Справа №2-766/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Кушнір С.І.,

при секретарі- Загородній І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом Ред Булл ГмбХ (Red Bull
GmbH) до ОСОБА_2, Державної служби
інтелектуальної власності України про
часткове дострокове припинення на
території України дії свідоцтва
України НОМЕР_1 на знак для товарів та
послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1",

встановив:

01.11.2013 року позивач Ред Булл ГмбХ (Red Bull
GmbH) звернувся з позовом до Державної
служби інтелектуальної власності
України та ОСОБА_2 та простить
частково достроково припинити дію
свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для
товарів і послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 " щодо
всіх зареєстрованих товарів 32 та 33
класів МКТП та зобов'язати Державну
службу інтелектуальної власності
внести відповідні зміни до Державного
реєстру свідоцтв України на знаки для
товарів і послуг щодо часткового
дострокового припинення свідоцтва
України НОМЕР_1 та здійснити
відповідну публікацію в офіційному
бюлетені "Промислова власність".

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначає, що 12 серпня 2013
р. подав до Державної Служби
Інтелектуальної власності України
заявку № m 2013 14571 про реєстрацію в
Україні словесного знака для товарів i
послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" для товарів 32
класу Міжнародної класифікації
товарів і послуг (надалі - МКТП):
"безалкогольні напої; тонізуючі
охолоджувальні напої; енергетичні
напої; напої з молочної сироватки;
освіжаючі напої; гіпертонічні та
гіпотонічні напої (для використання
та/або як потрібно для спортсменів);
ізотонічні напої; пиво, солодове пиво,
пшеничне пиво, портер, ель, стаут, легке
пиво; мінеральні води, столові води та
газовані води; фруктові напої та
фруктові соки; безалкогольні овочеві
та фруктові напої та безалкогольні
фруктові екстракти; сиропи та інші
складники для виготовлення напоїв та
сиропи на лимонади; таблетки та порошки
для виготовлення газованих напоїв;
неалкогольні аперативи та коктейлі;
шербети (напої); смузі (напої на основі
фруктових або овочевих сумішей)", та
товарів 33 класу МКТП: "алкогольні напої,
крім пива; гарячі та змішані алкогольні
напої; алкогольні енергетичні напої;
глінтвейн, підігріте вино з прянощами;
перегінні алкогольні напої; напої
алкогольні змішані, крім напоїв на
основі пива; напої алкогольні, що
містять фрукти та спиртові фруктові
екстракти; вина; сидри; спиртні напої та
лікери, включаючи джин (ялівцева
горілка), ром, горілка, віскі, бренді;
спиртові есенції та екстракти для
виготовлення напоїв; коктейлі та
аперитиви; настоянки гіркі" .

Позивач дізнався, що 25 червня 2010 року
Державний Департамент інтелектуальної
власності (на даний момент - Державна
Служба Інтелектуальної власності
України) зареєстрував знак для товарів
і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" та видав
свідоцтвo України НОМЕР_1 (надалі -
Tорговельна марка ІНФОРМАЦІЯ_1).
Власником свідоцтва є ОСОБА_2,
Торговельну марку зареєстровано для
товарів 32 класу МКТП: "Пиво; мінеральні
і газовані води та інші безалкогольні
напої; фруктові напої і фруктові соки;
сиропи та інші складники для готування
напоїв", товарів 33 класу МКТП:
"Алкогольні напої (крім пива)" та
товарів 34 класу МКТП: "Тютюн; курильне
приладдя; сірники".

Торговельна марка за оспорюваним
свідоцтвом не використовується
ОСОБА_2 понад 3 роки на території
України без поважних причин, а тому в
силу п.4 ст.18 ЗУ "Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг" дія
оспорюваного свідоцтва має бути
достроково припинена відносно всіх
товарів 32 та 33 класів МКТП.

В обґрунтування права на звернення до
суду з даним позовом позивач вказує, що
невикористання відповідачем ОСОБА_2
знаку для товарів та послуг за
свідоцтвом України НОМЕР_1 порушує його
право та охоронюваний законом інтерес.
Чинність на території України
торговельної марки "ІНФОРМАЦІЯ_1" за
свідоцтвом України НОМЕР_1 перешкоджає
реєстрації позивачем знака для товарів
"ІНФОРМАЦІЯ_1" для товарів 32 та 33 класів
МКТП і порушує його право на реєстрацію
вказаного знака у даних класах для
вказаних товарів на своє ім»я.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала, просила
задовольнити заявлені позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не
з»явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені.

Представник відповідача Державної
служби інтелектуальної власності
України надіслав письмові заперечення
в яких зазначив, що відповідно до
Закону України "Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг" обов»язок
доказування використання
зареєстрованого знаку покладено на
власника свідоцтва. Дія свідоцтва може
бути припинена повністю або частково
лише за умови, що власник свідоцтва не
зазначить поважні причини такого
невикористання.

Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального
Кодексу України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло повідомлення про причини
неявки або якщо зазначені ним причини
визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Виходячи з цього, суд, заслухавши думку
представника позивача, який не
заперечує проти заочного розгляду
справи, вважає за можливе ухвалити
заочне рішення у справі на підставі
наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Встановлено, що 25.06.2010 року відповідач
ОСОБА_2 зареєстрував знак для товарів
та послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" для товарів 32, 33,
34 і видано свідоцтво України НОМЕР_1
на ім'я ОСОБА_2.

Наведене підтверджується витягом з
Державного реєстру свідоцтв України на
знаки для товарів і послуг станом на
31.12.2013 р.( а.с. 56).

Відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України
"Про охорону прав на знаки для товарів і
послуг" ОСОБА_2 належить право на
використання торговельної марки за
свідоцтвом України НОМЕР_1 та інші
права, надані законом.

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону України "Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг", якщо знак не використовується
в Україні повністю або щодо частини
зазначених у свідоцтві товарів і
послуг протягом трьох років від дати
публікації відомостей про видачу
свідоцтва або від іншої дати після цієї
публікації, будь-яка особа має право
звернутися до суду із заявою про
дострокове припинення дії свідоцтва
повністю або частково. У цьому разі дія
свідоцтва може бути припинена повністю
або частково лише за умови, що власник
свідоцтва не зазначить поважні причини
такого невикористання.

Комплексний аналіз положень п. 4 ст. 18
Закону України "Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг" дозволяє
стверджувати, що підставою для
дострокового припинення дії свідоцтва
України є невикористання торговельної
марки в Україні протягом трьох років
від дати її реєстрації або від іншої
дати після такої реєстрації.

Статтею 17 Закону встановлено, що
власник свідоцтва повинен
добросовісно користуватися правами, що
випливають із свідоцтва.

Отже, за змістом наведених норм
підставою для дострокового припинення
свідоцтва України на торговельну марку
є відсутність на ринку України товарів
та/або послуг, маркованих нею,
невикористання зареєстрованої
торговельної марки протягом
визначеного законом трирічного строку
та відсутність поважних причин такого
невикористання. При цьому обов'язок з
доказування наявності поважних причин
невикористання торговельної марки
покладено на власника торговельної
марки.

Водночас, згідно з пунктом 4 статті 18
Закону підставами для відмови в
достроковому припиненні дії свідоцтва
є: фактична наявність на ринку України
спірних товарів і послуг;
невикористання зареєстрованої
торговельної марки менше визначеного
законом трирічного строку; наявність
поважних причин такого невикористання.

Позивач посилається, що ОСОБА_2 не
використовує торгівельну марку
«ІНФОРМАЦІЯ_1" для товарів 32 та 33 класів
за свідоцтвом України НОМЕР_1 у спосіб
передбачений статтею 16 Закону останніх
три роки без поважних причин, оскільки
на території України не виявлено
жодних відомостей про використання
торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» для
товарів 32 та 33 класів МКТП його
власником, тобто ОСОБА_2

Таким чином, для правильного вирішення
спору по суті в ході розгляду справи
має бути доведено факт використання чи
невикористання торговельної марки
«ІНФОРМАЦІЯ_1" для товарів 32, 33 класів за
свідоцтвом України НОМЕР_1 протягом
останніх 3-х років, що передує даті
звернення до суду.

Згідно до ч. 4 ст. 16 Закону України "Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг", використанням знака
визнається: нанесення його на будь-який
товар, для якого знак зареєстровано,
упаковку, в якій міститься такий товар,
вивіску, пов'язану з ним, етикетку,
нашивку, бирку чи інший прикріплений до
товару предмет, зберігання такого
товару із зазначеним нанесенням знака
з метою пропонування для продажу,
пропонування його для продажу, продаж,
імпорт (ввезення) та експорт
(вивезення); застосування його під час
пропонування та надання будь-якої
послуги, для якої знак зареєстровано;
застосування його в діловій
документації чи в рекламі та в мережі
Інтернет.

Знак визнається використаним, якщо
його застосовано у формі
зареєстрованого знака, а також у формі,
що відрізняється від зареєстрованого
знака лише окремими елементами, якщо це
не змінює в цілому відмітності знака.

Згідно листа Державного Підприємства
"Український інститут промислової
власності" від 11 липня 2013 р., вбачається,
що до Державного реєстру свідоцтв
України на знаки для товарів і послуг
не вносились відомості щодо видачі
ліцензій на використання торговельної
марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом
України НОМЕР_1 (а.с.21).

Згідно листа Міністерства доходів і
зборів України від 05.07.2013 р.
встановлено, що торговельна марка
"ІНФОРМАЦІЯ_1" відсутня у митному
реєстрі об'єктів права інтелектуальної
власності(а.с.22).

Згідно довідки Дочірнього
підприємства "Моніторінг ЗМІ України"
від 04.07.2013 р. , вбачається, що у
друкованих засобах масової інформації,
на радіо, телебаченні в період з 01
червня 2009 року до 4 липня 2013 року, товари
та послуги під торговельною маркою
"ІНФОРМАЦІЯ_1" не рекламувались (а.с.23).

Відповідно до повідомлення Асоціації
товарної нумерації України "ДжіЕс1
Україна" від 04.07.2013 р. вбачається, що
станом на 02.07.2013 р. у реєстрі Асоціації
«ДжіЕс1 Україна" відсутні записи про
товарні позиції суб»єктів
господарювання - асоційованих членів
Асоціації «ДжіЕс1 Україна", у складі
назви чи опису яких заявлено
позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1"(а.с.24) .

Згідно довідки Державного
Підприємства "Український
науково-дослідний і навчальний центр
проблем стандартизації, сертифікації
та якості" від 12.07.2013 р. встановлено, що
органом з сертифікації продукції,
послуг та систем якості ДП «УкрНДНЦ»
роботи з сертифікації алкогольних
напоїв торговельної марки
"ІНФОРМАЦІЯ_1" не проводились і
сертифікати відповідності на
зазначену продукцію не видавались
(а.с.26).

З урахуванням наведених вище обставин
та положень законодавства України
встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не
міг здійснювати будь-яку господарську
діяльність без державної реєстрації.

Відповідно до абз. 2 п. 4 ст. 18 Закону про
товарні знаки, згідно з якою у цьому
разі дія свідоцтва може бути припинена
повністю або частково лише за умови, що
власник свідоцтва не зазначить поважні
причини такого невикористання.

Таким чином, за вказаними нормами, для
задоволення позову про дострокове
припинення дії свідоцтва достатньо
того, що власник оскаржуваного
свідоцтва на знак не подасть доказів
його використання або доказів, що
підтверджують наявність поважних
причин неможливості використання ним
знака.

Суд приходить до висновку, що виходячи
з правової природи знака для товарів і
послуг (торговельної марки),
обов'язковою умовою використання
торговельної марки є її використання
саме стосовно товарів і послуг, щодо
яких цю торговельну марку
зареєстровано.

Таким чином, необхідною умовою
встановлення факту використання
торговельної марки "ІНФОРМАЦІЯ_1» є
фактична наявність на ринку України
наведених у свідоцтві товарів, а саме 32,
33 класів МКТП.

Отже, наявні у матеріалах справи докази
свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2
протягом трьох останніх років не
здійснював жодної з дій, які
визнавалися і визнаються
використанням знака, тобто щодо
вказаної вище торговельної марки не
вичинялися дії, які ст. 16 Закону України
"Про охорону прав на знаки для товарів і
послуг" кваліфікуються як використання
знака.

Поважних причин щодо невикористання
спірної торгівельної марки на
території України понад встановлений
строк відповідачем судом не
встановлено.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Аналізуючи вимоги діючого
законодавства суд вважає, що з позовом
про дострокове припинення дії
свідоцтва України на торговельну марку
може звернутися лише особа, яка подаючи
такий позов має намір захистити свої
порушені, невизнані або оспорювані
права, свободи чи інтереси. Тобто
обов'язковою передумовою звернення до
суду має бути наявність у особи
порушеного, невизнаного або
оспорюваного права, свободи чи
інтересу, яке (порушене право) вона
намагається захистити у судовому
порядку та таке порушене право має бути
наявне саме на момент звернення особи
до суду.

Встановлено, що позивач 12.08.2013 р.
звернувся з заявою про видачу
свідоцтва на знак для товарів та
послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до п.3 ст.6 Закону України
«Про охорону прав на знаки для товарів
і послуг» не можуть одержати правову
охорону позначення, які є тотожними або
схожими настільки, що їх можна сплутати
з: знаками, раніше зареєстрованими чи
заявленими на реєстрацію в Україні на
ім»я іншої особи для таких самих або
споріднених з ними товарів та послуг.

Чинність свідоцтва України НОМЕР_1 на
знак для товарів та послуг
"ІНФОРМАЦІЯ_1» порушує право позивача
мати реєстрацію позначення
«ІНФОРМАЦІЯ_1» на території України.

Суд звертає увагу на те, що у
відповідності до ст. 17 Закону України
"Про охорону прав на знаки для товарів і
послуг" власник знаку для товарі і
послуг повинен добросовісно
користуватися правами, що випливають
із даної реєстрації. Згідно ст. 16 Закону
України "Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг" одним з основних прав
володільця знаку є право на
використання торговельної марки.

Отже, за змістом ст. 17 Закону України
"Про охорону прав на знаки для товарів і
послуг" власник спірного знаку
зобов'язаний використовувати
торговельну марку. У відповідності до
ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права
особа здійснює у межах, наданих їй
актами цивільного законодавства.

Відтак зловживаючи правами, які
випливають з національної реєстрації
знаку для товарів і послуг за
свідоцтвом України НОМЕР_1, а саме не
використовуючи торговельну марку за
спірним свідоцтвом, протягом більш як
дозволеного законом трирічного строку
без поважних причин, відповідач ОСОБА_2
створює перешкоди позивачу у набутті
ним прав інтелектуальної власності на
торговельну марку "ІНФОРМАЦІЯ_1» на
території України.

На підставі викладеного вище, суд
вважає, що у розумінні вимог ст. 3 ЦПК
України у позивача виникло право на
звернення до суду з даним позовом для
поновлення порушеного права та
охоронюваному законом інтересу.

Враховуючи те, що підставою для
припинення дії свідоцтва України
НОМЕР_1 є невикористання торговельної
марки, а також те, що належними у справі
доказами доведено факт невикористання
торговельної марки відповідачем за
свідоцтвом України НОМЕР_1 на території
України, суд приходить до висновку про
задоволення позову.

Згідно чинного законодавства України,
зокрема, п. 2.3. Положення про Державний
реєстр свідоцтв України на знаки для
товарів і послуг, затвердженого
Наказом Міністерства освіти і науки
України від 10.01.2002 р. № 10, у процесі
ведення реєстру до нього вносяться
відомості щодо визнання свідоцтва
недійсним повністю або частково та
дострокового припинення його дії і
такі відомості в силу п. 1.3. вказаного
положення Державна служба публікує в
офіційному бюлетені "Промислова
власність", суд визнає обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги щодо зобов'язання
Державної служби інтелектуальної
власності України внести зміни до
Державного реєстру свідоцтв України на
знаки для товарів і послуг щодо
дострокового припинення на території
України частини свідоцтва України
НОМЕР_1 від 25.06.2010 р. на знак для товарів
і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» та здійснити
публікацію про це в офіційному
бюлетені "Промислова власність".

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Враховуючи те, що Державна служба
інтелектуальної власності України
відповідно до покладених на неї
повноважень, не здійснює контроль за
використанням товарних знаків їх
власниками, суд вважає, що на ОСОБА_2
необхідно покласти витрати, пов'язані з
розглядом даної справи.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 243,6 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 492-494 ЦК України, Законом України "Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг", ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218,
224-226, 228 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Ред Булл ГмбХ (Red Bull GmbH) до ОСОБА_2,
Державної служби інтелектуальної
власності України про часткове
дострокове припинення на території
України дії свідоцтва України НОМЕР_1
на знак для товарів та послуг
"ІНФОРМАЦІЯ_1"задовольнити.

Достроково припинити дію частини
свідоцтва України НОМЕР_1 від 25.06.2010 р.
на знак для товарів і послуг
«ІНФОРМАЦІЯ_1» щодо всіх
зареєстрованих товарів 32 та 33 класів
МКТП.

Зобов'язати Державну службу
інтелектуальної власності України
внести зміни до Державного реєстру
свідоцтв України на знаки для товарів і
послуг щодо дострокового припинення
дії частини свідоцтва України НОМЕР_1
щодо всіх зареєстрованих товарів 32 та 33
класів МКТП та здійснити відповідну
публікацію в офіційному бюлетені
"Промислова власність".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Ред Булл
ГмбХ (Red Bull GmbH). судовий збір у розмірі
243,6 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ:
С.І. Кушнір