У х в а л а

іменем україни

04 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
кредитної заборгованості за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на рішення апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 року публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ
«Дельта Банк») звернулося до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
відповідно до умов кредитного договору
від 11 березня 2008 року ОСОБА_3 отримав
кредитні кошти у розмірі 143 217 грн. На
забезпечення виконання умов
кредитного договору банк того ж дня
уклав із ОСОБА_4 договір поруки. У
результаті порушення умов кредитного
договору утворилася заборгованість,
яку позичальник та його поручитель у
добровільному порядку, незважаючи на
вимоги, не погасили. Враховуючи
викладене, позивач просив стягнути
солідарно з відповідачів кредитну
заборгованість у розмірі 150 372 грн. 26
коп.

Заочним рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 24 грудня 2013 року позов ПАТ «Дельта
Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта
Банк» кредитну заборгованість у
розмірі 150 372 грн. 26 коп. Розподілено
судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2013 року рішення
районного суду змінено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь
ПАТ «Дельта Банк» кредитну
заборгованість у розмірі 14 372 грн. 26 коп.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»
просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, й направити
справу на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із доведеності
розміру заборгованості за кредитним
договором, яку відповідачі як
солідарні боржники за кредитним
договором добровільно не погасили.

Змінюючи рішення районного суду та
зменшуючи розмір кредитної
заборгованості, апеляційний суд
виходив із того, що за умовами договору
добровільного страхування автомобіля,
укладеного між ОСОБА_3 та закритим
акціонерним товариством фінансовою
групою «Страхові традиції» (далі - ЗАТ
ФГ «Страхові традиції», страхова
компанія), страхова компанія повинна
виплатити страхове відшкодування у
розмірі 136 тис. грн., а, відтак, кредитна
заборгованість відповідачів на цю суму
має бути зменшена, оскільки банк є
вигодонабувачем за договором
страхування і може цю суму стягнути зі
страхової компанії.

Проте з таким висновком суду
апеляційної інстанції погодитись не
можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що відповідно до
умов кредитного договору від 11 березня
2008 року ОСОБА_3 отримав від ТОВ
«Укрпромбанк», правонаступником якого
є ПАТ «Дельта Банк», кредитні кошти у
розмірі 143 217 грн. На забезпечення
виконання умов кредитного договору
банк того ж дня уклав із ОСОБА_4 договір
поруки.

У цей же день ОСОБА_3 уклав із ЗАТ ФГ
«Страхові традиції» договір
добровільного страхування автомобіля
марки Opel Vectra, державний номерний знак
НОМЕР_1, вигодонабувачем за яким
зазначено ТОВ «Укрпромбанк»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк».

Пред'являючи позов, ПАТ «Дельта Банк»
посилалось на те, що у результаті
порушення умов кредитного договору за
ОСОБА_3 утворилася заборгованість, яку
він та його поручитель у добровільному
порядку не погасили.

Апеляційний суд у порушення ст. ст. 212-214,
303, 316 ЦПК України дійшов до
передчасного висновку про зменшення
розміру кредитної заборгованості на
суму невиплаченого страхового
відшкодування з огляду на наступне.

08 листопада 2008 року із застрахованим
автомобілем стався страховий випадок -
конструктивна загибель.

12 грудня 2008 року банк звернувся до
страхової компанії з листом, в якому
просив перерахувати страхове
відшкодування у розмірі 136 тис. грн. на
погашення кредитної заборгованості,
проте до суду про стягнення цього
відшкодування не звернувся.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 09 лютого 2012 року ОСОБА_3 визнано
кредитором першої черги ЗАТ ФГ
«Страхові традиції» на суму 136 тис. грн.

Апеляційний суд не врахував
відсутності судового рішення про
стягнення страхового відшкодування у
розмірі 136 тис. грн. на користь ПАТ
«Дельта Банк» та того, що кредитором
ЗАТ ФГ «Страхові традиції» визнано
саме ОСОБА_3, а не банк. Тобто, суд
апеляційної інстанції безпідставно
зменшив розмір кредитної
заборгованості відповідачів через
невиконання страховою компанією свого
обов'язку, фактично поклавши її на банк,
а не на боржника.

Саме у зв'язку з незверненням банка до
суду з вимогою про стягнення
страхового відшкодування, апеляційний
суд і зменшив суму стягнутої кредитної
заборгованості. Проте апеляційний суд
не звернув уваги на те, що
законодавство не містить норм про
примушування до обрання певного
способу судового засобу, а, по-друге,
наслідки порушення
кредитно-договірної дисципліни суд
поклав не на боржників, які свої
зобов'язання порушили, а на кредитора,
банк.

Крім того, суд апеляційної інстанції
вирішив права та обов'язки особи, яка не
була залучена до участі у справі,
зокрема ЗАТ ФГ «Страхові традиції».

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, апеляційним судом не
встановлені, рішення апеляційного суду
не відповідає вимогам ст. ст. 212-214, 303 ЦПК
України щодо оцінки доказів та
законності й обґрунтованості, що в силу
ст. 338 ЦПК України є підставою для його
скасування.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська