Справа № 357/3905/13-ц
У Х В А Л А

06 червня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Шовкопляс О. П.
,

при секретарі - Проценко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
БІлоцерківського міськрайонного суду
Київської області головного
державного виконавця районного
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Шпильового М.В. про
визначення частки майна боржника у
майні, яким він володіє спільно з
іншими особами, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець
районного відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Шпильовий М.В звернувся до суду із
поданням про визначення частки майна
боржника ОСОБА_2, а саме автомобіля DADI
модель BDD1022SE д.н.з. НОМЕР_1, яка належить
ОСОБА_3.

Судовм встановлено, що на виконанні у
Білоцерківському РВ ДВС БМУЮ
знаходиться виконавчий лист № 1003/10145/12
виданий 23.07.2012 року Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 25 984 грн. заборгованості.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
матеріали подання прийшов до
наступного висновку.

Так,, згідно ст.379 ЦПК України, питання
про визначення частки майна боржника у
майні, яким він володіє спільно з
іншими особами, вирішується судом за
поданням державного виконавця.

Відповідно до ст.ст.366, 371 ЦК України,
кредитор співвласника, що є у спільній
частковій чи спільній сумісній
власності, у разі недостатності у нього
іншого майна, на яке може бути звернене
стягнення, може пред'явити позов про
виділ частки із спільного майна в
натурі для звернення стягнення на неї.
У разі неможливості виділу в натурі
частки із спільного майна або
заперечення інших співвласників проти
такого виділу кредитор має право
вимагати продажу боржником своєї
частки у праві спільної власності з
направленням суми виторгу на погашення
боргу. У разі відмови боржника від
продажу своєї частки у праві спільної
власності або відмови інших
співвласників від придбання частки
боржника кредитор має право вимагати
продажу цієї частки з публічних торгів
або переведення на нього прав та
обов'язків співвласника-боржника, з
проведенням відповідного перерахунку.

Відповідно до положень частини 6 статті
52 Закону України "Про виконавче
провадження" стягнення на майно
боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

Згідно з вимогами ст.60 Сімейного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважних
причин (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо)самостійного заробітку (доходу).

Дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.(с. 63 СК України).

Згідно з ч.1 ст.73 СК України та ч.6 ст.50
Закону України «Про виконавче
провадження»за зобов'язаннями одного з
подружжя стягнення може бути накладено
лише на його особисте майно і на частку
у праві спільної сумісної власності
подружжя, яка виділена йому в натурі. У
випадках, коли частка боржника в натурі
не виділена, стягнення звертається на
його частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

Порядок визначення частки майна
боржника у майні, яким він володіє
спільно з іншими особами, встановлено
ст. 379 ЦПК України.

Однак, з матеріалів справи не
вбачається, що вказаний транспортний
засіб є спільною сумісною власністю
подружжя, оскільки до матеріалів
подання не подано доказів, які б
посвідчували факт перебування ОСОБА_2
та ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі, що
вказаний автомобіль був придбаний в
пероді шлюбу, з матеріалів подання не
вбачається, що вказаний автомобіль
належить на праві спільної сумісної
власності, так як законодавством
передбачено випадки, коли майно не може
бути віднесено до спільної сумісної
власності подружжя, а є власністю лише
одного з подружжя.

Крім того, з матеріалів подання не
вбачається, що державним виконавцем
було вжито всіх процесуальних заходів
щодо встановлення майна, яким ОСОБА_2
одноособово володіє на праві приватної
власності, перш ніж вдаватись до
необхідності виділення частки з майна
боржника, яким вона володіє спільно з
іншими особами.

Щодо можливого запезпечення позову
шляхом накладення арешту на автомобіль
DADI модель BDD1022SE д.н.з. НОМЕР_1, яка
належить ОСОБА_3, суд вважає за
необхідне відмовити в задоволенні
данного клопотання з наступних
підстав.

Так, відповідно до ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
не вжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 152 ЦПК
України позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Таким чином, враховуючи, що в поданні
повною мірою не зазначено обставин, які
унеможливлюють звернення стягнення на
майно, яким володіє ОСОБА_2 одноособово,
суд вважає, що в задоволенні подання
головного державного виконавця
районного відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Шпильового М.В. про визначення частки
майна боржника у майні, яким він
володіє спільно з іншими особами, слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153, 379 ЦПК України,
ст.ст.366,371 ЦК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного
державного виконавця районного
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Шпильового М.В. про
визначення частки майна боржника у
майні, яким він володіє спільно з
іншими особами- відмовити за
безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя О. П. Шовкопляс