10.06.2014 Справа № 756/1531/14-ц
№756/1531/14-ц
№2/756/1695/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

4 червня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді -
Шевчука А.В.,

при секретарі -
Субіну М.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції в м.
Києві, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ВДВС Дніпровського
районного управління юстиції в м.
Києві, ОСОБА_2 про звільнення з під
арешту ? частини квартири АДРЕСА_1. В
обґрунтування позову зазначила, що їй,
ОСОБА_1 (до розірвання шлюбу ОСОБА_2), на
праві власності належить квартира
АДРЕСА_1 згідно рішень Оболонського
районного суду м. Києва від 24.09.2007 року у
справі №2-479/07 та рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 17.12.2012 року у
справі №2-1061/2012.

26.06.2008 року державним виконавцем ВДВС
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві при примусовому
виконанні виконавчого листа №2-479
виданого 20.05.2008 року Оболонським
районим судом м. Києва про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у
розмірі 23 662 грн. 50 коп. в інтересах
позивача та з її ініціативи було
накладено арешт на ? частину квартири
АДРЕСА_1.

Зазначене виконавче провадження було
реально виконано, а документи знищені у
зв»язку з закінченням терміну
зберігання, при цьому, арешт з ? частини
квартири знято не було.

Таким чином, наявність вказаного
арешту є перешкодою для ОСОБА_1 у
внесенні відомостей про власника майна
до Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, що й стало підставою
для звернення до суду із даним позовом.

Представник ВДВС Дніпровського
районного управління юстиції в м. Києві
та ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
причин неявки до суду не повідомили.
Заяв, заперечень, клопотань суду не
надали, в зв'язку з чим суд визнає
неявку відповідачів без поважних
причин та вважає можливим розглянути
справу за їх відсутності по наявним в
справі доказам та постановити заочне
рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК
України.

Суд, вислухавши учасників процесу,
перевіривши матеріали справи,
встановив наступне.

Згідно рішення Оболонського районного
суд м. Києва від 24.09.2007 року у справі
№2-479/07, яке набрало законної сили, в
порядку поділу майна подружжя за
ОСОБА_1 (після розірвання шлюбу ОСОБА_1),
крім іншого, визнано право власності на
? частину квартири АДРЕСА_1 та стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму
компенсації вартості автомобілів в
розмірі 23 662 грн. 50 коп.

У відповідності до Постанови ВДВС
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві Серії АК №425967 від
26.06.2008 року згідно заяви стягувача для
забезпечення виконання рішення суду
від 24.09.2007 року в частині стягнення
боргу у розмірі 23,662 грн. 50 коп.
накладено арешт на ? частину квартири
АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2

Згодом, за рішенням Оболонського
районного суд м. Києва від 17.12.2012 року у
справі 2/1061/2012, яке набрало законної
сили, крім іншого, припинено право
власності ОСОБА_2 на ? частину квартири
АДРЕСА_1, при цьому право власності на
вказану частку визнано за ОСОБА_1

У відповідності до ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 на
підставі рішень судів набула право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

При цьому, рішенням державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві від 12.12.2013
року №8953501 ОСОБА_1 відмовлено у
державній реєстрації прав на квартиру
АДРЕСА_1, оскільки документи для
реєстрації подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджено представником позивача
що арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1
було накладено при примусовому
виконанні виконавчого листа №2-479
виданого 20.05.2008 року Оболонським
районим судом м. Києва про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у
розмірі 23 662 грн. 50 коп. в інтересах
позивача та з її ініціативи. За
твердженням представника позивача на
даний час вказане виконавче
провадження виконано реально та в
повному обсязі і підстави для арешту ?
частину квартири АДРЕСА_1 відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України
«Про виконавче провадження» якщо у
виконавчому провадженні державним
виконавцем був накладений арешт на
майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження,
повернення виконавчого документа
стягувачу або повернення виконавчого
документа до суду або іншого органу
(посадовій особі), який його видав,
державний виконавець зазначає про
скасування арешту, накладеного на
майно боржника.

Як вбачається з листа ВДВС
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві від 30.01.2012 року №2090
виконавче провадження №3-2-479 від 20.05.2008
року про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 боргу 23 662 грн. 50 коп. знищене на
підставі Інструкції з діловодства в
органах державної виконавчої служби,
згідно акту знищення виконавчих
документів та інших документів ВДВС
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві переданих до архіву.
При цьому, зазначено, що дане виконавче
провадження виконано реально та в
повному обсязі на підставі п. 8 ст. 39
Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що у разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна арешт з майна знімається
за постановою державного виконавця
не пізніше наступного дня, коли йому
стало відомо про такі обставини. Копія
постанови про зняття арешту з майна
надсилається боржнику та органу
(установі), якому була надіслана для
виконання постанова про накладення
арешту на майно боржника.

З огляду на зазначене суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
328 ЦК України, ст.ст. 38, 39, 60 Закону
України «про виконавче провадження ст.
ст. 10, 15, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції в м.
Києві, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,
- задовольнити.

Зняти арешт з ? частини квартири
АДРЕСА_1, накладений Постановою
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві Серії АК №425967 від
26.06.2008 року.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду міста Києва через Оболонський
районний суд міста Києва шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А.В. Шевчук