Провадження 2во/200/35/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року

Бабушкінський районний суд

м.
Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді - Циганкова
В.О.

при секретарі - Сабій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську заяву
позивача ОСОБА_1 про приведення
виконавчого документа у відповідність
до вимог ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 червня 2013 року
звернулася до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа Орган опіки та
піклування Кіровської районної у місті
Дніпропетровську ради про усунення
перешкод у користуванні власністю.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 лютого
2014 року позовні вимоги задоволено
частково, а саме: суд вирішив усунути
перешкоди ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) у
користуванні 40/300 частини
домоволодіння АДРЕСА_1. Виселити
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з 40/300
частини домоволодіння АДРЕСА_1. Вселити
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в 40/300 частину
домоволодіння АДРЕСА_1. Стягнути
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 сплачений
судовий збір в сумі 114,70 грн.

Позивач ОСОБА_1 10 квітня 2014 року
звернулася до суду з заявою про
приведення виконавчого документа у
відповідність до вимог ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки у виданому судом виконавчому
документі відсутній ідентифікаційний
номер боржника.

Особи, які брали участь у справі, у
судове засідання не з'явилися, про час
та місце судового засідання
повідомлялися належним чином, про
причини своєї неявки суд не повідомили.
На підставі ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 371 ЦПК
України суд вважає можливим розглядати
вказані питання за відсутності цих
осіб.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Частиною першою статті 368 ЦПК України
визначено, що питання, пов'язанні із
зверненням судового рішення до
виконання вирішує місцевий суд, який
розглянув справу.

Згідно до ст. 369 ЦПК України суд, який
видав виконавчий лист, може за заявою
стягувача або боржника виправити
помилку, допущену при його оформленні
або видачі, чи визнати виконавчий
лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про
виконавче провадження» у виконавчому
документі зазначаються: повне
найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові за наявності) (для фізичних
осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської
діяльності стягувача та боржника за
наявності (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника за наявності (для
фізичних осіб - платників податків), а
також інші дані, якщо вони відомі суду
чи іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Перевіривши матеріали справи і заяви
та оцінивши представлені і добуті
докази, суд вважає, що зава стосовно
вимог про приведення виконавчого
документа у відповідність до вимог
закону не підлягає задоволенню,
оскільки як зазначає заявник в своїй
заяві у виданому судом виконавчому
документі відсутній ідентифікаційний
номер боржника, а тому він не
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», однак при
видачі виконавчого документа від 25
березня 2014 року по цій справі
зазначеним судом не було допущено
помилок при його оформленні та видачі
стосовно вказаного, також, слід
зазначити, що внесення нових даних до
виконавчого документа не передбачено
нормами ЦПК України. Крім того слід
зазначити, що виданий виконавчий лист
відповідає вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України «Про виконавче провадження»,
оскільки в ньому зазначено всі
передбачені вище вказаним законом
дані, а посилання заявника про не
зазначення ідентифікаційного номеру
боржника не можуть бути взяті до уваги
так як в матеріалах справи відсутні
відомості про реєстраційний номер
облікової картки платника податків
(РНОКПП) боржників - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, а тому при оформленні та
видачі виконавчого листа судом не
можливо було зазначити його, крім того
згідно вимог вказаного закону
індивідуальний ідентифікаційний
номер (РНОКПП) боржника зазначається
за наявності, також слід зазначити, що
суд безпосередньо не повинен брати
участі у зборі доказового матеріалу
(РНОКПП), крім того позивач в разі
наявності труднощів щодо витребування
доказів по справі, відповідно до статті
137 ЦПК, міг би скористатися своїм
процесуальним правом та звернутися до
суду з відповідним клопотанням про
витребування доказів. Але при розгляді
справи цим судом позивачем цього
зроблено не було, а тому заява в цій
частині не обґрунтована, безпідставна
та не ґрунтується на вимогах закону, в
зв'язку з чим в її задоволенні слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 11, 57, 58, 60, 212, 368, 369 ЦПК України, п. 3 ч.
1 ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження», ч. 5 ст. 124 Конституції
України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про приведення
виконавчого документа у відповідність
до вимог ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» залишити без
задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Бабушкінський районний
суд м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали, а у разі якщо
ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
В.О. Циганков