У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
м. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого : Ткачука О.С.,суддів:
Висоцької В.С., Гримич М.К.,
Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус», ОСОБА_2 про відшкодування
збитків, заподіяних в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, за
касаційною скаргою товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» на заочне
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 17 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 06 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус», ОСОБА_2 про
відшкодування збитків, заподіяних в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди.

Позовні вимоги мотивував тим, що 15
вересня 2012 року на автодорозі Київ -
Одеса в напрямку м. Київ, на 29 км+300 м з
вини водія ОСОБА_2 сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок зіткнення автомобіля ЗАЗ
110307, д.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4
та автомобіля Ауді, д.н. НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_1, внаслідок якої
автомобілю позивача завдано
механічних пошкоджень. Постановою
Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 24 жовтня
2012 року ОСОБА_4 визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 як власника наземного
транспортного засобу була
застрахована у ТзДВ «Глобус» згідно
Страхового полісу №АВ/5263117, ліміт
відповідальності на шкоду заподіяну
майну становить 50 000 грн, розмір
франшизи становить 0.

15 жовтня 2012 року ФОП ОСОБА_6 було
зроблено Звіт №183/12 про оцінку вартості
майнової шкоди, завданої власнику
транспортного засобу Ауді, д.н. НОМЕР_3,
відповідно до якого вартість майнової
шкоди складає 92 206 грн 43 коп.

14 листопада 2012 року позивач звернувся з
повідомленням про настання страхового
випадку до відповідача ТзДВ «Глобус»,
надавши при цьому всі необхідні
документи, проте станом на 01 лютого 2013
року виплати страхового відшкодування
позивачу не проведено. У зв'язку з чим,
позивач просить стягнути з відповідача
ТзДВ «Глобус» на його користь 50 000 грн
завданих збитків та з відповідача
ОСОБА_4 на його користь 42 206 грн 43 коп.
завданих збитків.

Заочним рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 17 грудня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 06 лютого
2014 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» на користь ОСОБА_1 суму
завданих збитків в результаті
дорожньо-транспортної пригоди в
розмірі 50 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в розмірі 42 204 грн 58
коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ТзДВ «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог до ТзДВ
«Страхове товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус»,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_7, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився і апеляційний суд, виходив із
обґрунтованості його позовних вимог.

Судами встановлено, що 15 вересня 2012
року на автодорозі Київ - Одеса в
напрямку м. Київ, на 29 км+300 м з вини
водія ОСОБА_2 сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок зіткнення автомобіля ЗАЗ
110307, д.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4
та автомобіля Ауді, д.н. НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_1, внаслідок якої
автомобілю позивача завдано
механічних пошкоджень.

Постановою Гайворонського районного
суду Кіровоградської області від 24
жовтня 2012 року ОСОБА_4 визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 як власника наземного
транспортного засобу була
застрахована у ТзДВ «Страхове ТзДВ
«Глобус» згідно Страхового полісу
№АВ/5263117, ліміт відповідальності на
шкоду заподіяну майну становить 50 000
грн, розмір франшизи становить 0.

14 листопада 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
ТзДВ «Страхове ТзДВ «Глобус» з заявою
про виплату страхового відшкодування
та надав усі необхідні документи.
Відповідач на час розгляду справи
страхове відшкодування не виплатив.

Розмір майнової шкоди внаслідок
пошкодження автомобіля Ауді, д.н.
НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1, відповідно
до калькуляції та звіту №183/12 від 15
жовтня 2012 року про оцінку вартості
майнової шкоди, завданої
позивачу,становить 92 206 грн. 43 коп.(т. І,
а.с.10-30).

Відповідно до ст. 988 ЦК України
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором. Страхова виплата за
договором майнового страхування і
страхування відповідальності
(страхове відшкодування) не може
перевищувати розміру реальних збитків.
Інші збитки вважаються застрахованими,
якщо це встановлено договором.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 2 ст. 33.1 Закону учасники
дорожньо-транспортної пригоди
зобов'язані: вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення
страховика, з яким було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, у випадках, передбачених цим
Законом, МТСБУ про настання
дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи,
страхувальником у вказаний строк
страховика про настання ДТП
повідомлено не було.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України
страховик має право відмовитися від
здійснення страхової виплати у разі
несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового
випадку.

У системному зв'язку з п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК
України, яким на страхувальника
покладено обов'язок повідомити
страховика про настання страхового
випадку у строк, встановлений
договором, правове значення має
повідомлення страховика про настання
страхового випадку у строк, який дає
страховику можливість дослідити
обставини справи та дійти висновку про
визнання його страховим випадком чи
відмову в цьому.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 даного Закону
страховик, керуючись нормами цього
Закону, приймає вмотивоване рішення
про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
або про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку.

За таких обставин, висновки судів
попередніх інстанцій про доведеність
позовних вимог відповідають вимогам
закону та підтверджені матеріалами
справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Із матеріалів
справи встановлено, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.

При вирішенні
позовних вимог ОСОБА_1 судами правильно
визначений характер правовідносин між
сторонами, вірно застосовано норми
матеріального права, що їх регулюють,
повно і всебічно досліджено матеріали
справи та надано оцінку доводам сторін.

Доводи касаційної
скарги не дають підстав для
встановлення неправильного
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Перевіривши
доводи касаційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд касаційної
інстанції дійшов висновку про її
відхилення та залишення без змін
заочного рішення Печерського
районного суду м. Києва від 17 грудня 2013
року та ухвали апеляційного суду м.
Києва від 06 лютого 2014 року, оскільки
вони є законними та обґрунтованими.

Доводи касаційної
скарги не дають підстав для
встановлення неправильного
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Керуючись
статтями 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» відхилити.

Заочне рішення Печерського районного
суду м. Києва від 17 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.С. Ткачук судді:
М.К.
Гримич

В.С. Висоцька

О. В. Умнова

І.М. Фаловська