Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/2219/14-ц
Головуючий у 1-й інст. Маслак
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

Головуючого - судді
Трояновської Г.С.

суддів Миніч
Т.І., Павицької Т.М.

при секретарі
Камінній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Приватного
підприємства «Паралель» про стягнення
заробітної плати

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 08 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом, в якому,
посилаючись на те, що він з 16 квітня 2004
року працює на посаді директора ПП
„Паралель", просив на підставі ст.115
КЗпП України стягнути з відповідача на
свою користь невиплачену заробітну
плату за січень 2014 року в розмірі 1218
грн.

Рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від 08
квітня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким повністю
задовольнити його позовні вимоги.
Зазначає, що відмовивши у задоволенні
позову, суд першої інстанції порушив
право особи на оплату праці і на захист
власних інтересів у судовому порядку.
Вказує, що порушення права людини на
отримання винагороди за працю слід
розглядати як посягання на її
конституційне право на гідне життя та
здоров»я, відповідачем не були
дотримані норми чинного законодавства,
чим умисно було порушено його право на
оплату праці.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1
працює директором ПП „Паралель" з
16.04.2004 року, що підтверджується
протоколом №1 загальних зборів
власників ПП „Паралель" від 16.04.2004 року
та записами в його трудовій книжці
/а.с.3,4/.

Як змістом протоколу №1 від 16.04.2004 року
„Про створення приватного
підприємства" так і п.7.4 Статуту ПП
„Паралель", зареєстрованого 12.05.2010 року
в новій редакції, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є
власниками зазначеного підприємства
/а.с.3,10/.

Згідно витягу зі штатного розпису ПП
„Паралель" за січень-червень 2014 року ,
та довідки про нараховану, але не
виплачену заробітну плату від
08.04.2014року №90, підписаних самим
директором ОСОБА_1 та головним
бухгалтером Нестерчук А.М., вбачається,
що посадовий оклад за місяць ОСОБА_1
становить 1218 грн. і такий же розмір
заборгованості по заробітній платі
складає за січень 2014 року /а.с.13,14,23/.

Встановивши, що позивач ОСОБА_1 є
водночас директором та власником ПП
„Паралель" , суд першої інстанції на
підставі ч.3 ст.16 ЦК України дійшов
обгрунтованого висновку про відмову в
позові, оскільки судом не встановлено
обставин , що підтверджують
неможливість виплати позивачу
заробітної плати у позасудовому
порядку, а дії позивача свідчать про
зловживання ним своїми трудовими
правами, в тому числі і правом на оплату
праці.

При цьому судом детально
проаналізовано положення Статуту ПП
„Паралель" та встановлено, що ОСОБА_1,
як власник цього підприємства, отримує
чистий прибуток від його діяльності,
самостійно вирішує всі питання
діяльності підприємства за винятком
тих, які потребують погодження та
затвердження власників або
відносяться до компетенції останніх.

Доводи ОСОБА_1, наведені в апеляційній
скарзі, зводяться до цитування
положень Конституції України, Кодексу
законів про працю та Закону України
„Про оплату праці", однак не містять
жодних посилань щодо неправильності
рішення суду першої інстанції.

Окрім того, позивач ОСОБА_1 подав до
суду апеляційної інстанції заяву про
розгляд його апеляційної скарги без
його участі, а в.о. директора ПП
„Паралель" Виноградов С.Г. / у зв"язку з
відпусткою директора ОСОБА_1./ подав
заяву про визнання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.5 ст.300 ЦПК України
визнання апеляційної скарги другою
стороною враховується апеляційним
судом у частині наявності або
відсутності фактів, які мають значення
для вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що заява
відповідача про визнання апеляційної
скарги не має процесуального значення
при вирішенні справи, а ще раз
підтверджує відсутність трудового
спору між сторонами та вказує на штучне
створення правової ситуації,
пов"язаної із стягненням заробітної
плати в судовому порядку.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.
209,218,303,304,307,308,313,314,315,317,319,324,325 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 08 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді