АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4274/14
Справа № 2012/7506/2012
Головуючий 1 інстанції Макаров
Категорія: договірна
Доповідач: Яцина В.Б.
УХВАЛА

Іменем України

18 червня року
м.Харків

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого - судді Яцини
В.Б.

суддів колегії -
Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

при секретарі
Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Жовтневого районного суду
м.Харкова від 29 квітня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 про визнання спадкового
договору недійсним та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа-
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про визнання спадкового договору
дійсним

ВСТАНОВИЛА:

11.09.2012 року ОСОБА_6 звернулась до суду
із позовом до ОСОБА_4, приватного
нотаріуса Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
розірвання спадкового договору від 08
травня 2012 року, укладеного між нею та
ОСОБА_4 У жовтні 2012 року вона змінила
позов і просила вказаний спадковий
договір визнати недійсним, оскільки
відповідачка скориставшись її станом
здоров?я і слабким розумінням
української мови замість договору
довічного утримання, який вона бажала
укласти, і який передбачає особисту
участь відповідачки у її догляді та
допомоги, ОСОБА_4 уклала з нею
спадковий договір, який цього не
передбачає.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Харкова від 09 вересня 2013 року у якості
правонаступника померлої по справі був
залучений ОСОБА_3, який уточнив
заявлений позов і просив визнати
вказаний спадковий договір недійсним з
передбачених ст. 229 ЦК України підстав:
з огляду на те, що ОСОБА_6 внаслідок
перенесеного інсульту та
недостатнього розуміння української
мови помилилася щодо суттєвих умов
вказаного договору, які стосуються
обов?язків ОСОБА_4 по уходу за нею та
утриманню належного ОСОБА_6 частини
будинку.

ОСОБА_4 позов не визнала і звернулася до
суду із зустрічним позовом про
визнання дійсним вказаного спадкового
договору, посилаючись на недоведеність
заявлених вимог. Вказала що спірний
договір був укладений відповідно до
вимог закону, ОСОБА_6 все життя прожила
в Україні і добре розуміла українську
мову, на якій було укладено спадковий
договір, його зміст нотаріус належним
чином сторонам роз?яснив при його
укладенні та посвідченні, а після
перенесеного інсульту стан її здоров?я
нормалізувався і не впливав на її
волевиявлення, яке було спрямовано на
укладення саме спадкового договору.
Поховати померлу ОСОБА_6 вона не змогла
з огляду на те, що під час розгляду
спору ОСОБА_3, діючи у своїх інтересах,
приховав від неї цей факт.

Третя особа, приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_5 надала до суду письмові
пояснення, яких заперечувала проти
задоволення позову ОСОБА_3 і вказала, що
посвідчення спірного договору
відбувалося з дотриманням Закону
України «Про нотаріат» та інших
нормативних актів, витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно, видане за
заявою ОСОБА_6 КП «Харківське БТІ»
20.04.2012 року на предмет оформлення
спадкового договору, що свідчить про
те, що сторони заздалегідь мали намір
укласти саме такий договір, нотаріус
роз'яснила відчужувачу ОСОБА_6 зміст та
правові наслідки спадкового договору,
його відмінність від схожих
правочинів, а саме: заповіту, договору
довічного утримання та договору
дарування, що підтверджується
відповідною письмовою заявою ОСОБА_6
Крім того нотаріус зазначила, що
відповідно до чинної на день укладення
спірного договору ст.. 15 Закону України
«Про нотаріат» нотаріус зробила усний
переклад спадкового договору з
української на російську мову, про що
зазначено у тексті посвідчувального
запису, нотаріус також перевірила
дієздатність ОСОБА_6, вільне
волевиявлення якої було на укладення
саме спадкового договору.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Харкова від 29 квітня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 та зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_4 залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить
його скасувати і ухвалити нове рішення
про задоволення його позову
повністю,визнавши спадковий договір
від 08 травня 2012 року укладений між
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 недійсним,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; оскільки ОСОБА_6 тяжко хворіла і
не усвідомлювала наслідки цього
договору вважаючи, що вона уклала
договір довічного утримання.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явились у судове засідання,
відповідно до ст. 303 ЦПК України
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, не знаходить
підстав для її задоволення.

Судом на підставі наявних в матеріалах
справи доказів обгрутовано
встановлено, що 8 травня 2012 р. приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 посвідчено
спадковий договір, за умовами якого
ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_6 набуває
права власності на 52/100 частини
житлового будинку АДРЕСА_1. Договором
передбачені обов'язки сторін, зокрема
(п. 3.3.) набувач зобов'язаний: надавати
відчужувану матеріальну допомогу,
щомісячно сплачувати грошові суми,
відвідувати відчужувача не рідше 3
разів на місяць та при цьому виконувати
дрібні побутові розпорядження
відчужувача особистого немайнового
характеру, виконувати немайнові
розпорядження відчужувача з питань
оформлення документів щодо
комунальних послуг, у разі смерті
відчужувача поховати його та нести
витрати на поховання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла,
причина смерті зазначена:
церебро-васкулярна недостатність
після перенесеного геморагічного
інсульту.

Відповідно до ст. 229 ЦК України, якщо
особа, яка вчинила правочин, помилилася
щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей і якостей речі, які
значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим
призначенням. Помилка щодо мотивів
правочину не має істотного значення,
крім випадків, встановлених законом.

Стаття 1302 ЦК України визначає, що за
спадковим договором одна сторона
(набувач) зобов'язується виконувати
розпорядження другої сторони
(відчужувача) і в разі його смерті
набуває право власності на майно
відчужувача.

На відміну від цього, ст. 744 ЦК України
передбачає, що за договором довічного
утримання одна сторона (відчужував)
передає другій стороні (набувачеві) у
власність житловий будинок, квартиру
або їх частину, інше нерухоме майно або
рухоме майно, яке має значну цінність, а
взамін цього набувач зобов'язується
забезпечувати відчужувача утриманням
та (або) доглядом довічно.

Таким чином, у світлі обставин цієї
справи за законом суттєвою різницею
між вказаними договорами є момент
набуття права власності на житло, а не
обов'язки набувача цього майна, який в
усякому разі зобов'язаний виконувати
розпорядження відчужувача.

Крім того, матеріали справи не містять
належних та допустимих доказів на
підтвердження того, що під час
укладення спірного договору
волевиявлення ОСОБА_6 не було вільним,
що вона не розуміла зміст укладеного
нею з ОСОБА_4 спадкового договору, або
не могла керувати своїми діями.
Висновки районного суд з цього приводу
про недоведеність позову належним
чином вмотивовані, відповідають
наявних в матеріалах справи доказам і
доводами скарги, які нічим об'єктивно
не підтверджені, не спростовуються.

Районний суд при цьому обґрунтовано
звернув увагу на правову позицію, яка
викладена у п. 18 постанови Пленуму ВС
України «Про судову практику у справах
про спадкування» від 30.05.2008 N 7 за
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо він був
складений особою, яка через стійкий
розлад здоров'я не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними. Для встановлення
психічного стану заповідача в момент
складання заповіту, який давав би
підставу припустити, що особа не
розуміла значення своїх дій і (або) не
могла керувати ними на момент
складання заповіту, суд призначає
посмертну судово-психіатричну
експертизу (стаття 145 ЦПК). Такого
клопотання, при наявності для цього
процесуальної можливості, позивачем не
було заявлено.

Як вбачається зі змісту спадкового
договору від 28 травня 2012 року усний
переклад тексту цього договору з
української мови на російську було
зроблено нотаріусом, що відповідає
положенням чинної на той день ст.. 15
Закону України «Про нотаріат», а згідно
до підписаної ОСОБА_6 заяви вона бажала
укласти саме спадковий договір, їй було
роз'яснено зміст та правові наслідки
інших правочинів, заповіту, спадкового
договору, договору довічного
утримання, дарування. Текст цієї заяви
був нею прочитано перед підписанням
особисто, а також прочитано їй
нотаріусом російською мовою вголос
(а.с. 22 на зв., а.с. 77). При цьому витяг з
реєстру прав власності на нерухоме
майно, який був отриманий за заявою
ОСОБА_6 при укладенні спадкового
договору, був наданий на предмет
оформлення спадкового договору, що
також свідчить про її бажання укласти
саме такий договір (а.с. 78).

Доводи про невиконання ОСОБА_4 своїх
обов'язків по похованню померлої під
час розгляду справи ОСОБА_6 перебувають
поза межами розглянутого позову про
визнання спадкового договору
недійсним, тому судова колегія їх не
розглядає.

Таким чином, оскільки районний суд
ухвалив своє рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.
308, 313, 315, 319, 323-325, 327 ЦПК України, судова
колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 29 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: