с.6), копії довідки, листів (а.с.7, 9, 12,
55-57, 64-66, 77-78, 81, 86-88, 117, 120, 122, 124, 135, 136, 155, 157,
159, 199), акту обстеження
житлово-побутових умов (а.с.8, 129, 137, 161-162,
168), копії заяви (а.с.10), копії
характеристик (а.с.13-14, 36, 34, 51-53, 79-80, 82,
84-85, 138), копії постанови Яготинського
районного суду Київської області
(а.с.76), копії грамоти (а.с.83), копії
державного акту (а.с.130, 131), копії
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом та копії витягів з
державного реєстру правочинів та
реєстрацію права власності на
нерухоме майно (а.с.134), копії договору
дарування житлового будинку та
земельної ділянки (а.с.169-170) в судовому
засіданні встановлено, що сторони
перебували у фактичних шлюбних
відносинах біля 8 років. Під час
спільного проживання народилася
дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
припинення фактичних шлюбних відносин,
дитина залишилася проживати з
відповідачкою.

Позивач фактично проживає у трьох
кімнатній квартирі з усіма
зручностями, умови проживання
відповідають санітарно-гігієнічним
нормам, в квартирі прибрано, в кімнаті
для дитини площею біля 11 кв.м є
письмовий стіл, стілець, комп'ютер,
шафа, диван, іграшки. В даній квартирі
проживає позивач зі своєю дружиною,
двоє дітей дружини позивача, бабуся,
яка зареєстрована, але не проживає.
Позивач працює та отримує заробітну
плату в середньому розмірі 1502, 18
гривень, з врахуванням виплати
аліментів, в середньому розмірі 716, 48
гривень. Позивач зареєстрований в
АДРЕСА_1, має задовільні умови
проживання в даному будинку, є окрема
кімната для дитини, ліжко, шафа,
іграшки. Утримується домашнє
господарство. В даному будинку
проживає мати позивача, яка не
заперечує проти проживання дитини в
даному будинку. Відповідно до
договору дарування житлового будинку
від 19 березня 2014 року вказаний будинок
належить позивачу, та відповідно до
договору дарування земельної ділянки
від 19 березня 2014 року також належить
земельна ділянка призначення для
ведення особистого селянського
господарства, площею 0, 3985 га. Позивач за
місцем роботи, та місцем реєстрації
характеризується позитивно. За місцем
реєстрації та фактичного місця
проживання до адміністративної та
кримінальної відповідальності не
притягувався. Відповідно до постанови
Яготинського районного суду Київської
області від 19 жовтня 2011 року ОСОБА_1
засудженого згідно вироку
Яготинського районного суду Київської
області від 10 серпня 2010 року за ст..122
ч.1, 75, 76 КК України до 3 років
позбавлення волі з випробуванням з
іспитовим строком на 2 роки, звільнено
від призначеного покарання як особу, що
на день набрання чинності Законом
України «Про амністію у 2011 році» має
двох неповнолітніх дітей. За місцем
реєстрації та місцем проживання на
обліку в лікаря нарколога та психіатра
позивач не перебуває. Позивач
звертався до прокуратури Яготинського
району Київської області, та з листа -
відповіді на його звернення
вбачається, що відповідачка на обліках
Яготинської районної державної
адміністрації, в зв'язку з неналежним
виконанням батьківських обов'язків не
перебуває. Позивачу було надано
роз'яснення щодо його права звернутися
з заявою до служби у справах дітей за
місцем проживання дитини в разі
наявності спору щодо участі у
вихованні дитини. Позивач звертався до
служби у справах дітей з заявою про
визначення місця проживання дитини та
йому було надано відповідну відповідь.

Дружина позивача має двох
неповнолітніх дітей від різних шлюбів,
працює та отримує заробітну плату в
середньому розмірі 1767, 20 гривень.
Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом має земельну
ділянку, площею 1, 82 га призначену для
ведення товарного
сільськогосподаського виробництва, а
також має на праві власності житловий
будинок, відповідно до договору
купівлі - продажу від 15.05.2006 року.

Відповідачка не працює, проживає
разом з дитиною в будинку, що належить
її співмешканцю ОСОБА_4 на праві
власності, в будинку є електроенергія,
пічне опалення, в будинку тепло,
прибрано, у дитини є окреме ліжко,
відповідний одяг. Сім'я також веде
підсобне господарство, тримає птицю та
пасіку. Відповідачка за місцем
проживання характеризується
позитивно. На обліку в лікаря нарколога
та психіатра не перебуває. За місцем
роботи з 18 грудня 2012 року по 29.01.2012 року
має позитивну характеристику та
грамоту. За місцем роботи в ресторані
«Асторія» з 20.02.2013 року по 09.04.2013 року
характеризувалася посередньо та була
звільнена за власним бажанням. За
місцем роботи в Яготинській ЦРЛ з 21.05.2013
року по 03.06.2013 року характеризувалася
посередньо, звільнена, в зв'язку з
прогулом без поважних причин. За місцем
роботи з 18 грудня 2012 року по 29.01.2012 року
має позитивну характеристику та
грамоту. До адміністративної
відповідальності не притягувалася.
Сторони не заперечували того факту, що
відповідачка не притягувалася до
кримінальної відповідальності.

Співмешканець відповідачки ОСОБА_4
характеризується за місцем проживання
та роботи позитивно, не зловживає
спиртними напоями, не порушує
громадського порядку, є пенсіонером,
та отримує пенсію в середньому розмірі
1082, 99 гривень, а також працює охоронцем
тракторної бригади на ТОВ «Жоравське»
та отримує заробітну плату в
середньому розмірі 1693, 39 гривень.

Дитина сторін ОСОБА_3, 21.02.2009 року не
перебуває на диспансерному обліку в
Яготинській ЦРЛ, здоровий. З 17 грудня 2013
року по даний час відвідує дитячий
садок «Сонечко» в с.Жоравка
Яготинського району Київської області.
Дошкільну програму засвоює добре,
уважний, має добру пам'ять, не має
труднощів у спілкуванні з дітьми та
дорослими, мовневий розвиток та
соціально-побутові навички
відповідають віку. Хворіє рідко.
Протягом дня дитина уважна та
рівномірна. Вихованням дитини
займається мати ОСОБА_2, яка приділяє
дитині достатню увагу у її вихованні та
навчанні. ОСОБА_2 виконує всі
зауваження та пропозиції щодо
виховання та навчання дитини, вчасно
сплачує кошти за харчування дитини.

З пояснень (а.с.11) ОСОБА_2 відібраних
о/у ГКМСД Яготинського РВГУ ОСОБА_10,
вбачається, що вона проживає у ОСОБА_4
зі своїм сином в АДРЕСА_2, тимчасово не
працює. Між сторонами існує спір з
приводу місця проживання дитини,
оскільки батько дитини взявши дитину
для спілкування, не повідомляв їй де
саме знаходиться дитина. Вона має
побоювання, що знову батько дитини
забере сина та не поверне, а тому не
повідомляє свого місця знаходження.

З висновку Яготинської районної
державної адміністрації (а.с.186)
вбачається, що за доцільне визначити
місце проживання малолітнього ОСОБА_3
з його матір'ю ОСОБА_2 в АДРЕСА_2.

В силу ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той з батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той з
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватись з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 161 Сімейного
кодексу України, якщо мати та батько
дитини, які проживають окремо не дійшли
згоди щодо того, з ким із них буде
проживати малолітня дитина, спір між
ними може вирішуватись органом опіки
та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.3 СК України
(в редакції 2003 року) сім'я є первинним та
основним осередком суспільства. Сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки. Дитина належить до сім'ї
своїх батьків і тоді, коли спільно з
ними не проживає. Сім'я створюється на
підставі шлюбу, кровного споріднення,
усиновлення, а також на інших
підставах, не заборонених законом і
таких, що не суперечать моральним
засадам суспільства.

У розділі Х Декларації про
державний суверенітет України,
прийнятої Верховною Радою Української
РСР 16 липня 1990 року № 55-ХІІ, Українська
РСР визнає перевагу загальнолюдських
цінностей над класовими, пріоритет
загальновизнаних норм міжнародного
права перед нормами
внутрішньодержавного права.
Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції прав
людини, ратифікованої постановою
Верховної Ради Української РСР від 27
лютого 1991 року № 789-ХІІ під час
вирішення будь - яких питань щодо дітей
суд повинен виходити з найкращого
забезпечення інтересів дітей.
Відповідно до принципу 6 Декларації
прав дитини від 20 листопада 1959 року,
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особи потребує любові і
розуміння. Вона повинна, якщо це
можливо, зростати під опікою і
відповідальністю своїх батьків і, в
усякому разі, в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітню дитину не
слід, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, розлучати зі
своєю матір'ю. На суспільстві і на
органах публічної влади повинен лежати
обов'язок здійснювати особливе
піклування про дітей, що не мають сім'ї,
і про дітей, що не мають достатніх
засобів для існування. Бажано, щоб
багатодітним сім'ям надавалась
державна або інша допомога на
утримання дітей.

Відповідно до принципу 4 Декларації
прав дитини від 20 листопада 1959 року,
дитина повинна користуватися благами
соціального забезпечення, вона повинна
мати право на здоровий ріст і розвиток,
з цією метою спеціальний догляд і
охорона повинні бути забезпечені як їй
, так і її матері. Дитина повинна мати
право на належне харчування, житло,
розвиток і медичне обслуговування.

Відповідно до ст..27 Конвенції про
права дитини, прийнятої резолюцією 44/25
Генеральної Асамблеї ООН, від 20
листопада 1989 року та набрала чинності 2
вересня 1990 року і ратифікована
постановою Верховної Ради України №
789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та
набрала чинності для України 27 вересня
1991 року, визнається право кожної
дитини на рівень життя, необхідний для
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку
дитини. Батьки або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Держави - учасниці у
відповідності з національними умовами
в і в межах своїх можливостей вживають
необхідних заходів для надання
долпромоги батькам та іншим особам, які
виховують дітей, у здійсненні цього
права і у випадку необхідності надають
матеріальну допомогу і підтримують
програми, особливо щодо забезпечення
дитини харчуванням, одягом і житлом.

Відповідно до ст..9 Конвенції про
права дитини, прийнятої резолюцією 44/25
Генеральної Асамблеї ООН, від 20
листопада 1989 року та набрала чинності 2
вересня 1990 року і ратифікована
постановою Верховної Ради України №
789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та
набрала чинності для України 27 вересня
1991 року, забезпечується. Щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч
їхньому бажанню, за винятком випадків,
коли компетентні органи згідно з
судовим рішенням визначають у
відповідності із застосовуваним
законом і процедурами, що таке
розлучення необхідне в якнайкращих
інтересах дитини. Таке визначення може
бути необхідним у тому чи іншому
випадку, наприклад коли батьки
жорстоко поводяться з дитиною або не
піклуються про неї, або коли батьки
проживають окремо і необхідно прийняти
рішення щодо місця проживання дитини.

Таким чином, враховуючи
викладене, доводи позивача з приводу
ведення відповідачкою аморального
способу життя, зловживання спиртним,
та не здійснення належного виховання
та догляду за дитиною не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні, а
показання свідків, щодо можливого
перебування відповідачки в стані
сп'яніння, два роки та рік потому, не
може слугувати як доказ перебування
відповідачки в стані сп'яніння без
відповідного документального
посвідчення цього стану в медичній
установі. Також в судовому засіданні
не встановлено факту, перебування
відповідачки в стані сп'яніння під час
забирання дитини з садочку. Крім цього,
в судовому засіданні не встановлено
фактів грубого поводження
відповідачки з дитиною, привиттям їй
поганих звичок, відсутністю нагляду за
дитиною. Проживання відповідачки з
дитиною в приватному будинку, який має
пічне опалення, має колодязне
водопостачання, та те, що мати дитини
тимчасово не працює, але при цьому
ОСОБА_4 з яким відповідачка проживає
однією сім'єю, перебуваючи у фактичних
шлюбних відносинах забезпечує сім'ю,
має своїх дітей, які працевлаштовані та
проживають окремо, не може бути
самодостатньою підставою для
визначенням місця проживання дитини за
місцем проживання позивача. Крім цього,
як вбачається з матеріалів справи
відповідачка приділяє належну увагу
дитині її розвитку та вихованню, дитина
має необхідне харчування та одяг,
ОСОБА_4 має позитивну характеристику та
добрі відносини з хлопчиком.

Доводи позивача про можливість
створити необхідній догляд за дитиною,
матеріально забезпечувати дитину,
враховуючи матеріальне становище
позивача, його дружини, та наявність
утриманців, викликають сумніви, щодо
належного матеріального забезпечення
дитини за місцем проживання позивача,
при наявності житла та земельної
ділянки. При цьому, позивачем не надано
доказів, що дитина відвідувала дитячий
садок під час проживання у позивача. Як
вбачається з матеріалів справи позивач
був засуджений згідно вироку
Яготинського районного суду Київської
області від 10 серпня 2010 року за ст..122
ч.1, 75, 76 КК України до 3 років
позбавлення волі з випробуванням з
іспитовим строком на 2 роки, та був
звільнений від призначеного покарання
відповідно до Закону України «Про
амністію у 2011 році», оскільки він має
двох неповнолітніх дітей. Як
вбачається з пояснень позивача та його
нинішньої дружини, він втретє
одружився, до цього з нею спілкувався
на протязі п'яти років, під час
спільного проживання з відповідачкою
та наявності дитини, з приводу якої
виникає спір.

Отже, в судовому засіданні не
встановлено, що перебування дитини за
місцем проживання відповідачки,
створюватиме реальну небезпеку для її
життя та здоров'я чи перебування дитини
за місцем проживання відповідачки
суперечитиме її інтересам.

За таких обставин позов до
задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 212,209, 218
ЦПК України, Конвенцією прав людини,
ратифікованої постановою Верховної
Ради Української РСР від 27 лютого 1991
року № 789-ХІІ, Декларацією прав дитини,
Конвенцією про права дитини, прийнятої
резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї
ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала
чинності 2 вересня 1990 року і
ратифікована постановою Верховної
Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого
1991 року та набрала чинності для України
27 вересня 1991 року, ст. ст.1-4, 157, 161, 16
Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: орган опіки та піклування
Яготинської державної адміністрації
про визначення місця проживання
дитини, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі через Яготинський
районний суд апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його проголошення

Суддя
Кисіль О.А.