У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Мазур Л.М.,
Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,
розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до
Калінінської районної у м. Донецьку
ради про визнання права власності за
набувальною давністю, за касаційною
скаргою ОСОБА_7, ОСОБА_8 на ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 24 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л
а:

У серпні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що з 1996 року вона
відкрито користується побудованою
нежитловою спорудою у Калінінському
районі м. Донецька загальною
площею 97,49 кв.м на території, яка
призначена для обслуговування
прибудинкової території будинку
АДРЕСА_1. У травні 2012 року вона
звернулася до товариства з обмеженою
відповідальністю «Донвуглебудмонтаж»
в особі Доренського А.А. з вимогою
провести будівельні роботи в офісному
приміщенні та гаражі. Так у травні 2012
року було розпочато відповідні
будівельні роботи. У серпні 2012 року
вона звернулася до приватного
акціонерного товариства «Інститут
Донбасреконструкція» щодо замовлення
та виготовлення звіту про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
офісних приміщень з підвалом і
верандою, службового приміщення,
гаражу за адресою: АДРЕСА_1, згідно
якого була встановлена їх
відповідність вимогам надійності і
можливості їх безпечної експлуатації.
Позивач просила зобов'язати виконавчий
комітет Калінінської районної у м.
Донецьку ради присвоїти поштову адресу
на офісні приміщення з підвалом та
верандою, службове приміщення та гараж,
розміщені у районі будинку АДРЕСА_1.
Зобов'язати КП БТІ м. Донецька видати
технічний паспорт на офісні приміщення
з підвалом та верандою, службове
приміщення та гараж, які знаходяться у
районі будинку АДРЕСА_1, визнати за нею
право власності на нерухоме майно -
офісні приміщення з підвалом та
верандою, службове приміщення та гараж
у районі будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Калінінського районного суду
м. Донецька від 2 вересня 2013 року позов
ОСОБА_6 задоволено. Зобов'язано
виконавчий комітет Калінінської
районної у м. Донецьку ради присвоїти
поштову адресу на офісні приміщення з
підвалом та верандою, службове
приміщення та гараж, розташовані біля
будинку АДРЕСА_1. Зобов'язано КП БТІ м.
Донецька видати технічний паспорт на
офісні приміщення з підвалом та
верандою, службове приміщення та гараж,
розташовані біля будинку АДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_6 право власності на
нерухоме майно - офісні приміщення з
підвалом та верандою, службове
приміщення та гараж, розташовані біля
будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 24 грудня 2013 року апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення
Калінінського районного суду м.
Донецька від 2 вересня 2013 року
закрито.

У касаційній скарзі заявники порушують
питання про скасування ухвали
постановленої судом апеляційної
інстанції, мотивуючи свої доводи
порушенням судом норм процесуального
права, із направленням справи для
продовження розгляду до апеляційного
суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, а також особи, які не брали
участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
апеляційної інстанції керуючись ст. 292
ЦПК України, виходив із того, що суд
першої інстанції питання про права та
обов'язки ОСОБА_7, ОСОБА_8 не вирішував
та оскаржуваним рішенням їх права та
охоронювані законом інтереси не
порушуються, а отже наявні підстави для
закриття апеляційного провадження.

Проте з таким висновком суду
апеляційної інстанції погодитися не
можна з огляду на наступне.

У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24 жовтня 2008
року № 12 «Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку» роз'яснено, що право на
апеляційне оскарження мають також
особи, які не брали участі у справі, за
умови, що суд вирішив питання про їх
права та обов'язки. У цьому разі
зазначені особи відповідно до частини
дев'ятої статті 6 ЦПК України мають
право отримувати в суді, який ухвалив
рішення, усну або письмову інформацію
про результати розгляду відповідної
справи, знайомитися з матеріалами
справи, робити з них витяги, знімати
копії документів, долучених до справи,
одержувати копії рішень і ухвал, а при
розгляді справи в апеляційній
інстанції - набувають права осіб, які
беруть участь у справі, зокрема, брати
участь у розгляді справи, заявляти
клопотання, знайомитися з матеріалами
справи, подавати докази тощо.

Гарантуючи судовий захист з боку
держави, Конституція України одночасно
визнає право кожного будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань (ч. 5
ст. 55 Конституції України). І це
конституційне право не може бути
скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64
Конституції України).

Положення пункту 8 частини третьої
статті 129 Конституції України визначає
одну з основних засад судочинства -
забезпечення апеляційного оскарження
рішення суду, крім випадків,
встановлених законом, і таким чином
закріплює гарантії перевірки в
апеляційному порядку судових рішень.

Згідно з положеннями ст. 8 Конституції
України визначено, що в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права, а норми Конституції України є
нормами прямої дії.

Виходячи з принципу верховенства
права, положень статей 21, 22 Конституції
України щодо непорушності
конституційних прав особи, положень ст.
6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, яка гарантує
права особи на доступ до суду і
справедливий розгляд його справи судом
та положень ст. ст. 3, 15 ЦК України, ст. ст.
1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи на
судовий захист цивільного права та
інтересу слід дійти висновку про
пріоритетність права особи на судовий
захист цивільних прав і інтересів, у
тому числі шляхом оскарження дій і
рішень.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 14
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» учасникам судового
процесу гарантовано право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення. Таке право
гарантовано і ст. 55 Конституції
України.

Відтак, закриваючи апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення
Калінінського районного суду м.
Донецька від 2 вересня 2013 року, суд
апеляційної інстанції фактично
обмежив права останніх у доступі до
правосуддя, що гарантовано Основним
Законом. При цьому, апеляційний суд не
перевірив в дійсності, чи були порушені
права скаржників оскаржуваним
рішенням суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного,
постановлена апеляційним судом ухвала
підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, ОСОБА_8
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 24 грудня 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.
Макарчук Судді:

А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
А.В. Маляренко
В.А. Нагорняк