Справа № 466/9570/13-ц
судового засідання
19 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова в складі:
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
третя особа: ОСОБА_4 про визнання
договору позики таким, що не породжує
цивільно – правових зобов’язань, –
19.06.2014 р. Шевченківським
районним судом м. Львова ухвалено
рішення, яким відмовлено в позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа:
ОСОБА_4 про визнання договору позики
таким, що не породжує цивільно –
правових зобов’язань.

Під час розгляду вищевказаної справи
судом було виявлено численні порушення
вимог законодавства з боку
представника позивача – адвоката
ОСОБА_5, свідоцтво № 1844 від 15.06.2012 р.,
видане Львівською кваліфікаційно –
дисциплінарною комісією адвокатури.

Зокрема, в заяві адвоката ОСОБА_5 про
відвід судді Глинської Д.Б. викладено
наступні твердження:

- «Станом на сьогоднішній день наша
довіритель ОСОБА_1 намагається
захиститися від шахрайських дій
ОСОБА_2, який нібито намагається
стягнути з неї фіктивний борг в сумі 240
000 грн. та 10 000 дол. США...». Відтак адвокат
ОСОБА_6 в межах цивільної справи
дозволяє собі звинувачувати
протилежну сторону в кримінально –
караному діянні, передбаченому ст. 190 КК
України, чим порушив правила
адвокатської етики.

- «... в професійній діяльності судді
Глинської Д.Б. вбачаються діяння, які
суперечать присязі судді, порушують
норми судді всякої етики, підривають
авторитет правосуддя та порушують
чинне в Україні цивільне
законодавство...»

- «Відтак у нашої сторони... не виникає
сумніву у прямій заінтересованості
судді Глинської Д.Б. в результатах
розгляду даної справи, а також її дії
виникають сумнів в її об’єктивності
та неупередженості».

- «Більше того вимагаємо в суду
припинити здійснювати замах на злочин,
передбачений ст. 375 ККУ та припинити
вчиняти активну підготовку до нього, а
саме винесення завідомо
неправосудного рішення...».

Окрім цього в адвокатському запиті від
04.06.2014 р. адвокат ОСОБА_5 просив суд дати
відповідь на таке питання: «Чому, з яких
підстав, 3.06.2014 р. Вами було витребувано
та взято з цивільної канцелярії суду
цивільну справу № 466/9308/13-ц, що
знаходилась в судді Баєвої О.І., якою
28.05.2014 р. незаконно було винесено ухвалу
та рішення на користь протилежної
сторони ОСОБА_2..?». Готуючи
вищевказаний запит адвокат ОСОБА_5 взяв
на себе перевірку щодо законності чи
незаконності судових рішень, однак
таку відповідно до чинного
законодавства здійснюють суди
апеляційної та касаційної інстанції, а
не адвокати.

Суд вважає, що висловлюючи
вищенаведені твердження адвокат
ОСОБА_5 грубо порушив наступні норми, а
саме:

Частину 1 ст. 43 Правил адвокатської
етики, якою встановлено, що
представляючи інтереси клієнта в суді,
адвокат зобов’язаний дотримуватися
вимог чинного процесуального
законодавства, законодавства про
адвокатуру та адвокатську діяльність,
про судоустрій і статус суддів, іншого
законодавства, що регламентує
поведінку учасників судового процесу,
а також вимог цих Правил, не виявляти
неповаги до суду (суддів), поводитись
гідно і коректно.

Відповідно до ч. 2 вищевказаної статті в
ході судового розгляду справи адвокат
не повинен: 2.2) робити свідомо
неправдиві заяви стосовно фактичних
обставин справи; 2.3) подавати суду
завідомо неправдиві докази або свідомо
брати участь в їх формуванні; 2.5)
порушувати порядок у судовому
засіданні, припускатись сперечань з
судом та висловлювань, що принижують
честь і гідність суду або інших
учасників процесу.

В судових засіданнях адвокатом ОСОБА_6
було допущено багаторазове порушення
вимог ч. 1 та 4 ст. 12 Правил адвокатської
етики, відповідно до яких всією своєю
діяльністю адвокат повинен
стверджувати повагу до адвокатської
професії, яку він уособлює, її сутності
та громадського призначення, сприяти
збереженню та підвищенню поваги до неї
в суспільстві, не повинен вчиняти дій,
спрямованих на підрив престижу
адвокатури та адвокатської діяльності.

Окрім цього в судових засіданнях
адвокат ОСОБА_6 неодноразово виявляв
неповагу до суду та протилежної
сторони у справі, намагався чинити тиск
на суд, чим грубо порушив правила
адвокатської етики.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Правил
адвокатської етики Адвокат не повинен
вчиняти дій, спрямованих на
невиправдане затягування судового
розгляду справи. Однак чи не в кожному
судовому засіданні адвокат ОСОБА_6
заявляв все нові клопотання про
витребування додаткових доказів, хоча
зобов’язаний був їх подати в першому
судовому засіданні.

Представником позивача по даній справі
було долучено рішення Франківського
районного суду м. Львова за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
моральної шкоди. На вищевказане
рішення ОСОБА_2 подано апеляційну
скаргу та відкрито апеляційне
провадження. Однак навіть після цього
адвокат ОСОБА_5 в заяві вказав, що дане
рішення, яке не вступило в законну силу
є беззаперечним, належним та
допустимим доказом та згідно ч.3 ст. 61
ЦПК України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи, або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Представником позивача в судових
засіданнях неодноразово заявлялося
клопотання про долучення до матеріалів
справи компакт – диску, який містить
розмову між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 однак дане
клопотання судом відхилялося, так як
такий доказ на думку суду був отриманий
з грубим порушенням закону та є не
допустимим відповідно до ч.1 ст. 59 ЦПК
України, в якій встановлено, що суд не
бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом.

Відповідно до вимог ст. 211 ЦПК суд,
виявивши під час розгляду справи
порушення закону і встановивши причини
та умови, що сприяли вчиненню
порушення, може постановити окрему
ухвалу і направити її відповідним
особам чи органам для вжиття заходів
щодо усунення цих причин та умов.

Відповідно до ч.1 ст. 34 ЗУ «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
підставою для притягнення адвоката до
дисциплінарної відповідальності є
вчинення ним дисциплінарного
проступку.

На думку суду при розгляді даної
цивільної справи адвокатом ОСОБА_6 було
порушено правила адвокатської етики та
допущено неналежне виконання своїх
професійних обов’язків, згідно п.п. 3 та
5 ч. 2 ст. 34 ЗУ «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність».

Аналізуючи все вищевикладене суд
приходить до висновку про необхідність
постановлення окремої ухвали відносно
адвоката ОСОБА_5, свідоцтво № 1844 від
15.06.2012 р., видане Львівською
кваліфікаційно – дисциплінарною
комісією адвокатури та направлення її
до Львівської КДКА та Львівської
обласної колегії адвокатів для
інформації та реагування.

Керуючись ст.210, 211 ЦПК України, суд,-

у х в а л
и в :

Про зазначені в окремій ухвалі суду
факти неналежної поведінки під час
судових засідань, проявів неповаги до
суду та інших учасників процесу,
недотримання Правил адвокатської
етики та порушення Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
адвоката ОСОБА_5, свідоцтво № 1844 від
15.06.2012 р., видане Львівською
кваліфікаційно – дисциплінарною
комісією адвокатури довести до відома
керівників Львівської КДКА та
Львівської обласної колегії адвокатів
для вжиття заходів належного
реагування.

Повідомити суду про вжиті заходи
протягом одного місяця з дня
надходження окремої ухвали.

Окрему ухвалу може бути оскаржено
особами, інтересів яких вона
стосується, у апеляційному порядку до
апеляційного суду Львівської області
через Шевченківський районний суд м.
Львова шляхом подачі апеляційної
скарги в п`ятиденний термін з моменту
винесення ухвали.

Суддя:

ОСОБА_7