АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5395/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Скрипник К. О. Доповідач -
Свистунова О.В. Категорія 69
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої
В.Ю., Ремеза В.А.

при секретарі Книш К.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 22 квітня 2014
року

по цивільній справі за заявою ОСОБА_2
про встановлення факту проживання
однією сім»єю чоловіка і жінки без
реєстрації шлюбу, встановлення
наявності першої ступені споріднення,
зацікавлена особа - Державна податкова
інспекція у Ленінському районі м.
Дніпропетровська, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_2, у лютому 2014 року
звернулась до суду з зазначеною заявою
у порядку передбаченому п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК
України, в якій просила встановити факт
проживання однією сім»єю як чоловіка і
дружини без реєстрації шлюбу її та
померлого ОСОБА_3 у період з 1991 року по 13
січня 2012 року. Також просила встановити
між нею та померлим ОСОБА_3 наявність
першого ступеня споріднення.

Рішенням Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 22 квітня
2014 року у задоволенні вимог заявниці -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення, яким задовольнити її
заяву, оскільки рішення суду першої
інстанції ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_3, який за життя склав заповіт,
посвідчений 31 березня 2009 року
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4,
згідно до якого все своє майно, де б
воно не було та з чого б воно не
складалося заповів ОСОБА_2 (а.с.46).

Як вбачається з матеріалів
спадкової справи, заведеної приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
(а.с.41-72)., після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, з заявою про прийняття
спадщини 26.01.2012 року звернулася ОСОБА_2,
якій 14 листопада 2012 року видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом (а.с.7,41-72).

А як вбачається зі змісту заяви
ОСОБА_2 від 14.11.2012 року, складеної на
адресу нотаріальної контори, з
проханням у видачі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, їй було
роз»яснено нотаріусом вимоги
законодавства щодо оподаткування
об»єктів спадщини, у відповідності до
ст. 174 Податкового Кодексу України
(а.с.43).

А як убачається з матеріалів
справи, саме у судовому засіданні
представник заявниці, зазначив, що
встановлення факту проживання однією
сім'єю та підтвердження першого
ступеня споріднення необхідно надати
до державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.
Дніпропетровська, для підтвердження
того, що заявниця відноситься до першої
черги спадкування за законом,
відповідно до ст. 1261 ЦК України, щоб не
сплачувати податок, у в зв'язку з
отриманням спадщини.

Відмовляючи у задоволенні вимог
заявниці, суд першої інстанції
розглянув справу в окремому
провадженні.

Однак, з таким висновком суду колегія
суддів погодитися не може, оскільки він
не ґрунтується на матеріалах справи і
вимогах закону.

З матеріалів справи убачається,
що заявник звернулась до суду про
встановлення факту проживання однією
сім'єю як чоловіка і дружини без
реєстрації шлюбу її та померлого
ОСОБА_3 у період з 1991 року по 13 січня 2012
року. Також, просила встановити між нею
та померлим ОСОБА_3 наявність першого
ступеня споріднення на підставі
ст.ст.256-258 ЦПК України, зазначивши в
заяві, що встановлення даного факту
необхідно для надання відомостей до
державної податкової інспекції для
підтвердження того, що заявниця
відноситься до першої черги
спадкування за законом, відповідно до
ст. 1261 ЦК України, щоб не сплачувати
податок, у в зв'язку з отриманням
спадщини.

Колегією суддів встановлено, що метою
встановлення даного юридичного факту є
зміна виду спадкування та черговості у
спадкуванні.

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1
ст. 256 ЦПК України суд розглядає в
порядку окремого провадження справи
про встановлення фактів, якщо згідно із
законом вони породжують юридичні
наслідки.

Відповідно ст.235 ЦПК України під час
розгляду справ окремого провадження,
суд зобов'язаний роз'яснити особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, сприяти у здійсненні та
охороні гарантованих Конституцією і
законами України прав, свобод чи
інтересів фізичних або юридичних осіб,
вжити заходів щодо всебічного, повного
і об'єктивного з'ясування обставин
справи. З метою з'ясування обставин
справи суд може за власною ініціативою
витребувати необхідні докази.
Сторонами у справах окремого
провадження є заявники, заінтересовані
особи, які є спеціальними суб'єктами
цього виду провадження. При визначенні
кола заінтересованих осіб у
встановленні факту слід враховувати їх
юридичний інтерес, зокрема:
взаємовідносини із заявником, які
залежать від мети факту, що підлягає
встановленню, і можуть вплинути на їх
права та обов'язки; організації та
установи, у яких заявник буде
реалізовувати рішення про
встановлення факту.

У відповідності до ст.258 ЦПК України,
щодо вимог до заяви, у заяві повинно
бути зазначено, який факт заявник
просить встановити та з якою метою,
зазначити причини неможливості
одержання або відновлення документів,
що посвідчують цей факт.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму
Верховного суду України N 5 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» для
забезпечення правильного і
своєчасного розгляду справ про
встановлення фактів, що мають
юридичне значення, у кожній справі
після її порушення суддя зобов'язаний
провести підготовчі дії, зокрема,
з'ясувати, які

фізичні особи і організації можуть
бути заінтересовані у вирішенні даної
справи і підлягають виклику в судове
засідання, у необхідних випадках
запропонувати заявникові та
заінтересованим особам подати
додаткові докази на підтвердження
заявлених вимог чи заперечень проти
них.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 235 ЦПК
України якщо під час розгляду справи у
порядку окремого провадження виникає
спір про право, який вирішується в
порядку позовного провадження, суд
залишає заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах.

Судом першої інстанції не було
перевірено коло осіб, заінтересованих
у вирішенні даної справи, не враховано,
що заявник фактично ставить питання
про зміну виду спадкування та зміну
черги у спадкуванні та безпідставно
розглянуто справу в порядку окремого
провадження за наявності спору про
право.

За вказаних обставин рішення суду
підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_2
залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 235, 303, 307, 309, 310, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 22 квітня
2014 року

скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу,
встановлення наявності першої ступені
споріднення, зацікавлена особа -
Державна податкова інспекція у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
- залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді