Справа 431/3301/13-ц
Провадження 2/431/27/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

03 лютого 2014 року.
Старобільський районний суд

Луганської області

у складі: головуючого - судді
Озерова В.О.,

при секретарі
Дубініній О.О.,

представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в м.
Старобільську цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
Старобільської міської ради про
визначення та встановлення твердих
спільних меж земельних ділянок
зайнятих городами,

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа
Старобільська міська рада про
визначення та встановлення твердих
спільних меж земельних ділянок
зайнятих городами.

В подальшому позивач ОСОБА_3
звернувся до суду з уточненим позовом
до ОСОБА_2, Старобільської міської ради
про визначення та встановлення твердих
спільних меж земельних ділянок
зайнятих городами.

В обґрунтування свого позову
позивач ОСОБА_3 посилається на те, що
йому належить квартира АДРЕСА_2, а
квартира НОМЕР_1 в цьому ж будинку -
ОСОБА_2, що підтверджується рішенням
Старобільського районного суду
Луганської області від 20 травня 1999
року. Відповідно до вказаного рішення,
земельну ділянку площею 253 кв.м., яка
зайнята двором, будівлями і спорудами
залишено в їхньому з ОСОБА_2, загальному
користуванні, а земельну ділянку
площею 354 кв.м., зайняту городом, при
розділі виділено їм у конкретне
користування по 177 кв.м. - кожному. Дане
рішення набуло законної сили 02.06.1999
року. Таким чином, земельну ділянку,
загальною площею 354 кв.м., розділено між
позивачем та відповідачем на два
городи в судовому порядку з виділенням
у конкретне користування кожному по 177
кв.м. (з розрахунку: 21 м х 16,85 м), а
земельну ділянку, загальною площею 253
кв.м. (з розрахунку: 15 м х 16,85 м), виділено
у загальне користування для
обслуговування житлового будинку, що
підтверджується технічним паспортом
на квартиру від 05.10.2010 року.

Однак, ОСОБА_2, всупереч рішенню
Старобільського районного суду
Луганської області від 20.05.1999 року,
користується частиною земельної
ділянки позивача, зайнятої городом,
проти його волі. На його пропозицію
спільно визначити тверду межу між
їхніми городами і самостійно
встановити межові знаки відповіла
відмовою.

З метою урегулювання спірного питання
позивач був вимушений звернутися до
Старобільської міської ради, але
отримав відмову, що підтверджується
рішенням виконавчого комітету
Старобільської міської ради, але
отримав відмову, що рідтверджується
рішенням виконавчого комітету
Старобільської міської ради від 30.07.2013
року № 58/1. Крім того, ці обставини
підтверджуються Актом від 11 липня 2013
року, який підтверджує висновки і
пропозиції комісії Старобільської
міської ради щодо поділу та
закріплення земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_2; план-схемою
узгодження, розподілу та закріплення
меж земельної ділянки Додатку № 1 до
Акту від 11.07.2013 року; План-схемою
узгодження, розподілу та закріплення
меж земельної ділянки Додатку № 1 до
Акту від 11.07.2013 року; План-схемою
узгодження, розподілу та закріплення
меж земельної ділянки Додатку Додаток
НОМЕР_1 до Акту від 11.07.2013 року; план
порядку користування земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
позивача ОСОБА_3 підтримав у повному
обсязі та просив суд визначити спільні
межі земельних ділянок, занятих
городами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_2 згідно з План-схемою
узгодження, розподілу та закріплення
меж земельної ділянки Додатку № 1 до
Акту від 11 липня 2013 року, складеному
комісією Старобільської міської ради
та зобов'язати Старобільську міську
раду встановити тверді межі земельних
ділянок, зайнятих городами ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 згідно з
План-схемою узгодження, розподілу та
закріплення меж земельної ділянки
Додатку № 1 до Акту від 11 липня 2013 року,
складеному комісією Старобільської
міської ради.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позовні вимоги визнала частково та
пояснила, що розподіл земельної
ділянки потрібен, але такий варіант
розподілу земельної ділянки, який
просить позивач, не відповідає рішенню
суду. Вона пропонувала свій варіант
розподілу земельної ділянки та надала
його до Старобільської міської ради,
але позивач не був згоден з її
варіантом. План-схема була складена у
відповідності з рішенням суду, в рівних
долях. Експертом проводився розподіл
відповідно до старого технічного
паспорту, в якому на той час не було
фундаменту, розмір якого складає 32,8
кв.м. Експерт розділив город, площа
якого вказана в технічному паспорті та
не вніс площу фундаменту під
будівництво. Згідно старого технічного
паспорту, площа під будинком складає 107
кв.м., подвір'я 146 кв.м., що взагалі
складає 253 кв.м. До цієї площі необхідно
добавити площу 32,8 кв.м. під фундаментом,
згідно її технічного паспорту, що в
загальному розміру виходить 285,80 кв.м.
під забудовами, спорудами та будинком.
З цього виходить, що площа під городом,
яку необхідно поділити порівну згідно
рішення суду складає 321,20 кв.м. За
позивачем нею було встановлено право
власності на квартиру НОМЕР_1, площею 160,
76 кв.м. по АДРЕСА_2, а за ОСОБА_3 було
встановлено право власності на
квартиру № 1, площею 158,98 кв.м. по АДРЕСА_2
з приналежними їм надвірними
будівлями. Рішення суду не було
виконано, таким чином відповідач
просила суд врахувати розмір
фундаменту під будівництво і розділити
земельну ділянку в рівних долях з
урахуванням фундаменту, який входить
під будівництво.

В судове засідання представник
відповідача Старобільської міської
ради не з'явився. Від в.о. міського
голови надійшла заява, в якій
Старобільська міська рада визнає
позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі
та просить суд розглянути справу без
участі представника міської ради.

Розглянувши позовні вимоги, вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають повному задоволенню з
наступних підстав.

Рішенням Старобільського районного
суду Луганської області від 20 травня 1999
року за позивачем ОСОБА_2 було
встановлено право власності на
квартиру АДРЕСА_1, за відповідачем
ОСОБА_3 було встановлено право
власності на квартиру АДРЕСА_2 з
приналежними їм надвірними будівлями.

Також було вирішено питання щодо
розподілу земельної ділянки, що
відноситься до вказаної будівлі.

У відповідності до Акту Старобільської
міської ради від 11 липня 2013 року було
встановлено, що загальна площа
земельної ділянки не відповідає площі,
вказаної в рішенні Старобільського
районного суду від 20 травня 1999 року.

Також, вказаною комісією
Старобільської міської ради були
складені План-схеми узгодження,
розподілу та закріплення меж земельної
ділянки по АДРЕСА_2.

Згідно з ч. 3 ст. 103 ЗК України власники
та землекористувачі земельних ділянок
зобов'язані співпрацювати при вчиненні
дій, спрямованих на забезпечення прав
на землю кожного з них, в тому числі й
при встановленні межових знаків.

Згідно з ч. 1 ст. 106 ЗК України власник
земельної ділянки має право вимагати
від власника сусідньої земельної
ділянки сприяння встановленню твердих
меж.

Згідно з ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

Згідно з ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЗК України
земельні спори вирішуються судами,
органами місцевого самоврядування та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин.

Відповідно до ч. 5 ст. 158 ЗК України у
разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування,
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, спір вирішується
судом.

Виходячи з думки Старобільської
міської ради, яка є власником спірної
земельної ділянки, яка не заперечувала
проти задоволення позовних вимог
позивача ОСОБА_3, суд вважає за можливе
визначити спільні межі земельних
ділянок, занятих городами ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 згідно з
План-схемою узгодження, розподілу та
закріплення меж земельної ділянки
Додатку № 1 до Акту від 11 липня 2013 року,
складеному комісією Старобільської
міської ради та зобов'язати
Старобільську міську раду встановити
тверді межі земельних ділянок,
зайнятих городами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_2 згідно з План-схемою
узгодження, розподілу та закріплення
меж земельної ділянки Додатку № 1 до
Акту від 11 липня 2013 року, складеному
комісією Старобільської міської ради.

На підставі викладеного, ст.
ст. 103, 106, 120, 152, 158 Земельного кодексу
України, керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 212, 213,
215, 218, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
Старобільської міської ради про
визначення та встановлення твердих
спільних меж земельних ділянок
зайнятих городами - задовольнити у
повному обсязі.

Визначити спільні межі
земельних ділянок, занятих городами
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2
згідно з Планом-схемою узгодження,
розподілу та закріплення меж земельної
ділянки Додатку № 1 до Акту від 11 липня
2013 року, складеному комісією
Старобільської міської ради.

Зобов'язати Старобільську
міську раду встановити тверді межі
земельних ділянок, зайнятих городами
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2
згідно з Планом-схемою узгодження,
розподілу та закріплення меж земельної
ділянки Додатку № 1 до Акту від 11 липня
2013 року, складеному комісією
Старобільської міської ради.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Старобільський районний суд шляхом
подачі скарги протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.О. Озеров