РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 р. Харцизький міський суд
Донецької області в складі:

головуючого судді - Демидової В.К.,

при секретарі - Поливяної І.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Харцизьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
права власності в порядку спадкування
на житловий будинок,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом до відповідачів,
зазначаючи, що 16 жовтня 1972 року між її
батьком ОСОБА_6 та Харцизькою міською
радою був укладений договір про право
забудови будинку та безстрокового
користування земельною ділянкою,
відповідно до якого батьку була
відведена земельна ділянка площею
600кв.м. під індивідуальне будівництво
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до п. 4 договору Забудовник,
тобто її батько, зобов'язався розпочати
будівництво не пізніш одного року з дня
підписання вказаного договору та вести
будівельні роботи з таким розрахунком,
щоб уся будівля була завершена
протягом не більш 3 років, тобто до 16
жовтня 1975 року. Згідно з п. 9 договору по
завершенню будівництва зведені на
земельній ділянці будівлі є особистою
власністю Забудовника. Рішенням
Харцизької міської ради від 19 січня 1977
року батькові було продовжено строк
дії договору про надання земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на 1
рік, тобто до 19 січня 1978 року. Після
цього батько своїми силами та за свої
кошти побудував житловий будинок на
відведеній для цієї мети земельній
ділянці за адресою: АДРЕСА_1. Згідно з
даних технічного паспорту в 1982 році був
побудований житловий будинок, який
складається з: житлового будинку під
літ. А площею 144,3 кв.м., мансарди під літ.
мнс площею 56,8 кв.м., літньої кухні під
літ. Б площею 13,5 кв.м., вбиральні-душу
під літ. В площею 3,4 кв.м., огорожі № 1,
воріт з хвірткою № 2, огорожі № 3. Згідно
з даними відомості внутрішніх обмірів
та підрахунків площі будівлі під літ. А,
житловий будинок включає в себе:
передпокій 1, коридор 2, коридор 2, комору
4, передпокій 5, житлову кімнату 6,
житлову кімнату 7, житлову кімнату 8,
житлову кімнату 9, житлову кімнату 10,
кухню 11, санвузол 12, мансарда включає в
себе: житлову кімнату 1. У 1981 році
розпочато ведення домової книги на
зазначене домоволодіння батько, вона
та відповідачі є зареєстрованими в
житловому будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 її
батько ОСОБА_6 помер у місті Харцизьку,
і після його смерті відкрилась
спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1.
Спадкоємцями за законом першої черги є
вона як рідна донька померлого, а також
відповідачі його дружина та його діти.
На початку травня вона звернулась до
нотаріуса з питанням щодо оформлення
спадщини. Нотаріус повідомила її, що
спадкодавець не набув право власності
на зведений ним житловий будинок у
встановленому законом порядку,
оскільки не зареєстрував своє право
власності на новостворене майно і не
отримав правовстановлювальний
документ на нього, що унеможливлює
оформлення її спадкових прав в
нотаріальному порядку. 18 березня 2014
року КП «БТІ» міста Харцизька був
складений технічний паспорт на
житловий

будинок нового взірця, де в переліку
будівель, розташованих на батьковій
земельній ділянці, значаться: житловий
будинок під літ. А площею 144,3 кв.м.,
мансарда під літ. мнс площею 56,8 кв.м.,
літня кухня під літ. Б площею 13,5 кв.м.,
вбиральня-душ під літ. В площею 3,4 кв.м.,
огорожа № 1, ворота з хвірткою № 2,
огорожа № 3. Оформити право власності
як спадкоємець забудовника через
органи Державної
архітектурно-будівельної інспекції
вона не в змозі, оскільки згідно з
роз'ясненнями ДАБІ України
домоволодіння, завершені будівництвом
до 05 серпня 1992 року, не підлягають
введенню в експлуатацію, тобто право
власності набувається забудовником за
декларативним принципом шляхом
отримання свідоцтва про право
власності на майно в органах
реєстраційної служби за місцем
розташування об'єкту будівництва.
Оскільки безпосередній забудовник
помер, а оформлення права власності
спадкоємця у позасудовому порядку
чинним законодавством не передбачено,
вважає, що вона набула право власності
законом на збудований батьком житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами.

Просить суд визнати за нею право
власності після смерті ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на житловий
будинок з господарськими прибудовами
та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, що
складається з: житлового будинку під
літ. А площею 144,3 кв.м., мансарди під літ.
мнс площею 56,8 кв.м., літньої кухні під
літ. Б площею 13,5 кв.м., вбиральні-душу
під літ. В площею 3,4 кв.м., огорожі № 1,
воріт з хвірткою № 2, огорожі № 3.

Позивачка позові підтримала.

Відповідачі позов визнали.

Суд знаходить позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Суд встановив, що 16 жовтня 1972 року між
батьком позивачки ОСОБА_6 та Харцизькою
міською радою був укладений договір
про право забудови будинку та
безстрокового користування земельною
ділянкою, відповідно до якого ОСОБА_6
була відведена земельна ділянка площею
600 кв.м. під індивідуальне будівництво
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 4 договору Забудовник,
зобов'язався розпочати будівництво не
пізніш одного року з дня підписання
вказаного договору та вести будівельні
роботи з таким розрахунком, щоб уся
будівля була завершена протягом не
більш 3 років, тобто до 16 жовтня 1975 року.

Згідно з п. 9 договору по завершенню
будівництва зведені на земельній
ділянці будівлі є особистою власністю
Забудовника.

Рішенням Харцизької міської ради від 19
січня 1977 року ОСОБА_6 було продовжено
строк дії договору про надання
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на 1
рік, тобто до 19 січня 1978 року.

Після цього ОСОБА_6 своїми силами та за
свої кошти побудував житловий будинок
на відведеній для цієї мети земельній
ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з даних технічного паспорту в 1982
році був побудований житловий будинок,
який складається з: житлового будинку
під літ. А площею 144,3 кв.м., мансарди під
літ. мнс площею 56,8 кв.м., літньої кухні
під літ. Б площею 13,5 кв.м.,
вбиральні-душу під літ. В площею 3,4 кв.м.,
огорожі № 1, воріт з хвірткою № 2,
огорожі № 3.

Згідно з даними відомості внутрішніх
обмірів та підрахунків площі будівлі
під літ. А, житловий будинок включає в
себе: передпокій 1, коридор 2, коридор 2,
комору 4, передпокій 5, житлову кімнату 6,
житлову кімнату 7, житлову кімнату 8,
житлову кімнату 9, житлову кімнату 10,
кухню 11, санвузол 12, мансарда включає в
себе: житлову кімнату 1.

У 1981 році розпочато ведення домової
книги на зазначене домоволодіння
ОСОБА_6, позивачка та відповідачі є
зареєстрованими в житловому будинку,
що підтверджується копією домової
книги.

Згідно свідоцтва про смерть
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер у місті
Харцизьку.

Після його смерті ОСОБА_6 відкрилась
спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом першої черги є
позивачка, як рідна донька померлого, а
також відповідачі його дружина та його
діти.

На початку травня позивачка звернулась
до нотаріуса з питанням щодо
оформлення спадщини.

Нотаріус повідомила позивачку, що
спадкодавець не набув право власності
на зведений ним житловий будинок у
встановленому законом порядку,
оскільки не зареєстрував своє право
власності на новостворене майно і не
отримав правовстановлювальний
документ на нього, що унеможливлює
оформлення її спадкових прав в
нотаріальному порядку.

Згідно копії технічного паспорту
складеного 18 березня 2014 року КП «БТІ»
міста Харцизька в переліку будівель,
розташованих на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1, значаться: житловий
будинок під літ. А площею 144,3 кв.м.,
мансарда під літ. мнс площею 56,8 кв.м.,
літня кухня під літ. Б площею 13,5 кв.м.,
вбиральня-душ під літ. В площею 3,4 кв.м.,
огорожа № 1, ворота з хвірткою № 2,
огорожі № 3.

Відповідно до п.п.«к» п.2 Постанови від 12
березня 1981 року №125 «Про прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів» передбачалось прийняття в
експлуатацію державними приймальними
комісіями (призначеними виконкомами
районних, міських або районних у містах
Рад народних депутатів) жилих будинків,
гуртожитків, будинків дитячих
дошкільних закладів, загальноосвітніх
шкіл, незалежно від їх відомчої
належності, а також усіх об'єктів
житлово-цивільного призначення, які
збудовані на кошти міжгосподарських
підприємств /організацій/ у сільському
господарстві, а також колгоспів, інших
кооперативних та інших громадських
організацій або замовниками
/забудовниками/ яких є виконкоми
районних, міських або районних у містах
Рад народних депутатів.

Таким чином, імперативного припису
щодо необхідності введення в
експлуатацію приватних житловий
будинків, збудованих за кошти самих
забудовників, в законодавчому акті не
містилось.

5 серпня 1992 року вперше на
законодавчому рівні було встановлено
порядок та умови прийняття в
експлуатацію об'єктів будівництва
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 серпня 1992 року N 449 "Про порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів державного
замовлення" (втратила чинність).
Зазначеною Постановою було
встановлено, що порядок прийняття в
експлуатацію об'єктів недержавного
замовлення визначається Радою
Міністрів АРК, Київською та
Севастопольською міськими
держадміністраціями за погодженням з
Держбудом.

У відповідності до цієї Постанови
місцевими органами влади в свій час
були розроблені та затверджені, за
погодженням з Держбудом, Положення про
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів недержавної
власності (по всіх регіонах України)
державними технічними комісіями.

Тобто до 5 серпня 1992 року не
передбачалась процедура введення
приватних житлових будинків в
експлуатацію при оформленні права
власності.

Відповідно до Листа Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України №12/5-126 від
23.03.1999 року, по об'єктах, що збудовані до
5 серпня 1992 року, тобто до прийняття
Урядом України документу, яким
встановлено порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, при їх реєстрації для
оформлення права власності одним з
документів є висновок про технічний
стан будинку (будівлі), що складається
ліцензованою організацією.

Відповідно до п.1 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 18
жовтня 2006 року N 1434, інспекція є
урядовим органом державного
управління, що діє у складі
Мінрегіонбуду і йому
підпорядковується.

Державна архітектурно-будівельна
інспекція України в Листі від 11 жовтня
2012 року №40-19-7155 також підтвердила, що не
підлягають введенню в експлуатацію
будинки і споруди, побудовані до 05.08.1992.

На теперішній час є чинним Порядок
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків I та II категорій складності,
які збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та

інженерних мереж, затверджений Наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства від 24.06.2011 року N 91, в
редакції від 13.06.2012 року.

Згідно з п.1.1, п.3.1 Порядку
передбачається прийняття в
експлуатацію усіх закінчених
будівництвом об'єктів, збудованих до
31.12.2009 без дозволу на виконання
будівельних робіт, заяви про прийняття
в експлуатацію яких подано до 31.12.2012, за
винятком закінчених будівництвом до 05
серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них.

За приписами абзацу 2 п.3.1 Порядку
документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

Після прийняття Верховною Радою 17
лютого 2011 року Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
згідно з пунктом 9 розділу 5 Прикінцевих
положень прийняття в експлуатацію
збудованих до 31 грудня 2009 року
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків І та ІІ категорії складності,
які збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, здійснюють
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю за
результатами технічного обстеження
таких об'єктів.

Разом з тим, відповідно до частини
першої статті 58 Конституції України,
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність осіб. Крім
того, згідно з частинами першою та
другою статті 5 Цивільного кодексу
України акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ним чинності.

Вищевикладеного свідчить про те, що
правові засади прийняття в
експлуатацію об'єктів, побудованих до 05
серпня 1992 року, наразі відсутні.

Статтею 18 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначений
перелік випадків, у яких видається
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, що підтверджує
виникнення права власності.

Відповідно до пункту 42 Порядку
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 № 703,
державний реєстратор у встановлених
законом випадках за результатами
розгляду заяви про державну реєстрацію
видає свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, на підставі якого
проводить державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно.

Для проведення державної реєстрації
прав з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно у зв'язку з
набуттям права власності на
новозбудовані чи реконструйовані
об'єкти нерухомого майна заявник подає
органові державної реєстрації прав,
зокрема, документ, що відповідно до
вимог законодавства засвідчує
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта (пункт 46 вказаного
Порядку).

Державна архітектурно-будівельна
інспекція України в Листі від 01 вересня
2011 року №40-12-2409 «Щодо прийняття в
експлуатацію об'єктів, закінчених
будівництвом до 5 серпня 1992 року»
зазначила, що вирішення питання
набуття права власності на приватні
житлові будинки з господарськими
будівлями і спорудами, збудовані до 5
серпня 1992 року, наразі вивчається з
метою врегулювання на законодавчому
рівні.

З цією метою на розгляд до ВРУ був
внесений законопроект №2252, покликаний
врегулювати питання оформлення права
власності на нерухоме майно, що
завершене будівництвом до 05 серпня 1992
року. На час подачі цього позову до суду
закон не прийнятий.

Разом з тим, Державна реєстраційна
служба України у зв'язку з
неоднозначністю правозастосовної
практики в Листі від 12.03.2013 № 95-06-15-13
роз'яснила, що для проведення державної
реєстрації прав з видачею свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,
збудоване до 05.08.1992, документом, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта, є
технічний паспорт на об'єкт нерухомого
майна.

Разом з тим, жодним з наведених
нормативних актів та відомчих
роз'яснень не передбачена можливість
оформлення спадкоємцем права
власності на житловий будинок,
будівництво якого було завершене
спадкодавцем до 05 серпня 1992 року.

Згідно ст.. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Таким чином, суд встановив, що
позивачка як спадкоємець за законом
набула право власності на вказаний
житловий будинок, тому позовні вимоги
слід задовольнити.

Керуючись ст. 328, 392, 1218 ЦК України,
ст.. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в порядку спадкування, після
смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
на житловий будинок з господарськими
прибудовами та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, який розташований на
земельній ділянці площею 600 кв.м., що
складається з: житлового будинку під
літ. А площею 144,3 кв.м., мансарди під літ.
мнс площею 56,8 кв.м., літньої кухні під
літ. Б площею 13,5 кв.м., вбиральні-душу
під літ. В площею 3,4 кв.м., огорожі № 1,
воріт з хвірткою № 2, огорожі № 3

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Харцизький міський суд протягом
10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: