Справа № 139/497/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року
Мурованокуриловецький районний суд
Вінницької області в складі:
головуючої - судді Тучинської Н.В.,

секретаря Хонькович
Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Муровані Курилівці
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2009
року і мають спільного малолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважаючи, що
фактично шлюб існує формально і не
бажаючи підтримувати подружні
стосунки, позивач з позовом про
розірвання шлюбу звернулася до суду.

У судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала та пояснила,
що подружнє життя у неї з відповідачем
не склалось через те, що вони мають
протилежні погляди на життя, не
сходяться характерами, через що
виникають часті сварки. Вважає, що
подальше зберігання сім'ї є
недоцільним та просить розірвати шлюб
без надання строку на примирення.

Відповідач позов визнав та пояснив, що
вони з дружиною ніколи не могли знайти
спільної мови, а останні три місяці
стосунки загострилися до краю. Вважає,
що вони самостійно достатньо робили
спроб щодо примирення.

Розглянувши справу в судовому
засіданні, суд прийшов до висновку, що
позов слід задовольнити.

Так, свідоцтвом про укладення
шлюбу (а.с. 6) стверджується, що сторони
із 14 грудня 2009 року перебувають у
зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом
про народження (а.с. 7), - що мають
спільного малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 16 Загальної
декларації прав людини від 10 грудня 1948
року чоловіки і жінки користуються
однаковими правами щодо одруження під
час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач обґрунтувала свою вимогу
про розірвання шлюбу, а відповідач
визнав її та не заперечив проти
розірвання шлюбу. Суд не вбачає підстав
для надання сторонам строку на
примирення, оскільки вважає їх рішення
виваженим і перевіреним, що цей шлюб
вичерпав своє значення для сторін, він
не відповідає принципам встановленим
законом і суспільством для такого
союзу, а тому його необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб
(а.с. 6), позивач при реєстрації шлюбу
своє прізвище ОСОБА_1 змінила на
прізвище чоловіка ОСОБА_1.

У позовній заяві та судовому засіданні
позивач просила після розірвання
шлюбу залишити їй прізвище, отримане у
шлюбі.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.
16 Загальної декларації прав людини від
10 грудня 1948 року, ст.ст.10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати
шлюб, укладений 14 грудня 2009 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Мурованокуриловецького
районного управління юстиції
Вінницької області за актовим записом
№ 62 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після реєстрації розірвання
шлюбу позивачу залишити прізвище
ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено
сторонами в апеляційному порядку до
апеляційного суду Вінницької області
через Мурованокуриловецький районний
суд шляхом подання в 10-денний строк з
дня проголошення рішення скарги.

Суддя: _________