КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МАКІЇВКИ
Провадження №
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07
травня 2014 року
м.
Макіївка

Кіровський районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:

головуючий суддя
Єжов В.А.

при секретарі
Бабкевич В.О.

за участю: позивачки
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідачки
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в м. Макіївці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, мотивуючи свої
вимоги неможливістю іншим чином
прийняти спадщину.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник - адвокат ОСОБА_2,
підтримали заявлені позовні вимоги, на
обґрунтування яких пояснили, що згідно
договору про надання у безстрокове
користування земельною ділянкою для
будівництва індивідуального жилого
будинку на праві приватної власності,
виданого відділом комунального
господарства виконкому Макіївської
міської ради на підставі рішення № 1005
від 24 жовтня 1961 року про відвід
земельної ділянки, бабці позивачки -
ОСОБА_5 належало домоволодіння, що
складалося з жилого будинку з
надвірними спорудами та побудовами.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року вона померла,
внаслідок чого відкрилася спадщина у
вигляді належного померлій на праві
власності спірного домоволодіння.
Спадкоємцями першої черги були рідни
діти померлої: ОСОБА_6 та ОСОБА_7. ОСОБА_7
прийняв спадщину, оскільки вступив в
управління і володіння домоволодінням,
оскільки мешкав і мав реєстрацію за
наведеною адресою. ОСОБА_6 на спадщину
не претендував, мешкав за іншою адресою
і ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер. В травні 2002
року позивачка за проханням рідного
дядька ОСОБА_7, котрий не мав постійного
місця роботи та не міг самостійного
впоратися з веденням домашнього
господарства, переїхала до нього у
спірне домоволодіння та мешкає в ньому
дотепер. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7 помер.
Продовжуючи мешкати в спірному
домоволодінні позивачка здійснювала в
ньому ремонт, оплачувала комунальні
послуги. Оформити спадкове майно
позивачка не мала змоги, оскільки за
життя ОСОБА_7 не встигла
зареєструватися у спірному
домоволодінні.

Посилаючись на наведені обставини
ОСОБА_1, просила суд встановити факт
прийняття нею спадщини у вигляді
жилого будинку з надвірними спорудами
та побудовами, що входить до складу
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, що відкрилася після
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4
року, визнати за нею право власності в
порядку спадкування за законом на
домоволодіння, яке розташовано за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги
ОСОБА_1 визнала повністю, погодившись з
поясненнями позивачки в суді та
пояснила, що вона є рідною сестрою
позивачки, з травня 2002 року її сестра
проживає у спірному домоволодінні,
здійснює в ньому ремонт, сплачує
комунальні платежі. Вона на спадщину не
претендує, разом з сестрою не
проживала, має окреме житло.

Вислухавши пояснення позивачки,
представника позивача, відповідачки,
допитавши свідків, перевіривши
матеріали справи в межах заявлених
позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
будинок АДРЕСА_2 на праві приватної
власності належав ОСОБА_5 на підставі
рішення № 1005 виданого виконавчим
комітетом Макіївської міської ради 24
жовтня 1961 року та договору про надання
у безстрокове користування земельною
ділянкою для будівництва
індивідуального жилого будинку на
праві приватної власності, виданого 06
грудня 1962 року відділом комунального
господарства виконкому Макіївської
міської ради, зареєстрованим в КП «БТІ
м. Макіївки» за № 552 від 07 лютого 1963
року.

За даними технічного паспорту на
індивідуальний житловий будинок
АДРЕСА_1, виготовленого службовою
особою комунального підприємства
«Бюро технічної інвентаризації м.
Макіївки», станом на 07 квітня 2014 року на
земельній ділянці за вищеназваною
адресою маються: житловий будинок під
літерою «А-1», загальною площею
приміщень - 50,80 м2, в тому числі житловою
- 32,60 м2, літня кухня - сарай під літерою
«Б», сарай під літерою «В», сарай під
літерою «Г», погріб з шийкою під
літерою «Д», а також тимчасові
господарські будови: сарай під літерою
«Е», навіс під літерою «З», душ під
літерою «К» та вбиральня під літерою
«Ж». Всі будови не відносяться до
самовільних.

08 червня 1966 року ОСОБА_5 припинила шлюб
з ОСОБА_8 і змінила прізвище на «Тур», що
підтверджено свідоцтвом про
припинення одруження, серії НОМЕР_1,
актовий запис № 259 від 08 червня 1966 року.

В 1969 році номер будинку АДРЕСА_2 було
змінено на АДРЕСА_1, що підтверджується
даними домової книги.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_9 померла, що
підтверджено свідоцтвом про смерть,
серії НОМЕР_2, виданим 12 лютого 2014 року
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Макіївського
міського управління юстиції Донецької
області, актовий запис № 104.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилась
спадщина, яка складалася з будинку №
АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги є її
діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Спадкове майно
ОСОБА_7 прийняв, фактично вступивши в
управління та володіння
домоволодінням в передбачений діючою
на той момент статтею 549 Цивільного
Кодексу України в редакції 1963 року
шестимісячний строк, мешкав та був
зареєстрований в спірному
домоволодінні.

ОСОБА_6 на спадщину не претендував,
мешкав за іншою адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 помер, що
підтверджено свідоцтвом про смерть,
серії НОМЕР_3, виданим 23 лютого 2005 року
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Макіївського
міського управління юстиції Донецької
області, актовий запис № 523.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_7 у віці 42
років, що підтверджено витягом з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про смерть № 6 від
06 лютого 2014 року.

Таким чином, ОСОБА_7 спадщину, яка
відкрилась після смерті його матері, а
саме будинок № АДРЕСА_1, фактично
прийняв, але не зареєстрував у
встановленому законом порядку.

Єдиними спадкоємцями ОСОБА_7 є його
племінниці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_7
прийняла спадкове майно, вступивши в
фактичне управління і користування
останнім, оскільки з 05 травня 2002 року
мешкала за адресою знаходження
спірного домоволодіння, що
підтверджується довідкою, виданою
комітетом самоорганізації населення
жилого масиву селища Землянки.

Таким чином, після смерті ОСОБА_7
відкрилась спадщина, яка складається з
будинку № АДРЕСА_1.

Відносини спадкування, як роз'яснено у
пункті 1 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування», регулюються правилами
Цивільного кодексу України, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема
відповідні правила Цивільного кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом.

На підставі положень ст. 525 ЦК УРСР (в
ред. 1963 року) часом відкриття спадщини
визнається день смерті спадкодавця, а
при оголошенні його померлим день,
зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Таким чином, часом відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_7 є день його смерті,
а тому відносини спадкування
регулюються чинним на той час ЦК УРСР
(в ред. 1963 року).

Спадкуванням за змістом норми статті 524
ЦК УРСР є перехід майна після смерті
його власника (спадкодавця) до інших
осіб в порядку, передбаченому правила
цього Кодексу.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР, яка
діяла на час існування спірних
правовідносин і відкриття спадщини,
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з положеннями статті 548 ЦК УРСР
для придбання спадщини необхідно щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або із застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Статтею 256 ЦПК України передбачений
судовий порядок встановлення фактів,
від яких залежить виникнення особистих
або майнових прав громадянина, коли не
передбачено іншого порядку їхнього
встановлення, а так само неможливості
одержання зацікавленими особами
відповідних документів, які
засвідчують ці факти.

З пояснень позивачки ОСОБА_1, свідків
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вбачається, що після
смерті ОСОБА_7 в 2002 році вона мешкає в
спірному будинку по теперішній час,
сплачує комунальні послуги, підтримує
її технічній стан, тобто фактично
прийняла спадщину у вигляді будинку №
АДРЕСА_1.

У суду немає підстав ставити під сумнів
істинність фактів, повідомлених
позивачкою і свідками, оскільки
викладені ними обставини про взаємини
між сторонами підтверджуються іншими
об'єктивними доказами.

Як вбачається з пояснень позивачки,
вона не може прийняти у спадщину спірне
домоволодіння, у зв'язку з тим, що
ОСОБА_7 не зареєстрував належним чином
своє право власності на будинок в
якості спадщини, яка відкрилася після
смерті його матері ОСОБА_9 та у зв'язку з
тим, що за час проживання з ОСОБА_7 не
встигла зареєструватися у спірному
домоволодінні.

За наведених обставин у інший спосіб,
крім як за рішенням суду, ОСОБА_1, яка є
спадкоємицею п'ятої черги за законом,
не може реалізувати своє право на
прийняття спадщини, яка складається з
будинку № АДРЕСА_1 з урахуванням
виявлених відхилень.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
представлені сторонами в силу ст. 60 ЦПК
України докази в їхній сукупності, суд
дійшов висновку, що визнання за ОСОБА_1
права власності в порядку спадкування
за законом на будинок № АДРЕСА_1 не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, а тому
вважає позов обґрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню.

Позивачка не вимагає компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані зі
зверненням до суду і розглядом судової
справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 11, 60, 212, 213, 214, 215, 256 Цивільного
процесуального кодексу України,
статтями 524, 525, 548, 549 Цивільного кодексу
Української РСР, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини у вигляді
житлового будинку під літерою «А-1»,
загальною площею - 50,80 м2, житловою - 32,60
м2, літня кухня - сарай під літерою «Б»,
сарай під літерою «В», сарай під
літерою «Г», погріб з шийкою під
літерою «Д», сарай під літерою «Е»,
навіс під літерою «З», душ під літерою
«К» та вбиральня під літерою «Ж», що
входять до складу домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка
відкрилась після смерті його матері
ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщини у вигляді:
житлового будинку під літерою «А-1»,
загальною площею - 50,80 м2, житловою - 32,60
м2, літньої кухні-сараю під літерою «Б»,
сарай під літерою «В», сарай під
літерою «Г», погріб з шийкою під
літерою «Д», сарай під літерою «Е»,
навіс під літерою «З», душ під літерою
«К» та вбиральня під літерою «Ж», що
входять до складу домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на: житловий будинок під
літерою «А-1», загальною площею - 50,80 м2,
житловою - 32,60 м2, та господарчі споруди:
літню кухню-сарай під літерою «Б»,
сарай під літерою «В», сарай під
літерою «Г», погріб з шийкою під
літерою «Д», сарай під літерою «Е»,
навіс під літерою «З», душ під літерою
«К» та вбиральню під літерою «Ж»,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом на
спадщину, що відкрилася після смерті
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський
районний суд міста Макіївки протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які не були присутніми в
судовому засіданні протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя:
В.А. Єжов