Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник
А.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,

Дербенцевої Т.П.,
Карпенко С.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву
ОСОБА_3 про роз'яснення ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного
нотаріуса Сєверодонецького
нотаріального округу ОСОБА_5,
Розкішнянської сільської ради
Лутугінського району Луганської
області, Управління
житлово-комунального господарства,
державного нотаріуса Першої
Сєверодонецької державної
нотаріальної контори Перепелиці Юлії
Михайлівни, ОСОБА_7, приватного
нотаріуса Сєверодонецького
нотаріального округу ОСОБА_8,
комунального підприємства
«Сєверодонецьке бюро технічної
інвентаризації, ПМП «Рекламне
агентство «А-плюс», ОСОБА_9, ОСОБА_10 про
визнання незаконними договорів
купівлі-продажу квартири, анулювання
реєстраційного запису про право
власності на нерухоме майно, визнання
незаконним рішення виконавчого
комітету Розкішнянської сільської
ради, відшкодування моральної шкоди,
визнання незаконним свідоцтва про
право на спадщину за законом на частку
квартири, визнання права власності на Ѕ
частку квартири, визнання незаконним
свідоцтва про право на спадщину на
грошові внески, визнання права
власності на грошовий вклад, визнання
недійсним дублікату свідоцтва про
право власності на Ѕ частку квартири,
анулювання реєстраційних записів
дублікатів свідоцтв про право
власності на Ѕ частку квартири,
визнання недійсним дублікату
свідоцтва про право на спадщину за
законом на Ѕ частку квартири, визнання
недійсною об'яви у газеті, анулювання
реєстраційного запису права власності
на квартиру, відшкодування майнової
шкоди, усунення перешкод у оплаті
комунальних послуг, встановлення факту
прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні квартирою та
виселення, посилаючись на те, що за
договором купівлі-продажу від 23 липня
2008 року він придбав
квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_10 Його вимогу
як власника звільнити квартиру ОСОБА_3
не виконує. Просив усунути перешкоди у
користуванні майном та виселити
відповідача.

Ухвалою Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від
5 жовтня 2012 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні
квартирою та виселення залишено без
розгляду з тих підстав, що право
власності на спірну квартиру за
договором від 21 травня 2009 року
перейшло до ОСОБА_7

У вересні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4,
приватного нотаріуса Сєверодонецького
нотаріального округу ОСОБА_5,
Розкішнянської сільської ради
Лутугінського району Луганської
області, Управління
житлово-комунального господарства,
державного нотаріуса Першої
Сєверодонецької державної
нотаріальної контори Перепелиці Ю.М.,
ОСОБА_7, приватного нотаріуса
Сєверодонецького нотаріального округу
ОСОБА_8, комунального підприємства
«Сєверодонецьке бюро технічної
інвентаризації, ПМП «Рекламне
агентство «А-плюс», ОСОБА_9, ОСОБА_10, у
якому з урахуванням уточнень просив
визнати незаконними свідоцтва про
право на спадщину за законом на Ѕ
частку квартири та грошові внески,
видані на ім'я ОСОБА_11; визнати
за ним право на власності на Ѕ частку
квартири АДРЕСА_1 та право
власності на грошовий вклад, який
належав спадкодавцеві; визнати
недійсним дублікат свідоцтва про право
власності на Ѕ частку квартири,
виданого 3 червня 2008 року
замість втраченого; визнати недійсним
дублікат свідоцтва про право на
спадщину за законом на Ѕ частку
квартири, анулювати реєстраційні
записи дублікатів свідоцтв про право
власності; визнати недійсною об'яву у
газеті про те, що втрачені свідоцтва є
недійсними; визнати недійсним рішення
виконавчого комітету Розкішнянської
сільської ради № 44 від 19 червня 2008 року
про надання дозволу на відчуження
квартири ОСОБА_10 як опікуном ОСОБА_11;
стягнути із Розкішнянської сільської
ради та ОСОБА_4 2 000 грн у відшкодування
моральної шкоди; визнати недійсним
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 23 липня 2008 року, укладений
між ОСОБА_10 як опікуном ОСОБА_11 та
ОСОБА_4, анулювати реєстрацію права
власності на квартиру на ім'я ОСОБА_4;
визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 21
травня 2009 року, укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_7; анулювати реєстраційний запис
права власності ОСОБА_7 на квартиру;
стягнути із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на його
користь майнову шкоду у розмірі 1 500 грн
та 5 000 грн у рахунок відшкодування
моральної шкоди; зобов'язати ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 усунути перешкоди щодо оплати
комунальних послуг; встановити факт
прийняття ним спадщини після смерті
батька ОСОБА_12, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вимоги мотивовано тим, що квартира
АДРЕСА_1 належала його батькам -
ОСОБА_12 та ОСОБА_11, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 6 грудня 1994 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько. 5 березня 1998
року він (позивач) зареєструвався у
спірній квартирі, тому в силу положень
ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину разом із
матір'ю, яка проживала із спадкоємцем
на момент його смерті. Разом з тим, 25
липня 2003 року матері видано
свідоцтво про право на спадщину Ѕ
частки квартири АДРЕСА_1 після
смерті чоловіка.

Рішенням районного суду Луганської
області від 18 лютого 2008 року ОСОБА_11
визнано недієздатною та призначено
опікуном його сестру - ОСОБА_10 За
договором купівлі-продажу від 23 липня
2008 року ОСОБА_10 як опікун ОСОБА_11
здійснила відчуження спірної квартири
на користь ОСОБА_4, а ОСОБА_4 на підставі
договору від 21 травня 2009 року
продав квартиру ОСОБА_7

Посилаючись на те, що його матері
неправомірно видано свідоцтво про
право на спадщину з урахуванням його
частки у спадковій квартирі, його
сестра як опікун матері визнала
правовстановлюючі документи на
квартиру, які знаходилися у нього,
втраченими, на підставі дублікатів
здійснила відчуження спірної частки
квартири із порушенням його права на
спадкування, ОСОБА_3 просив
задовольнити позов.

Рішенням Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від
25 березня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 9 липня 2013 року, позов
задоволено частково. Встановлено факт,
що ОСОБА_3 прийняв спадщину за законом
після смерті батька ОСОБА_12, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. У задоволенні іншої
частини вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено
частково.

Рішення Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від
25 березня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Луганської області
від 9 липня 2013 року у частині
позову про встановлення факту
прийняття спадщини; визнання недійсним
дублікату свідоцтва про право
власності на Ѕ частку квартири,
виданого 3 червня 2008 року замість
втраченого; визнання недійсним
дублікату свідоцтва про право на
спадщину за законом на Ѕ частку
квартири; анулювання реєстраційних
записів дублікатів свідоцтв про право
власності; визнання недійсною об'яви у
газеті про те, що втрачені свідоцтва є
недійсними; визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Розкішнянської
сільської ради № 44 від 19 червня 2008 року
про надання дозволу на відчуження
квартири ОСОБА_10 як опікуном ОСОБА_11;
стягнення із Розкішнянської сільської
ради та ОСОБА_4 2 000 грн у відшкодування
моральної шкоди; стягнення із ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 майнової шкоди у розмірі 1 500 грн
та 5 000 грн у рахунок відшкодування
моральної шкоди; зобов'язання ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 усунути перешкоди щодо оплати
комунальних послуг залишено без змін.

В іншій частині рішення
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 25 березня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 9 липня 2013 року
скасовано та передано на новий розгляд
до суду першої інстанції.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ звернувся ОСОБА_3 із
заявою про роз'яснення ухвали цього
суду від 11 грудня 2013 року.

Відповідно до вимог ст. 221 ЦПК України
якщо рішення є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхніми
заявами роз'яснює своє рішення не
змінюючи при цьому його змісту.

Виходячи із положень цієї статті,
роз'ясненню підлягає рішення, ухвалене
по суті спору.

Оскільки Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ не ухвалював
рішення по суті заявлених позовних
вимог, то постановлена ним ухвала не
підлягає роз'ясненню у порядку ст. 221
ЦПК України.

З врахуванням викладеного, у
задоволенні вимоги про роз'яснення
ухвали суду необхідно відмовити.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3
про роз'яснення ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 грудня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.С. Олійник

Судді:
В.І. Амелін

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко