НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 травня 2014 рокуСправа № 322/241/14-ц

Новомиколаївський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Сірій
Т.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

про: розірвання шлюбу та стягнення
аліментів.

14 квітня 2014 року до
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області надійшов
вищезазначений цивільний позов, в
якому позивач просить суд: розірвати
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 18 жовтня 1997 року в
Софіївській сільській раді
Новомиколаївського району Запорізької
області, актовий запис № 05 та стягнути
з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти
на утримання неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 всіх доходів
відповідачки щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на відповідний
вік дитини щомісячно на кожну дитину,
починаючи з дня подання позовної заяви
і до повноліття дітей.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив наступне.

18.10.1997 між сторонами було укладено шлюб.
Від шлюбу сторони мають неповнолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Одруження з відповідачкою виявилося
невдалим. Сумісне життя і збереження
сім'ї стали неможливими з вини
відповідачки. Вона почала вести
аморальний спосіб життя, вживала
спиртні напої, стала байдужою до
виховання дітей та догляду за ними, і
врешті-решт покинула позивача з дітьми,
виїхавши до іншого місця проживання.
Відповідачка не опікується проблемами
сім'ї і не вживає ніяких заходів щодо
налагодження ситуації.

Фактично шлюбні відносини припинені
вже давно. Позивач не має наміру на
примирення з відповідачкою та не бажає
проживати з нею однією сім'єю.

Виходячи з наведеного та посилаючись
на положення ст.ст. 18, 55, 110, 112, 180 - 184 СК
України, позивач просив задовольнити
заявлені вимоги.

29.04.2014 судом отримано заяву позивача
про розгляд справи за його відсутності
та підтримку позову у повному обсязі.

06.05.2014 судом отримано заяву
відповідачки про те, що вона не
заперечує проти розірвання шлюбу та
стягнення з неї аліментів.

В судове засідання 08.05.2014 сторони не
прибули.

Враховуючи неявку в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

В судовому засіданні 08.05.2014 судом
було проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та
з'ясувавши обставини цивільної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

встановив:

18 жовтня 1997 року Софіївською сільською
радою Новомиколаївського району
Запорізької області було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «ОСОБА_2»), що
підтверджується свідоцтвом про
одруження серії НОМЕР_2 від 18.10.1997.

Сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
що підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3 від 20.09.1999, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_4 від 11.03.1998.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживають разом з
батьком за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою виконавчого
комітету Софіївської сільської ради
Новомиколаївського району Запорізької
області від 10.04.2014 № 256.

Вирішуючи питання про наявність
підстав для задоволення позову, суд
виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.
Обставини, що перешкоджають
пред'явленню даного позову, визначені
частиною другою зазначеної статті,
станом на час розгляду справи відсутні.

Судом, відповідно до ст. 112 СК
України, з'ясовано фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу та встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін.

Зважаючи на встановлені
обставини та письмові заяви сторін, суд
визнав недоцільним вжиття заходів щодо
примирення подружжя у даній справі.

Враховуючи неможливість примирення
сторін, та виходячи із закріпленого у
статті 24 СК України принципу
добровільності шлюбу, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог про розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 141 СК України
визначено, що мати та батько мають
рівні обов'язки щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 180
СК України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти) можуть
присуджуватися у частці від доходу її
матері.

За правилом частини другої статті 182 СК
України, мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
кодексу (визначення розміру аліментів
у твердій грошовій сумі).

Відповідно до ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом. Якщо стягуються
аліменти на двох і більше дітей, суд
визначає єдину частку від заробітку
(доходу) матері на їх утримання, яка
буде стягуватися до досягнення
найстаршою дитиною повноліття. Якщо
після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення розміру аліментів на інших
дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Частиною першою статті 191 СК України
визначено, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

З огляду на викладене, суд визнає
обґрунтованими позовні вимоги про
стягнення аліментів.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідачка на пропозицію суду,
викладену в ухвалі про відкриття
провадження у справі, не надала суду
заперечень проти позову, а також
доказів на спростування вимог
позивача, а в надісланій до суду заяві
зазначила про відсутність у неї
заперечень.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про те, що заявлений позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
у повному обсязі.

Відповідно до частини першої
статті 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

До позовної заяви додано
квитанцію № 139 від 14.04.2014, якою
підтверджується сплата позивачем
судового збору у розмірі 243,60 грн., отже
відповідна сума судових витрат
підлягає стягненню з відповідачки на
користь позивача.

Разом з цим, за правилом частини
третьої статті 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір», звільнено
від сплати судового збору за подання
даного позову в частині вимог про
стягнення аліментів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна
позову у позовах про стягнення
аліментів визначається сукупністю
всіх виплат, але не більше ніж за шість
місяців.

Отже, виходячи з мінімальної ставки
судового збору за подання до суду
позовної заяви майнового характеру, що,
відповідно до підпункту 1 пункту 1
частини другої статі 4 Закону України
«Про судовий збір», становить 0,2
розміру мінімальної заробітної плати,
розмір судового збору, що підлягає
стягненню з відповідачки на користь
держави становить 243,60 грн.

Виходячи з вищезазначеного та
керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294,
296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити
повністю.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 18 жовтня 1997 року
в Софіївській сільській раді
Новомиколаївського району Запорізької
області, актовий запис № 05.

3. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження; ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, в
загальному розмірі, що дорівнює 1/3
частини всіх видів заробітку (доходу)
ОСОБА_2, але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на кожну дитину,
щомісячно, починаючи з 14 квітня 2014 року,
до повноліття ОСОБА_3.

4. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) судовий збір в сумі 243,60 грн.
(двісті сорок три гривні 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь держави судовий збір в сумі 243,60
грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Новомиколаївський районний суд
Запорізької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення в повному обсязі складено
13.05.2014.

Суддя С.С.
Гасанбеков