РІШЕННЯ

Іменем України

19 червня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Руденко В.В., при
секретарі Коломієць Я.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Банк «Фамільний» до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет застави,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про звернення стягнення на
майно, зазначивши, що відповідно до
укладеного кредитного договору №559 від
09 червня 2006 року між позивачем та
ОСОБА_2, банк відкрив останньому
кредитну лінію з встановленням ліміту
в розмірі 10000 доларів США зі сплатою 13,5 %
річних на строк до 08 червня 2008 року.

В доповнення до кредитного договору №
559 між банком та ОСОБА_2 28.07.2006 року у
письмовій формі була укладена
Додаткова угода № 1 до кредитного
договору, відповідно до якої кредитний
ліміт був змінений на 4200 доларів США.

У порушення вимог закону та умов
договору ОСОБА_2 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_2, станом на 14.03.2014 року має
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 66939,97 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором
ПАТ «Банк «Фамільний» і ОСОБА_1 -
майновий поручитель, 28 липня 2006 року
було укладено договір застави рухомого
майна № 559/1. Предметом договору застави
є автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС,кузов
НОМЕР_2 рік випуску: 1998, тип ТЗ: седан,
двигун НОМЕР_3, реєстраційний номер:
НОМЕР_4. Оціночна вартість автомобіля
складала 30400,00 грн.

Тому позивач, з урахування викладеного,
звертається до суду з даним позовом та
просить суд в рахунок погашення
заборгованості по зазначеному
кредитному договору витреюувати у
відповідача та передати позивачу
предмет застави, комплект ключів та
свідоцтво про реєстрацію на предмет
застави, а також звернути стягнення на
предмет застави - автомобіль марки ДЕУ
ЛАНОС,кузов НОМЕР_2 рік випуску: 1998, тип
ТЗ: седан, двигун НОМЕР_3, реєстраційний
номер: НОМЕР_4 шляхом продажу вказаного
автомобіля ПАТ «Банк «Фамільний» з
укладанням від імені власника договору
куплі-продажу будь-яким способом з
іншою особою, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України, а також наданням ПАТ «Банк
«Фамільний» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив суд їх
задовольнити, надав суду пояснення
аналогічні викладеним у позові.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, про час, дату та місце
слухання справи повідомлений належним
чином, надав суду письмові заперечення
проти позову, де зазначив, що укладений
між сторонами договір є нікчемним.
Також вважає, що позивач пропустив
строк позовної давності. Просив у
позові відмовити.

Вислухавши пояснення представник
позивача, дослідивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що заявлені
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

09 червня 2006 року ПАТ «Банк «Фамільний»
та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №
559, відповідно до якого банк відкрив
останньому кредитну лінію з
встановленням ліміту в розмірі 10000
доларів США зі сплатою 13,5 % річних на
строк до 08 червня 2008 року. В доповнення
до кредитного договору № 559 між банком
та ОСОБА_2 28.07.2006 року у письмовій формі
була укладена Додаткова угода № 1 до
кредитного договору, відповідно до
якої кредитний ліміт був змінений на 4200
доларів США.

У порушення вимог закону та умов
договору ОСОБА_2 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором
ПАТ «Банк «Фамільний» і ОСОБА_1 -
майновий поручитель, 28 липня 2006 року
було укладено договір застави рухомого
майна № 559/1. Предметом договору застави
є автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС, кузов
НОМЕР_2 рік випуску: 1998, тип ТЗ: седан,
двигун НОМЕР_3, реєстраційний номер:
НОМЕР_4. Оціночна вартість автомобіля
складала 30400,00 грн.

Позивач свої зобов'язання за кредитним
договором виконав в повному обсязі.

В порушення умов кредитного договору, а
також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_2
свої зобов'язання належним чином не
виконує.

З врахуванням викладеного, станом на
14.03.2014 року ОСОБА_2 має заборгованість
за кредитним договором № 559 в розмірі
66939,97 грн., яка складається з: 39555,82 грн. -
основний борг за кредитом, 25515,85 грн. -
відсотки за користування кредитом, 1233,76
грн. - комісія, 634,54 грн. штрафи.

За вимогами статей 527, 530 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК
України, за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) громадянину у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
громадянин зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки. Якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст. 1048 цього Кодексу України.

У відповідності до ст. 554 ЦК України, у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Ст. 20 Закону України «Про заставу»
передбачено, що заставодержатель має
право з метою задоволення своїх вимог
звернути стягнення на предмет застави
у випадку, якщо в момент настання
термінів виконання зобов'язань,
передбачених кредитним договором, вони
не будуть виконані.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

В порядку ст.590 ЦК України, звернення
стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими в частині звернення
стягнення на предмет застави, тоді як
інші позовні вимоги щодо витребування
та передавання предмету застави,
ключів та технічного паспорту позивачу
задоволенню не підлягають, оскільки
вони охоплюються вимогами про
звернення стягнення на предмет
застави.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 669,40 грн.

Суд не приймає до уваги заперечення
проти позову відповідача, оскільки
будь-яких належних та допустимих
доказів нікчемності укладеного між
сторонами договору застави
відповідачем суду не надано. Крім того,
суд не приймає до уваги посилання
відповідача на застосування строків
позовної давності, оскільки договір
між сторонами діє до повного виконання
зобов'язань за кредитним договором.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного
товариства «Банк «Фамільний» до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет застави задовольнити частково.

В рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2 за кредитним
договором № 559 від 09.06.2006 року станом
на 14.03.2014 року в розмірі 66939,97грн. (39555,82
грн.- основний борг за кредитом, 25515,85
грн.- відсотки за користування
кредитом, 1233,76 грн.- комісія, 634,54 грн.
штрафи), звернути стягнення на предмет
застави - автомобіль марки ДЕУ
ЛАНОС,кузов НОМЕР_2 рік випуску: 1998, тип
ТЗ: седан, двигун НОМЕР_3, реєстраційний
номер: НОМЕР_4, що належить на праві
власності ОСОБА_1, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1,(ІПН: НОМЕР_1), шляхом
продажу вказаного автомобіля ПАТ «Банк
«Фамільний» з укладанням від імені
власника договору куплі-продажу
будь-яким способом з іншою особою, зі
зняттям вказаного автомобіля з обліку
в органах ДАІ України, а також наданням
ПАТ «Банк «Фамільний» всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Банку "Фамільний" судовий збір в
розмірі 669,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Амур-Нижньодніпровський
районний суд м. Дніпропетровська
шляхом подачі у десятиденний строк з
дня його проголошення апеляційної
скарги, а особами, що не були присутніми
при його проголошенні,- у той же строк з
дня отримання копії рішення.

Головуючий
В.В.Руденко