Справа № 335/6531/14-ц
4-с/335/41/2014 УХВАЛА
Суддя Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя Гашук К.В.,
розглянувши скаргу ОСОБА_1 на
неправомірні дії заступника
начальника Відділу державної
виконавчої служби Вільнянського
районного управління юстиції
Запорізької області, -
13.06.2014 року ОСОБА_1 в особі представника
ОСОБА_2 звернувся до
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя в порядку цивільного
судочинства зі скаргою на неправомірні
дії заступника начальника Відділу
державної виконавчої служби
Вільнянського районного управління
юстиції Запорізької області.
Розглянувши скаргу та додані до неї
матеріали, суддя вважає за необхідне
відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження у справі з наступних
Зі змісту скарги вбачається, що
підставою для звернення ОСОБА_1 до суду
зі скаргою стало прийняття 18 жовтня 2013
року державним виконавцем ВДВС
Вільнянського РУЮ ОСОБА_3 постанови ВП
№40165989 про стягнення з боржника
Зазначена скарга подана в порядку,
передбаченому розділом УІІ ЦПК
Зазначеним порядком встановлюється
форма судового контролю за виконанням
судових рішень, виконання яких є
складовою частиною цивільного процесу,
оскільки провадження у справі
завершується виконанням ухвалених у
такій справі судових рішень.
У зв'язку з цим, скарги сторони
виконавчого провадження щодо
виконання судових рішень, ухвалених за
правилами ЦПК, підлягають розгляду
судом, який розглянув відповідну
справу у першій інстанції, тобто судом,
що видав виконавчий документ.
Оскільки провадження у цивільній
справі завершується виконанням
ухвалених у такій справі судових
рішень, скарги боржника у виконавчому
провадженні на рішення і дії
державного виконавця щодо стягнення
виконавчого збору не підлягають
розгляду в порядку цивільного
судочинства, а належать до юрисдикції
адміністративного суду, оскільки в
даному разі об'єктом виконання є не
рішення суду першої інстанції, що
виконується, а постанова державного
виконавця, як виконавчий документ.

Як роз'яснено у п. 6 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 3 від 13.12.2010 року у редакції від 30.09.2013
року "Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби", судам необхідно враховувати,
що постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору та
накладання штрафу належать до видів
відповідальності за невиконання
рішення самостійно та за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії,
та рішення про поновлення на роботі.
Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка, у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України "Про
виконавче провадження" порядку.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону України
"Про виконавче провадження", постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій та
накладання штрафу є виконавчими
документами. Якщо виконавче
провадження закінчено, а виконавчий
збір, витрати на проведення виконавчих
дій або штраф не стягнуто, відповідна
постанова виділяється в окреме
провадження і підлягає виконанню в
загальному порядку.

Аналогічні роз'яснення містить п. 7
постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії, або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судових рішень» від 07.02.2014 року №6.

Тому слід враховувати, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладанням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції, вони видані.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 ЦПК України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Враховуючи викладені обставини, суд
приходить до висновку про необхідність
відмови ОСОБА_1 у відкритті провадження
за його скаргою на дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Вільнянського
районного управління юстиції
Запорізької області, оскільки така
скарга повинна розглядатися судом в
порядку адміністративного
судочинства.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 122, 209, 210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у
справі за скаргою ОСОБА_1 на
неправомірні дії заступника
начальника Відділу державної
виконавчої служби Вільнянського
районного управління юстиції
Запорізької області.

Роз'яснити заявнику право на звернення
до суду в порядку адміністративного
судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:

К.В. Гашук