АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Одинака О.О., Перепелюк Л.М.

секретар: Тодоряк Г.Д.

за участю представника позивача
Гілюк М.Д., представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу
Кредитної спілки «Буковинський
Альянс» на рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 03 лютого
2014 року у цивільній справі за позовом
Кредитної спілки «Буковинський
Альянс» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
Першотравневий відділ державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції, приватний
нотаріус Чернівецького міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Кредитна спілка «Буковинський Альянс»
(далі КС «Буковинський Альянс»)
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа Першотравневий
ВДВС Чернівецького міського
управління юстиції, приватний нотаріус
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_5 про визнання недійсними
договорів купівлі-продажу.

Просили суд:

визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 10 січня 2013 року
20-тонного контейнера, що знаходиться
АДРЕСА_1;

визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 10 січня 2013 року
20-тонного контейнера, що знаходиться на
місці АДРЕСА_1;

Рішенням Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 03 лютого

________________________________________________________________________
______________

№ 22ц-532
головуючий по 1 інстанції
Вольська-Тонієвич О.В.

Категорія: 57

доповідач Кулянда М.І.

2014 року у задоволенні позову КС
«Буковинський Альянс» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа Першотравневий
ВДВС Чернівецького міського
управління юстиції, ОСОБА_5 про
визнання недійсними договорів купівлі
- продажу відмовлено.

На дане рішення КС «Буковинський
Альянс» подано апеляційну скаргу на
предмет його скасування із ухваленням
нового рішення про задоволення його
позовних вимог.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення
суду ухвалене із порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 572 ЦК України у силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
заставу» за рахунок заставленого
майна заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а
у випадках, передбачених законом чи
договором, - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором
застави.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 05 березня 2010 року
між Кредитною спілкою «Буковинський
Альянс» та ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір №304-л, за умовами
якого спілка відкрила їй кредитну
лінію, тобто встановила ліміт
кредитування у розмірі 700 000 грн. на
засадах строковості, зворотності,
цільового використання, платності та
забезпеченості, на споживчі потреби -
ремонт будинку (а.с.7).

Для забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №304-л від 05
березня 2010 року між Кредитною спілкою
та ОСОБА_3 було укладено договір поруки
майном №304-л/1, за умовами якого ОСОБА_3
поручився перед кредитором за
виконання боржником зобов'язань за
кредитним договором та передав в
заставу належне йому майно, а саме
контейнер, що знаходиться на АДРЕСА_1
(а.с.8).

Однак, боржник належним чином не
виконував зобов'язань за кредитним
договором, а тому КС «Буковинський
Альянс» звернулася до Першотравневого
районного суду м. Чернівці з позовом
про стягнення солідарно із ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 заборгованості за кредитним
договором № 304 - л від 05 березня 2010 року
в розмірі 1320368 ( одного мільйона триста
двадцять тисяч триста шістдесят вісім)
грн. 01 коп., який був задоволений
рішенням суду 26 червня 2012 року (а.с.9-11).

На підставі вказаного рішення суду, 24
вересня 2012 року, було видано виконавчий
лист № 2-424/2012.

По даному виконавчому листу, 10 жовтня
2012 року, за заявою КС «Буковинський
Альянс», Першотравневим ВДВС
Чернівецького міського управління
юстиції було відкрито виконавче
провадження. Оскільки в
Першотравневому ВДВС Чернівецького
міського управління юстиції на
виконанні вже перебували відкритими
кілька виконавчих проваджень про
стягнення боргу із ОСОБА_3, тому
вищезазначене виконавче провадження
було об'єднане в зведене виконавче
провадження.

10 січня 2013 року ОСОБА_3 відчужив
заставлене майно, а саме 20-тонний
контейнер, що знаходиться АДРЕСА_1 та
20-тонний контейнер, що знаходиться на
місці АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції не
врахував, що на момент посвідчення
нотаріусом договорів купівлі-продажу
контейнерів, укладених між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, 18 травня 2010 року, державним
виконавцем було накладено арешт на все
рухоме майно ОСОБА_3, що зареєстрований
в ЧФ ДП «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України 28 травня
2010 року за номером 9875459. Термін дії
обтяження до 28 травня 2015 року.

29 січня 2010 року ухвалою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
також було накладено арешт на все
рухоме майно ОСОБА_3 та заборонено його
відчужувати.

28 лютого 2011 року ЧФ ДП «Інформаційний
центр» Міністерства юстиції України
зареєстрував ще один арешт на все
рухоме майно ОСОБА_3 та заборону на його
відчуження, який накладений державним
виконавцем Новіковим О.П., згідно
зведеного виконавчого провадження,
одним із стягувачів, в якому є КС
«Буковинський Альянс». Термін дії
обтяження до 29 лютого 2016 року.

Отже, в рамках виконавчого провадження,
на все рухоме майно ОСОБА_3 було
накладено арешт та заборону на його
відчуження. Вищезазначені заходи були
вжиті з метою реального виконання
судових рішень про стягнення з
останнього коштів на користь різних
стягувачів, в тому числі й на користь
КС «Буковинський Альянс». Арешт на
майно боржника було накладено в межах
загальної суми стягнення на користь
всіх стягувачів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
заставу» заставодавець зберігає право
розпорядження заставленим майном, якщо
інше не передбачено законом чи
договором. Заставодавець може
відчужувати заставлене майно тільки за
згодою заставодержателя.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка
входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження» арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження;

проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Копії постанови, якою накладено
арешт на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження,
державний виконавець надсилає
органам, що здійснюють реєстрацію
майна або ведуть реєстр заборони на
його відчуження.

Таким чином, договори купівлі-продажу
двох 20-тонних контейнерів укладені між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 10 січня 2013 року,
всупереч вищезазначеним нормам
чинного законодавства, оскільки спірне
майно перебувало під арештом та
забороною на його відчуження. Крім
того, у боржника не було згоди
заставодержателя на відчуження даного
майна.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
судочинства, а також моральним засадам
суспільства.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього
Кодексу.

Враховуючи те, що договори
купівлі-продажу двох 20-тонних
контейнерів від 10 січня 2013 року
укладено ОСОБА_3 з порушенням
зазначених вимог чинного
законодавства, то зазначені правочини,
в силу вимог ст. ст. 203, ч.1 215 ЦК України
слід визнати недійсними.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Кредитної
спілки «Буковинський Альянс»
задовольнити.

Рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 03 лютого
2014 року скасувати.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу 20-тонного контейнера,
укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 10
січня 2013 року, що знаходиться на
АДРЕСА_1.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу 20-тонного контейнера,
укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 10
січня 2013 року, що знаходиться на місці
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Кредитної
спілки «Буковинський Альянс» 57 грн. 35
коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: