Справа № 471/620/14-ц
Провадження №2/471/281/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року Братський
районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого Губанова В. М.,

при секретарі Тягнирядно І. Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с-щі Братське
справу за заявою

ОСОБА_1

до

Братської селищної ради Братського
району Миколаївської області

про визнання права власності на
нерухоме майно ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Братської селищної ради, в якому
просить змінити цільове призначення
комплексу будівель та визнати за нею
право власності на житловий будинок з
відповідними господарськими будівлями
та спорудами, огорожами, розташований
по АДРЕСА_1.

До початку судового засідання
позивачка звернулася з заявою, в якій
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі та просила суд розглянути
справу в її відсутність.

Голова Братської селищної ради до
початку судового засідання звернувся
із усною заявою, в якій не заперечував
проти задоволення позовних вимог та
просив справу слухати в відсутність
представника селищної ради.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
позов підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що відповідно до договору
купівлі-продажу від 01 червня 2010 року
ОСОБА_1 набула право власності на 44/50
ідеальної частки комплексу, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, даний
комплекс зареєстрований був в органах
БТІ.

Позивачка має намір даний комплекс
використовувати як житловий будинок,
здійснити в ньому капітальний ремонт.

Згідно зі статтею 150 Житлового
кодексу Української РСР, власник
житла має право володіти,
користуватися і розпоряджатися житлом
на свій розсуд, тобто:

- продавати, обмінювати, відчужувати
іншим шляхом належне йому житло,
здавати в найм, укладати інші угоди, не
заборонені законом;

- використовувати належне йому
майно для ведення господарської
діяльності невиробничого характеру
та іншої не забороненої законом
діяльності;

- передавати належне йому майно у
тимчасове користування іншим особам на
підставі відповідних договорів;

- заповідати громадянам, органам
державної влади, органам місцевого
самоврядування, іншим юридичним
особам відповідно до закону належне
йому майно.

Щодо питання про можливість
переведення нежитлового приміщення
у житлове , чинним законодавством
України не передбачено механізму
переведення нежитлового приміщення у
житлове.

Братська селищна рада не може
задовольнити прохання позивачки
змінити цільове признеачення через
юридичну невизначеність самого
механізму (неможливо отримати
свідоцтво про право власності на
житлове приміщення), реєстраційна
служба в свою чергу не може здійснити
реєстраційних дій з даного приводу,
тому позивачка звернулася до суду.

Згідно ч.2 ст.319 ЦК України власник має
право вчинити щодо свого майна будь які
дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст..392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності.

Ст. 391 ч.1 ЦК України власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядженням своїм майном.

Права іншого співвласника даного
жилого будинку, в результаті зміни
цільового призначення 44/50 ідеальної
частини нежитлового приміщення під
житло та фактичного використання
данної частки в якості жилих приміщень,
діями позивачки не порушуються.
Співвласник не заперечує проти
узаконення даного будівництва.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо
випливає із закону або законність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ст. 41 Конституції України, ст.ст.
41, 321 ЦК України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Стаття 15 ЦК України наголошує, що кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання, або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено, і оскільки
позивачем не заявлено вимог щодо
стягнення з відповідача судових
витрат, суд вважає за необхідне
залишити судові витрати за ОСОБА_1

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Братської селищної
ради Миколаївської області про
визнання права власності на нерухоме
майно, - задовольнити.

Змінити цільове призначення 44/50
ідеальної частки комплексу будівель:
А-1 швейний цех, площею 256,4 кв.м., Б-2
адмінбудівля, площею 92,0 кв.м., В-1 склад,
площею 8,6 кв.м., В'-1 склад площею 55,2 кв.м.,
Д-1 столярний цех площею 99,2 кв.м., Ж-1
гараж площею 29,7 кв.м., огорожі №1-4,
розташованих по АДРЕСА_1, та перевести в
житловий будинок з господарськими
спорудами, будівлями, огорожами біля
нього.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на 44/50 ідеальної частки
житлового будинку з господарськими
будівлями, спорудами та огорожами біля
нього, розташований по АДРЕСА_1.

Залишити судові витрати за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення
Братського районного суду
Миколаївської області може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Братського

районного суду
Губанова В. М.,