Справа № 157/873/14-ц
Провадження №2/157/223/14
У Х В А Л А

20 червня 2014 року
м.Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного
суду Волинської області Гордійчука В.М.
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
Камінь-Каширської міської ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом,

в с т а н о в и
в :

17 червня 2014 року позивач звернувся до
суду з даним позовом в якому просить
визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом видане на ім'я
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 Камінь-Каширською
держнотконторою, записане у реєстровій
книзі за № 29 на 1/2 частину майна за
адресою АДРЕСА_1 (колишня АДРЕСА_1), у
зв'язку з відсутністю юридичного акту
споріднення померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_4

На обґрунтування позовних вимог
зазначив, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, були рідними
братами.

В господарстві ОСОБА_5 та його дружини
ОСОБА_7, що знаходилось по АДРЕСА_1,
значився хлів, якого у 1949 році ОСОБА_5
згідно договору дарування подарував
своєму брату ОСОБА_6

Рішенням Камінь-Каширської міської
ради надано дозвіл ОСОБА_6 будувати із
вказаного хліва житловий будинок та
вирішено відвести для цього 0,06 га
присадибної ділянки.

На засіданні виконавчого комітету
Камінь-Каширської міської ради
депутатів трудящих 27 грудня 1950 року
прийнято рішення про визнання за
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 права власності на 1/2
частину за кожним домоволодіння по
АДРЕСА_1.

На підставі цього рішення 28 грудня 1950
року ОСОБА_5 було видано свідоцтво про
право власності на 1/2 частину житлового
будинку за вказаною адресою.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5
відкрилась спадщина на належну йому
частину згаданого будинковолодіння.

Враховуючи, що дружина ОСОБА_5 ОСОБА_7 та
його батьки померли, дітей у нього не
було, спадкоємців першої черги у ОСОБА_5
не було, а тому ОСОБА_6 - брат померлого,
є спадкоємцем другої черги за законом і
мав право успадкувати належне ОСОБА_5
вказане нерухоме майно.

Крім того вказує в позовній заяві, що
оскільки домогосподарство, у якому
проживали ОСОБА_6 та його брат ОСОБА_5,
на момент смерті останнього не
розділялось, ОСОБА_6 проживав у
виділеному йому хліві з дозволу
міської ради, але у приватну власність
його не отримав, тобто цей хлів як
окремий об'єкт не виділявся, окрема
адреса цій будівлі не присвоювалась,
земельна ділянка з окремим номером та
назвою вулиці не закріплювалась, тому
вважає, що ОСОБА_6 фактично прийняв
спадщину після смерті рідного брата,
проживаючи з ним в одному
домоволодінні, вступивши у фактичне
управління та володіння спадковим
майном, однак за життя не оформляв
документально своїх спадкових прав.

У 1972 році ОСОБА_6 із домоволодіння за
адресою АДРЕСА_1, виділили земельну
ділянку за адресою АДРЕСА_2.

08 червня 1946 року ОСОБА_6 уклав шлюб із
ОСОБА_8, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3
народився позивач.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6
спадщину у вигляді 1/2 частини житлового
будинку АДРЕСА_2 з надвірними будівлями
і спорудами прийняла його дружина
ОСОБА_8, яка оформила право власності на
весь житловий будинок за вказаною
адресою, фактично вступивши у
володіння та управління майном, яке
належало померлому.

Однак зазначає, що його мати оформила
документально лише частину спадщини,
яку прийняла після смерті чоловіка, а
частину майна у вигляді 1/2 частини
будинку в м. Камені-Каширському по
АДРЕСА_1, яке прийняв її чоловік ОСОБА_6
після смерті свого брата ОСОБА_5, вона
прийняла у фактичне володіння шляхом
проживання разом із спадкодавцем на
день відкриття спадщини.

У 1972 році будинковолодіння за
вищевказаною адресою було поділене
шляхом виділення з нього земельної
ділянки для будівництва ОСОБА_6 з
присвоєнням адреси - АДРЕСА_2. Інша
частина названого будинку у 1992 році
була перейменована на адресу АДРЕСА_1.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_8
він, як спадкоємець за заповітом,
прийняв спадщину і отримав свідоцтво
про право на спадщину лише на частину
майна - житловий будинок АДРЕСА_2 з
господарськими будівлями і спорудами.

Свідоцтво про право на спадщину на іншу
частину майна, яке належало його матері
і яке вона успадкувала після смерті
батька ОСОБА_6 - 1/2 частина будинку по
АДРЕСА_1, не зміг отримати, оскільки
будинковолодіння за вказаною адресою
прийняв в порядку спадкування ще у 1967
році син ОСОБА_5 - ОСОБА_4.

Як вказано в архівній довідці ОСОБА_4
народився ІНФОРМАЦІЯ_6, його батьками є
ОСОБА_4 та ОСОБА_12, станом на 1938 рік
ОСОБА_4 був повнолітнім, а тому вважає,
що він не міг бути усиновленим ОСОБА_5

Крім цього, на момент смерті ОСОБА_5 у 1966
році ОСОБА_4 прізвища не міняв,
відомостей у реєстрації актів
цивільного стану про зміну прізвища та
внесення змін у відомості про батьків
ОСОБА_4 та визнання його сином ОСОБА_5
немає.

У зв'язку з цим ОСОБА_4 не був
усиновлений ОСОБА_5 і не мав права
спадкувати як його син після його
смерті.

Оскільки ОСОБА_4 не міг спадкувати
майно ОСОБА_5, тому він безпідставно
отримав свідоцтво про право на
спадщину на 1/2 частину майна по АДРЕСА_1,
у зв'язку з чим останнє підлягає
скасування як таке, що порушує його
права на спадщину.

Відповідно до ст. 122 ч. 2 п. 2 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо є таке, що
набрало законної сили, рішення чи
ухвала суду про закриття провадження у
справі у зв'язку з відмовою позивача
від позову або укладенням мирової
угоди сторін у спорі між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав. Відмова від позову не
позбавляє другу сторону права
пред'явити такий самий позов до особи,
яка відмовилась від позову.

27 серпня 2010 року Камінь-Каширським
районним судом у справі за позовом
ОСОБА_1 до Камінь-Каширської міської
ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права
власності на спадкове майно та за
позовом третіх осіб, які заявляють
самостійні вимоги щодо предмета спору
ОСОБА_13, ОСОБА_14 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно винесено рішення, яким в
задоволенні позовів ОСОБА_1 та третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської
області від 11 жовтня 2010 року, яка
набрала законної сили, дане рішення
залишено без змін.

З матеріалів вказаної справи
вбачається, що ОСОБА_1 під час розгляду
останньої подав позовну заяву (а.с. а.с.
168-170 Т.1), де просив визнати його право
власності на житловий будинок і
господарські споруди, який знаходиться
по АДРЕСА_1, спорудженого його дядьком
ОСОБА_15 у 1929 році, а також визнати
недійсним, крім іншого, свідоцтво про
право на спадщину за законом на 1/2
частину спірного будинку, видане
ОСОБА_4

Пізніше ОСОБА_1 подав заяву про
уточнення позовних вимог (а.с. 198 Т.1), де
він просив визнати недійсним, з поміж
інших документів, вищеназване
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/2 частину житлового будинку
видане Камінь-Каширським державним
нотаріусом 15 лютого 1967 року №249 ОСОБА_4,
як сину ОСОБА_5, оскільки відповідних
документів, що підтверджують їх
родинний зв'язок як сина і батька немає.

Названі позовні вимоги були предметом
розгляду у вказаній справі, що
вбачається із самого рішення суду від 27
серпня 2010 року (а.с. а.с. 241-243 Т.1). Зокрема,
у вказаному рішенні спростовані
твердження ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_4 не
був сином ОСОБА_5 та не був ним
усиновлений. Також встановлено, що
ОСОБА_4 правомірно набув право
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1.

Враховуючи, що спір, який випливає із
поданої позовна заява ОСОБА_1 до
Камінь-Каширської міської ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом вже розглянутий і остаточно
вирішений по суті рішенням
Камінь-Каширського районного суду від
27 серпня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Камінь-Каширської міської
ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права
власності на спадкове майно та за
позовом третіх осіб, які заявляють
самостійні вимоги щодо предмета спору
ОСОБА_13, ОСОБА_14, до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно, є підстави для відмови
у відкритті провадження.

Беручи до уваги вищевикладене,
керуючись ст. 122 ч. 2 п. 2 ЦПК України, -

у х в а л и в :

У відкритті провадження у справі за
позовною заявою ОСОБА_1 до
Камінь-Каширської міської ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого на ім'я ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_8 Камінь-Каширською
державною нотаріальною конторою,
записане у реєстровій книзі за № 249 на
1/2 частину майна за адресою АДРЕСА_1
(колишня АДРЕСА_1), відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Волинської області
через Камінь-Каширський районний суд
шляхом подачі апеляційних скарг в 5-ти
денний строк з дня отримання її копії.

Суддя:
В. М. Гордійчук