05.06.2014 Справа № 756/1644/14-ц
№ 2/756/1715/14
№756/1644/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

30 травня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва
в складі:

головуючого судді -
Шевчука А.В.

при секретарі -
Субіну М.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах якого діє
його законний представник ОСОБА_2,
третя особа - орган опіки та піклування
при Оболонській районній в м. Києві
державній адміністрації в особі Служби
у справах дітей про усунення перешкод у
користуванні правом власності шляхом
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року позивач звернулася до
суду із зазначеним позовом, вказуючи,
що вона є власником квартири АДРЕСА_1. В
зазначеній квартирі крім власниці
зареєстровані колишня невістка -
ОСОБА_2 та онук - ОСОБА_3

ОСОБА_2 перебувала у шлюбі із сином
позивача ОСОБА_4 з 18.11.1995 року. Таким
чином, ОСОБА_2 фактично проживала за
адресою місця реєстрації в період часу
з 1995 року по вересень 2000 року, а їх син
ОСОБА_3 хоча був зареєстрований у
квартирі 30.05.2006 року, однак фактично
проживав у ній з 1998 року по вересень 2000
року. Надалі, з 2000 року по липень 2011 року
сім»я, яка складалася із ОСОБА_4,
відповідачки та їх сина ОСОБА_3
проживали за іншими адресами аж до
розірвання шлюбу між подружжям.

Реєстрація ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вказаній
квартирі створює суттєві незручності в
користуванні власністю ОСОБА_1 та
покладає на неї додаткові витрати на
утримання житла. У зв»язку із цим,
позивач просила визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позов з підстав
зазначених у позовній заяві.

Представник органу опіки та піклування
при Оболонській районній в м. Києві
державній адміністрації в особі Служби
у справах дітей в судове засідання не
з»явився, причин неявки не повідомили.

ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітнього ОСОБА_4
повідомлялися належним чином про час
та місце розгляду справи шляхом
здійснення оголошення у засобах
масової інформації, в судове засідання
не з»явилася. Заяв, заперечень,
клопотань суду не надала, в зв'язку з
чим суд визнає неявку відповідачів без
поважних причин та вважає можливим
розглянути справу за їх відсутності по
наявним в справі доказам та
постановити заочне рішення, відповідно
до вимог ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали справи
та дослідивши надані докази, судом
встановлено наступне.

Згідно Свідоцтва про право власності
від 23.03.2011 року квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1

За довідкою Форма №3 ЖБК «Мікрофон» від
22.01.2014 року в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані позивач - ОСОБА_1,
колишня невістка - ОСОБА_2 та онук -
ОСОБА_3

За твердженням представника позивача,
ОСОБА_1 як власник квартири позбавлена
можливості вільно користуватися своєю
власністю, оскільки реєстрація ОСОБА_2
та ОСОБА_3 які насправді не проживають у
вказаному помешканні є тягарем та
тягне додаткові витрати на утримання
житла.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, "Кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право власності є
непорушним."

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї, інших
осіб.

Статтею 386 ЦК України визначено засади
захисту права власності: Держава
забезпечує рівний захист усіх
суб'єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_1 як власник має право на
здійснення права власності на належну
їй квартиру АДРЕСА_1.

Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі його
відсутності без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником
житла, або законом.

Підтвердженням відсутності ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 за адресою місця реєстрації з 2000
року є Довідка ЖБК «Мікрофон» від 22.01.2014
року та Акт ЖБК «Мікрофон» від 20.01.2014
року (а.с.17, 21).

Згідно Довідки Оболонського
Управління ГУ МВС України в м. Києві від
11.12.2013 року ОСОБА_2 в період часу з
грудня 2012 року по даний час з заявами чи
скаргами з приводу неможливості
проживання в квартирі за місцем своєї
реєстрації не зверталась.

За Довідками «Центру первинної
медико-санітарної допомоги №1
Оболонського району м. Києва» від 31.12.2013
року громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
період з грудня 2012 року по теперішній
час, згідно облікової медичної
документації, лікаря-терапевта
дільничного за адресою місця
реєстрації не звертались. При цьому,
виклик лікаря до ОСОБА_2 зареєстровано
за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 23,24).

У відповідності до рішення
апеляційного суду м. Києва від 21.08.2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про визнання права особистої
приватної власності на частину
квартири та поділ майна подружжя, суд з
врахуванням інтересів дружини,
чоловіка, дітей та інших обставин, що
мають істотне значення, крім іншого, в
порядку поділу майна подружжя визнав
за ОСОБА_2., що проживає за адресою
АДРЕСА_2 право на ? частину вказаної
квартири.

Таким чином, рішенням суду яке набрало
законної сили не лише підтверджується
факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за
адресою відмінною від місця їх
реєстрації, але й наявність у них
іншого житла.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів, крім
іншого, на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
користування житловим приміщенням.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі
матеріали та докази, суд вважає позовні
вимоги законними та обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.
7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», керуючись ст.ст.
10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,
-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в інтересах якого діє його
законний представник ОСОБА_2, третя
особа - орган опіки та піклування при
Оболонській районній в м. Києві
державній адміністрації в особі Служби
у справах дітей про усунення перешкод у
користуванні правом власності шляхом
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду міста Києва через Оболонський
районний суд міста Києва шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А.В. Шевчук