АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

18 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик
О.Ф.,Росік Т.В.

при секретарі: Гура А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Печерського районного суду
м.Києва від 05 березня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору
недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 05 березня 2014 року у
задоволенні даного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,який діє в
інтересах ОСОБА_2, ставиться питання
про скасування оскаржуваного рішення
та ухвалення нового про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.
Апелянт посилається на незаконність
та необґрунтованість судового рішення,
невідповідність висновків суду нормам
матеріального права та матеріалам
справи. Зазначає, що судом не було взято
до уваги, що у матеріалах справи
відсутня розписка про отримання
коштів.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1,
який є представником ОСОБА_2 за
договором про надання адвокатських
послуг,апеляційну скаргу підтримав з
підстав наведених в ній.

ОСОБА_2 . та ОСОБА_5 в судове засідання не
з'явилися . Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76,
ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів
визнала повідомлення належним, а
неявку такою, що не перешкоджає
апеляційному розглядові справи.

ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6
просили відхилити апеляційну
скаргу,вважали що спір вирішений судом
правильно.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обгрунтованість
постановленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Як убачається з матеріалів справи та
установлено судом позивачка є дружиною
боржника за укладеним 01 травня 2012 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договором позики
( а.с.10-11).

Цей договір укладений в письмовій
формі, підписаний сторонами без
застережень, відповідав їх
волевиявленню та сторонами договору не
оспорювався й не заперечувався.

У тексті цього Договору вказано,що
позичальник - ОСОБА_5 визнає перед
позикодавцем - ОСОБА_4 свій борг у сумі
655 385,00 грн., що на момент підписання
договору складає 82 000,00 доларів США,
отриманих в якості позики до
підписання даного договору позики та
зобов'язується почати повернення
коштів з моменту підписання договору
п.1).

В п.2 вказаного Договору позики чітко
зазначено, що грошові кошти, які є
предметом цього договору, передані
Позикодавцем і одержані Позичальником
до підписання цього договору та що сам
факт підписання договору підтверджує
отримання коштів Позичальником.

Виходячи з викладеного, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що сторонами договору
укладений саме договір позики й кошти
були передані позикодавцем ОСОБА_5 до
підписання договору, а твердження
позивачки щодо його безгрошовості є
безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції не прийняв до
уваги та не надав відповідну правову
оцінку факту відсутності у відповідача
розписки від ОСОБА_5 , колегія суддів
вважає необгрунтованими.

Статтею 1047 ЦК України передбачена
можливість представлення на
підтвердження укладення договору
позики та його умов розписки
позичальника або іншого документу,
який посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми.

Однак, виходячи зі змісту укладеного
між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 письмового
договору позики, зокрема, того що в
ньому чітко визначена отримана ОСОБА_5
у позику сума грошових коштів передана
йому позикодавцем до підписання
договору, подання будь-яких додаткових
документів, які б підтверджували
укладення такої угоди не вимагається.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції вважає,що висновки суду
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Всі висновки суду першої інстанції
щодо пред'явлених у рамках даної справи
позовних вимог повно та послідовно
викладені у мотивувальній частині
оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної
інстанції підстави для спростування
указаних висновків суду, апеляційна
скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Печерського районного суду
м.Києва від 05 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 757/22533/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/
5647/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Бортницька В.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.