Справа № 335/4126/14-ц 2/335/1261/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року місто Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд
м. Запоріжжя у складі головуючого судді
Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
стягнення аліментів та залишення
дитини проживати разом з матір'ю, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2011 року між нею та ОСОБА_2 було
укладено шлюб, що підтверджується
свідоцтвом НОМЕР_3, виданим Заводським
відділом РАЦС Запорізького міського
управління юстиції. Вона проживала з
відповідачем однією сім'єю до 07.03.2014
року після чого спільне життя було
фактично припинено. Спільне життя в них
не склалося, зникло почуття любові та
взаємоповаги. На даний час вони разом з
відповідачем не проживають, спільного
господарства не ведуть. У зв'язку з чим
вважає, що подальше спільне життя і
збереження шлюбу неможливе і
суперечитиме її інтересам.

Під час шлюбу у них народився син -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
разом з позивачем. Мін сторонами
досягнуто згоди, що син буде проживати
разом з матір'ю. Однак відповідач
ухиляється від покладеного на нього
обов'язку утримувати сина.

Посилаючись на вказані обставини,
ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб
укладений між нею та ОСОБА_2, стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання сина у розмірі 1/3 частини від
усіх видів заробітку та залишити
дитину проживати разом з нею.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги у повному
обсязі та просила їх задовольнити з
підстав зазначених у позові.

Відповідач позовні вимоги визнав
частково. Не погодився лише з розміром
аліментів, які просить стягнути ОСОБА_1
Проти інших позовних вимог не
заперечував.

Вислухавши осіб, які приймали участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 55 СК України передбачено, що
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік
зобов'язаний утверджувати в сім'ї
повагу до матері. Дружина зобов'язана
утверджувати в сім'ї повагу до батька.
Дружина та чоловік відповідальні один
перед одним, перед іншими членами сім'ї
за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
припинення шлюбних відносин,
примушування їх збереження, в тому
числі примушування до статевого
зв'язку, за допомогою фізичного або
психічного насильства, є порушенням
права дружини, чоловіка на свободу та
особисту недоторканість і може мати
наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4
ст. 56 СК України).

З матеріалів справи вбачається, що
24.09.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
укладено шлюб, який зареєстровано
Заводським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Запорізького міського управління
юстиції, про що зроблено запис № 242.
Сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який в даний час проживає з матір'ю,
позивачем по справі.

ОСОБА_1 заявлено позов про розірвання
шлюбу через фактичне припинення
шлюбних відносин між сторонами, через
що вважає, що спільне життя та
збереження шлюбу є недоцільним.

Згідно п. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Ураховуючи особливий характер
сімейних відносин та їх об'єктивну
недоступність для оточуючих, суд
вважає, що позовні вимоги позивача в
частині розірвання шлюбу підлягають
задоволенню, оскільки подальше спільне
життя подружжя і збереження сім'ї є
неможливим і суперечить інтересам
позивача, так як фактично шлюбні
відносини між подружжям припинені.

Відповідно ч. 1 ст. 160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Статтею 161 СК України передбачено, що
якщо мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи
малолітній ОСОБА_4 проживає разом з
позивачем - ОСОБА_1, відповідач не
заперечує вказаного факту і також
вважає, що дитина повинна залишитися з
матір'ю, у зв'язку чим суд приходить до
висновку, що у сторін по справі
відсутній спір щодо визначення місця
проживання дитини, у зв'язку з чим дані
позовні вимоги суд вважає
передчасними, а тому відмовляє у їх
задоволенні.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття. У силу ст.
ст. 181, 182 СК України у випадку
невиконання батьками свого обов'язку
утримувати дітей, аліменти
присуджуються за рішенням суду в долі
від доходу їхньої матері, батька і (чи) у
твердій грошовій сумі.

З матеріалів справи вбачається, що син
позивача проживає разом з нею. ОСОБА_1 в
даний час не працює, а знаходиться на
обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення, де
отримує державну допомогу сім'ям з
дітьми.

З наданої суду довідки з місця роботи
відповідача вбачається, що він працює
на посаді старшого лаборанта
Державного закладу «Запорізька
медична академія післядипломної
освіти МОЗ України» та отримує
заробітну плату у розмірі 1 484 грн.

Таким чином судом встановлено що
позивачка має право на отримання
аліментів на утримання
неповнолітнього сина, відповідач
зобов'язаний надавати дитині допомогу,
достатню для задоволення її розумних
потреб, виходячи зі стану здоров'я
дитини, її матеріального становища.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006р. «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», вирішуючи
питання щодо розміру аліментів, суд
повинен ураховувати: стан здоров'я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів, наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина, інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

За цих, безпосередньо встановлених у
суді обставин, відповідно до
конституційного принципу верховенства
права, оскільки в судовому засіданні
достовірно встановлено, що
неповнолітній син сторін проживає
разом з позивачем, а також зважаючи на
матеріальні та духовні потреби дитини,
суд вважає за необхідне та справедливе,
з урахуванням встановлених фактичних
обставин справи, відповідно до вимог
ст. 184 СК України, присудити стягнення з
відповідача аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від
усіх видів заробітку відповідача
щомісячно, з дня звернення позивачки до
суду з позовом і до досягнення дитиною
повноліття.

Посилання відповідача, що його
заробіток є незначним, а тому він не
може сплачувати аліменти у розмірі 1/3
частини, у зв'язку з чим просив суд
визначити аліменти у розмірі ? частини
від його заробітку є неспроможними,
оскільки навпаки незначний офіційний
заробіток батька дитини дає суду
підстави стягнути з нього аліменти
саме в розмірі 1/3 частини від його
заробітку. Крім того, суду не надано
жодного доказу того, що відповідач в
силу свого стану здоров'я, або інших
істотних обставин не має можливості
належним чином утримувати свого сина.

За таких обставин позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України,
враховуючи те, що позивач за подання
позову про стягнення аліментів
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір», звільнена
від сплати судового збору, суд вважає
за необхідне стягнути дані витрати з
відповідача по справі на користь
держави, а судові витрати сплачені
позивачем за позовними вимогами про
розірвання шлюбу в сумі 243 грн. 60 коп.
підлягають стягненню з відповідача на
користь поивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-213, 215, 218, 367
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, стягнення аліментів та
залишення дитини проживати разом з
матір'ю - задовольнити частково.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, зареєстрований 24 вересня 2011
року Заводським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Запорізького міського управління
юстиції, актовий запис № 242.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН
НОМЕР_1, який проживає за адресою:
АДРЕСА_2), на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_2, яка проживає
за адресою: АДРЕСА_1) аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/3 частини від
усіх видів заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 16 квітня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Допустити негайне виконання рішення
суду у частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН
НОМЕР_1, який проживає за адресою:
АДРЕСА_2), на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_2, яка проживає
за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір в сумі
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН
НОМЕР_1, який проживає за адресою:
АДРЕСА_2) судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп. в доход держави.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Запорізької області
через Орджонікідзевський районний суд
м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
К.В.
Гашук