АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/757/14
Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.
Доповідач Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі Коваль А.А.

за участю представника відповідача -
ОСОБА_1

розглянула у відкритом судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою
Октябрського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави 19 грудня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 та Октябрського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції, за участю третьої особи -
ОСОБА_6 про зняття арешту з майна.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року позивачі звернулись до
суду з зазначеним позовом посилаючись
на те, що 26 вересня 2013 року Октябрським
відділом ДВС Полтавського МУЮ був
складений акт опису й арешту належного
їм майна, а саме:

- на майно фізичної особи підприємця
ОСОБА_4 - планшет HUAWEI, модель 57-931;

- на майно ОСОБА_2: телевізор TOSHIBA,
духову шафу BOSCH HB № 230260, телефон SAMSUNG
-GN-S3650;

- на майно ОСОБА_3: посудомийну машину
BOSCH, пилосос LG, пральну машину LG,
електрочайник.

Майно описане та арештоване по
боргових зобов'язаннях ОСОБА_5, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на вищевказане майно
підтверджується чеками про придбання,
гарантійними талонами та іншими
документами. Просили звільнити
зазначене майно з-під арешту та визнати
за кожним із них право власності на
відповідне майно.

У грудні 2013 року ОСОБА_3 доповнила
позовні вимоги та просила долучити до
переліку опису та арешту майна, яке
підлягає вилученню з акту опису та
арешту, проведеного 26 вересня 2013 року,
наступне майно: помпу водну з двигуном,
електрообігрівач «Еталон» синього
кольору, дрель електричну в наборі,
спінінг, вудку телескопічну та чохол
для риболовецького приладдя.
Вказувала, що дані речі належать їй на
праві приватної власності. Їх вона
використовувала на присадибній
ділянці та передала на тимчасове
зберігання ОСОБА_6, оскільки в її
приміщенні відсутнє місце для їх
зберігання.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 19 грудня 2013 року, з
урахуванням ухвали цього ж суду від 11
березня 2014 року про виправлення описки,
позов задоволено частково.

Знято арешт з майна, що описане та
арештоване 26 вересня 2013 року державним
виконавцем Октябрського відділу
Державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції Гордієнком Юрієм Юрійовичем в
ході виконання виконавчого
провадження ВП № 36900350, а саме: планшет
HUAWEI, модель 57-931, телевізор LSD TOSHIBA 37WL65Ss,
духову шафу BOSCH HB № 230260, телефон SAMSUNG
-GN-S3650, посудомийну машину BOSCH, пилосос LG
1600 W, пральну машину LG «Іntel wacher».

Визнано за фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_4 право власності на
планшет HUAWEI, модель 57-931.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
телевізор LSD TOSHIBA 37WL65Ss, духову шафу BOSCH HB
№ 230260, телефон SAMSUNG -GN-S3650;

Визнано за ОСОБА_3 право власності
на посудомийну машину BOSCH , пилосос LG 1600
W, пральну машину LG «Іntel wacher».

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим
рішенням, відповідач - Відділ
Октябрської державної виконавчої
служби Полтавського міського
управління юстиції оскаржив його
в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення та неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процессуального
права, просив скасувати оскаржуване
ним рішення, яке вважає незаконним і
необгрунтованим та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення
рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, підтверджується наявними
у справі доказами, що 26 вересня 2013 року
державним виконавцем Октябрського
ВДВС Полтавського МУЮ Гордієнком Ю.Ю. в
ході примусового виконання зведеного
виконавчого провадження № 36900350 про
стягнення з ОСОБА_5 заборгованості на
загальну суму 758 660 грн. 83 коп. в
присутності понятих накладено арешт на
майно, що знаходилось за адресою:
АДРЕСА_1, а саме: телевізор TOSHIBA, модель
37 N L 65 RS, акустична система «Ямаха», два
DVD тюнери, планшет ПКК «HUAWEI», два
пульти, аудіо систему «Аметист».

Відповідно до Додатку № 1 до акту опису
і арешту майна по ВП № 36900350 було також
описане та накладено арешт на наступне
майно: системний блок, монітор «SUMSUNG»,
посудомийна машина BOSCH, пральна машина
LG "Іntel wacher", мікрохвильова піч,
тренажер.

Відповідно до Додатку № 2 до акту опису
і арешту майна по ВП № 36900350 також було
описане та накладено арешт на таке
майно: ваги побутові, двигун для човна,
гума автомобільна, помпа водна,
пилосос, електрообігрівач, дрель
електрична, телефон мобільний SAMSUNG,
спінінг, вудка телескопічна, чохол для
риболовецького приладдя.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивачів про визнання права власності
на майно та виключення його з акту
опису та арешту майна, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачами
надано достатньо доказів на
підтвердження того, що саме їм
належить частина описаного майна.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Так, частиною 2 статті 57 Закону
України „Про виконавче провадження"
передбачено, що арешт на майно боржника
може накладатися державним
виконавцем шляхом проведення опису
майна боржника і накладення на нього
арешту.

Згідно до ч.1 ст.60 Закону України „Про
виконавче провадження", особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

За роз»ясненнями, наведеними у п. 4
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про виключення майна з опису» від 27
серпня 1976 року № 6 (з наступними
змінами і доповненням), за правилами,
встановленими для розгляду позовів про
виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним.

Місцевим судом встановлено, що частина
спірного описаного майна належить
позивачам.

Дані обставини знайшли своє
підтвердження при дослідженні
наявних у справі доказів - документів
на придбані речі, зокрема: товарних
чеків на майно, гарантійних талонів,
акту приймання-передачі майна до
Договору позички /а.с.3-9/.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права,
примусове виконання обов'язку в натурі,
визнання незаконними дії чи
бездіяльності органу місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом. Примусове
відчуження об'єктів права власності
може бути застосоване лише як виняток з
мотивів суспільної необхідності на
підставі і в порядку, встановлених
законом та за умови попереднього та
повного відшкодування їх вартості.

На підставі статті 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод в здійсненні ним
права користування і розпорядження
своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Таким чином, аналізуючи встановлені
обставини та відповідні
правовідносини, місцевий суд дійшов
правильного висновку, що позивачі
правомірно звернулися до суду з
позовом про звільнення майна з-під
арешту та виключення його з акту опису
й арешту майна, та виходячи зі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив позов в частині його
доведеності.

Судом повно встановлені обставини
справи, оцінені надані сторонами
докази, правильно застосовані норми
матеріального права.

Твердження відповідача в апеляційній
скарзі про те, що під час опису та
вилучення майна боржника, ОСОБА_5 не
надав жодних підтверджуючих
документів, що майно, на яке
звертається стягнення є не його
власністю, - не є переконливим, оскільки
в акті опису й арешту майна від 26
вересня 2013 року зазначено про
відсутність ОСОБА_5 під час підпису
вказаного акту, в той час, як третьою
особою у справі - ОСОБА_6 у акті
зазначено про подання нею та ОСОБА_5
зауважень щодо акту опису й арешту
майна /а.с. 48-51/.

Не є підставою для скасування
оскаржуваного судового рішення в
світлі вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України
посилання апелянта на неналежне його
повідомлення про час та місце судового
розгляду даної справи, зважаючи на те,
що зазначене порушення норм
процесуального права не призвело до
неправильного вирішення справи.

З урахуванням встановленого, доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильності висновків місцевого
суду, як і не підтверджують належними
доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням вимог закону, тому
правових підстав для його скасування
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Октябрського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави 19 грудня 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: