Єдиний унікальний номер 448/604/14-ц
Провадження № 2/448/202/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12.05.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко
В.В.

при секретарі - Мриц Н.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду в м. Мостиська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Наш стиль» та
Мостиської міської ради Львівської
області з участю третьої особи -
Реєстраційній службі Мостиського РУЮ
Львівської області - про виділ частки
із майна, що є у спільній частковій
власності та визнання права власності
на нежитлову будівлю, -

В С Т А Н О В И В:

29.04.2014 року позивачка звернулася до
суду із зазначеним позовом,
покликаючись на те, що на підставі
договору купівлі-продажу від 17.06.2004
року, укладеного між нею та ТзОВ «Наш
стиль», вона придбала 1/2 частки
нежитлової будівлі (магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_2»), що знаходився за
адресою: АДРЕСА_1, яка складається з 3-х
приміщень загальною площею 374,4 кв.м. У
встановленому законом порядку нею
оформлено право власності на придбане
нежитлове приміщення. Крім того згідно
договору купівлі-продажу земельної
ділянки несільськогосподарського
призначення для здійснення
підприємницької діяльності від 22.03.2005
року, укладеного між нею та Мостиською
міською радою, вона також придбала
земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
за кадастровим №46 22410100:07:003:0092 площею
0,0219 га, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Вказувала, що у 2007 році в законному
порядку нею було розпочато процес
реконструкції та добудови магазину за
затвердженою проектною документацією
та у 2014 році такий об'єкт будівництва
вважається прийнятим в експлуатацію,
та даній будівлі присвоєно нову адресу:
АДРЕСА_1, так як в результаті
реконструкції та добудови до будівлі
збільшилась її загальна площа та
змінились технічні характеристики
об'єкту (згідно нового технічного
паспорта загальна площа вказаної
будівлі становить 664,1 кв.м. і така
знаходиться на двох поверхах, мансарді
та підвалі двоповерхової будівлі під
літ. «А-2»).

З огляду на наведене, враховуючи те, що
між приміщеннями, які належать їй на
праві спільної часткової власності, та
приміщеннями, які належать відповідачу
- ТзОВ «Наш стиль», поставлені
перегородки, проведені окремі
комунікації, у кожного свій вхід до
будівлі, земельна ділянка на якій
знаходиться її будівля належить їй на
праві приватної власності, приміщень
спільного користування з відповідачем
- немає, а також те, що між ними
неможливо вчинити договір про поділ
майна, що є об'єктом спільної часткової
власності, просила суд: виділити їй у
власність та визнати за нею право
власності на відокремлену нежитлову
будівлю, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1; припинити її право спільної
часткової власності на нежитлову
будівлю, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, однак надіслала заяву, де
зазначила, що позовні вимоги підтримує
в повному обсязі та просить суд їх
задоволити.

Представники відповідачів - ТзОВ «Наш
стиль» та Мостиської міської ради - в
судове засідання не з'явилися, однак
надіслали заяви, в яких просять справу
розглянути без їхньої участі, проти
задоволення позову не заперечують.

Представник третьої особи -
Реєстраційна служба Мостиського РУЮ - в
судове засідання не з'явилася, однак
подала заяву, в якій просить розглянути
справу без її участі, у вирішенні
даного спору покладається на розсуд
суду.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у відповідності до вимог
ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо
ухвалити рішення про задоволення
позову при проведенні попереднього
судового засідання.

Судом встановлено, що позивачкою в м.
Мостиська Львівської області придбано
1/2 частку нежитлової будівлі (магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_2»), що знаходився на
АДРЕСА_1, на підставі договору
купівлі-продажу, укладеного 17.06.2004 року
між нею та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Наш стиль».
Нежитлова будівля складалася з 3-х
приміщень, загальною площею 374,4 кв.м.

У відповідності до ст.356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

У встановленому законом порядку
позивачкою оформлено право власності
на зазначену частку будівлі, що
стверджується копією витягу про
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно № 3891392 від 17.06.2004 року, а
також КП «Мостиське РБТІ» 24.11.2004 року на
її частку було виготовлено технічний
паспорт, з якого вбачається, що
загальна площа придбаної позивачкою
частки нежитлової будівлі становить
100,9 кв.м. та позначена літерою « 1».

Крім того, згідно договору
купівлі-продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
для здійснення підприємницької
діяльності, укладеного 22.03.2005 року між
позивачкою та Мостиською міською
радою, нею також придбано земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення за кадастровим № 46
22410100:07:003:0092 площею 0,0219 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (право
власності на вказану земельну ділянку
підтверджується державним актом на
право власності серії ЯА № 730921 від
29.07.2005 року).

В 2007 році на підставі дозволу на
виконання будівельних робіт від 10.12.2007
року, виданого Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Мостиському районі, позивачкою було
розпочато процес реконструкції та
добудови придбаного магазину за
затвердженою проектною документацією.

Поняття реконструкції об'єкта
нерухомості міститься в п.3 Державних
будівельних норм В.3.2-2-2009 «Житлові
будинки. Реконструкція та капітальний
ремонт», затверджених наказом
Міністерства регіонального розвитку і
будівництва України № 295 від 22.07.2009 року
(далі - ДБН), відповідно до якого
реконструкція - це така перебудова
будинку, наслідком якої є зміна
кількості приміщень, їх площі,
геометричних розмірів та
функціонального призначення, заміна
окремих конструкцій.

У відповідності до ч.1 та ч.5 ст.39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» № 3038-VI від
17.02.2011 року прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I-III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації (п.1). Датою прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта є дата реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
або видачі сертифіката (п.5).

31.03.2014 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області було зареєстровано
подану нею декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації за №ЛВ65, з
огляду на що вказана декларація про
готовність об'єкта до експлуатації, є
свідченням того, що об'єкт будівництва -
магазин - вважається таким, що
прийнятий в експлуатацію.

Згідно довідки Мостиської міської ради
№ 2.17-410 від 03.04.2014 року вказаній
нежитловій будівлі, що пройшла
реконструкцію, присвоєно нову адресу:
АДРЕСА_1.

Згідно нового технічного паспорта,
складеного 25.02.2014 року КП «Мостиське
РБТІ» загальна площа такої будівлі
становить 664,1 кв.м. та така знаходиться
на двох поверхах, мансарді та підвалі
двоповерхової будівлі під літ. «А-2», що
є свідченням того, що придбана
позивачкою 1/2 частка нежитлової
будівлі (магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2»), яка
знаходилася на АДРЕСА_1, в результаті
реконструкції та добудови до будівлі
збільшилась її загальна площа та
змінились технічні характеристики
об'єкту.

Спір між сторонами виник з тих причин,
що Реєстраційна служба Мостиського РУЮ
- (третя особа у справі) відмовляється
зареєструвати вказану новобудову, так
як у відповідності до вимог ст.367 ЦК
України, для того, аби припинилося
право спільної часткової власності між
співвласниками необхідно здійснити
поділ майна, що є у спільній частковій
власності, шляхом укладення договору
між співвласниками, який оформляється
в нотаріальному порядку. Проте, при
зверненні позивачкою в Мостиську
державну нотаріальну контору з метою
поділу майна їй також було відмовлено,
оскільки поділ часток співвласників в
натурі неможливий, так як після
проведення реконструкції змінились
технічні характеристики нежитлової
будівлі та їй присвоєно окрему адресу.

У відповідності до вимог ст.ст.15, 16 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Згідно ст.41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним. Використання власності не
може завдавати шкоди правам, свободам
та гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію і природні якості землі.

Згідно ст.361 ЦК України співвласник має
право самостійно розпорядитися своєю
часткою у праві спільної часткової
власності.

Частинами третьою, четвертою ст.357 ЦК
України передбачено, що співвласник
має право на відповідне збільшення
своєї частки у праві спільної
часткової власності, якщо поліпшення
спільного майна, які не можна
відокремити, зроблені ним своїм коштом
за згодою всіх співвласників, з
додержанням встановленого порядку
використання спільного майна;
співвласник житлового будинку, іншої
будівлі, споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій
рахунок добудову (прибудову) без згоди
інших співвласників, якщо це не порушує
їхніх прав. Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив,
і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності.

Згідно із частинами першою, третьою
ст.358 ЦК України право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою; кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Частиною першою ст.364 ЦК України
передбачено право співвласника на
виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі
спільного майна - це перехід частини
цього майна у власність учасника
спільної власності пропорційно його
частки в праві спільної власності й
припинення для цієї особи права на
частку у спільному майні. Вид майна, що
перебуває у спільній частковій
власності, впливає на порядок виділу з
нього частки. У разі виділу
співвласником у натурі частки із
спільного майна для співвласника, який
здійснив такий виділ, право спільної
часткової власності на це майно
припиняється. Така особа набуває право
власності на виділене майно, і у
випадку, встановленому законом, таке
право підлягає державній реєстрації.

Враховуючи те, що після виділу частки
зі спільного нерухомого майна в
порядку ст.364 ЦК України, право спільної
часткової власності припиняється, при
виділі частки із спільного нерухомого
майна власнику, що виділяється, та
власнику (власникам), що залишаються,
має бути виділена окрема площа, яка
повинна бути ізольованою від
приміщення іншого (інших)
співвласників, мати окремий вихід,
окрему систему життєзабезпечення
(водопостачання, водовідведення,
опалення тощо), тобто складати окремий
об'єкт нерухомого майна в розумінні
ст.181 ЦК України та п.10 Порядку
присвоєння об'єкту нерухомого майна
реєстраційного номера, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№1117 від 08.12.2010 року «Про ідентифікацію
об'єктів нерухомого майна для
реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу,
виділу та розрахунку часток житлових
будинків, будівель, споруд, іншого
нерухомого майна при підготовці
проектних документів щодо можливості
проведення цих робіт визначається
Інструкцією № 55.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4, 3.2 цієї
Інструкції поділ об'єкта нерухомого
майна (виділ частки) на окремі
самостійні об'єкти нерухомого майна
здійснюються відповідно до
законодавства на підставі висновку
щодо технічної можливості такого
поділу (виділу) з дотриманням чинних
будівельних норм та з наданням кожному
об'єкту поштової адреси. Право кожного
співвласника в спільній частковій
власності визначається часткою, яка
виражається в простих правильних
дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані
в правовстановлювальних документах
розміри часток співвласників на об'єкт
нерухомого майна в сумі повинні
становити одиницю.

Крім того у відповідності до абзацу
першого п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991
року (з подальшими змінами та
доповненнями), при вирішенні справ про
виділ в натурі часток жилого будинку,
що є спільною частковою власністю,
судам належить мати на увазі, що це
можливо, якщо кожній із сторін може
бути виділено відокремлену частину
будинку з самостійним виходом
(квартиру). Виділ також може мати місце
при наявності технічної можливості
переобладнати приміщення в ізольовані
квартири. Аналогічна позиція зазначена
і в п.14 постанови Пленуму Верховного
Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності».

Отже, підсумовуючи все вищенаведене,
виходячи із заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
заявлені позивачкою вимоги є
підставними, оскільки проведена нею
реконструкція 1/2 частки нежитлової
будівлі у спільній частковій
власності, якій до реконструкції
присвоєно адресу місця знаходження:
АДРЕСА_1, під літерою « 1», було
проведено у встановленому законом
порядку на підставі необхідних
дозволів з дотриманням чинних
будівельних норм та введено в
експлуатацію з присвоєнням нової
адреси: АДРЕСА_1 (буд. під літерою «А-2»),
так як новостворена будова складає
собою окремий об'єкт нерухомого майна,
який не порушує права іншого
співвласника у спільній частковій
власності, оскільки не змінює розміру
його частки, приміщень спільного
користування у співвласників немає,
мають окремий вихід, окрему систему
життєзабезпечення (водопостачання,
водовідведення, опалення тощо), а також
дана будівля зведена на земельній
ділянці, яка перебуває у власності
позивачки та призначена для здійснення
підприємницької діяльності.

Таким чином, враховуючи все
вищенаведене та те, що між
співвласниками неможливо вчинити
договір про поділ майна, що є об'єктом
спільної часткової власності, беручи
до уваги, що інші учасники судового
процесу не заперечують щодо
задоволення даного позову, а тому у
відповідності до вимог стст.1, 3 ЦПК
України, де завданнями цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави, суд
вважає, що заявлені позивачкою вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Враховуючи все вищенаведене, керуючись
ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 181,
356-358, 361, 364 ЦК України, ст.ст.1, 3, 11, 130, 174,
212, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Виділити в натурі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жительці АДРЕСА_2, 1/2 (одну другу) частку
(загальною площею 100,9 кв.м., позначеної
літерою «1») нежитлової будівлі, що
перебуває у спільній частковій
власності, в нерухомому майні
загальною площею 374,4 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Припинити право спільної часткової
власності на нежитлову будівлю, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жительки АДРЕСА_2, право власності на
відокремлену нежитлову будівлю
загальною площею 664,1 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Львівської області
через Мостиський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяВ.В. Борисенко