АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3126/14
Категорія: кредитний договір
Доповідач -Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді :
Гальянової І.Г.

суддів:
Колтунової А.І.

Костенко Т.М.

при секретарі:
Сватенко Н.В..

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«ПриватБанк» на заочне рішення
Комінтернівського районного суду
міста Харкова від 06 березня 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агенство
«Верус» в особі філії Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агенство
«Верус» у Комінтернівському районі
м.Харкова, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА :

04 грудня 2013 року представник
позивача звернувся у суд з позовом в
якому просив стягнути з ОСОБА_5 на його
користь заборгованості за кредитним
договором № HAXRRX14640013 від 31.05.2007 року в
розмірі 21535,43 грн. та Товариства з
обмеженою від повільністю «Українське
Фінансове Агенство «Верус» в особі
філії Товариства з обмеженою від
повільністю «Українське Фінансове
Агенство «Верус» у Комінтернівському
районі м.Харкова та ОСОБА_5 200 грн. такої
заборгованості та з ОСОБА_5 судові
витрати у справі.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 31.05.2007
року між ОСОБА_5 та позивачем було
укладено зазначений кредитний договір
у розмірі 1797, 57 грн. сплатою зі сплатою
12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Позивач
зазначає,що ОСОБА_5 підтвердив свою
згоду на те, що підписана ним заява
разом з умовами надання складають
укладений між позивачем та
відповідачем ОСОБА_5 кредитний договір
та відповідно до його умов п.5.3 при
порушенні зобов»язань ОСОБА_5 повинен
сплатити штраф в сумі 500 грн. та 5% від
суми заборгованості.

Як на підставу своїх вимог позивач
зазначає на невиконання ОСОБА_5
зобов»язань за кредитним договором, у
зв»язку з чим станом на 11.09.2013 року він
має заборгованість за кредитом 1655,60
грн.; за відсотками- 8962, 75 грн.; т 132,12грн.
заборгованість за комісією; 9473, 75грн.
заборгованість за пенею; 500 грн. та 1011, 21
грн. штрафу.

Як на підставі стягнення з відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агенство «Верус» в особі
філії Товариства з обмеженою від
повільністю «Українське Фінансове
Агенство «Верус» 200 грн. позивач
посилається на укладення між ним та
відповідачем договору поруки від 22.03.2011
року, відповідальність якого
встановлюється в 200 грн..

Справу розглянуто судом першої
інстанції за відсутності сторін.

Заочним рішенням Комінтернівського
районного суду м.Харкова від 06 березня
2014 року в задоволенні позовних вимог
позивачу відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати вказане рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального права при застосуванні
строку позовної давності та зазначає,
що суд прийшов до помилкового висновку
щодо застосування строку позовної
давності до позовних вимог позивача,
оскільки позовна давність
застосовується за заявою сторони у
справі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з»явився, будучи повідомленим, про час
та місце розгляду справи телеграфом (
а.с.81, 84). Про причини неявки суду не
повідомив .

За таких обставин у відповідності до
вимог ч.2 т. 305 ЦПК України , судова
колегія вважає за необхідне розглянути
справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відмовляючи позивачу в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції, з посиланням на ст.ст. 256, 257,
259 ЦК України,з посиланням на п.30
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
виходив з того, що відповідачем ОСОБА_5
не підписані умови надання кредиту
«Розстрочка Стандарт», умовами якого
передбачено строк позовної давності у 5
років, а останнє погашення кредиту
ОСОБА_5 здійснено 07 березня 2008 року.

Однак погодитись з таким
висновком суду не можна.

Так судом першої інстанції
встановлено та підтверджено наявними у
справі доказами ,що відповідно до
укладеного між позивачем та
відповідачем ОСОБА_5 кредитного
договору № HAXRRX14640013 від 31.05.2007 року,
відповідно до умов якого ОСОБА_5
отримав кредит в розмірі 1797, 57 грн.
сплатою зі сплатою 12% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.,
щомісячної винагороди розмірі 44, 04 грн.

Як свідчить підписаний сторонами
текст заяви позичальника № HAXRRX14640013
від 31.05.2007 року, при підписання
сторонами цієї заяви ОСОБА_5 був
ознайомлений та згодний з умовами
надання споживчого кредиту
«Розстрочка» Стандарт», які йому були
надані в письмовій формі та своїм
підписом підтвердив надану йому
інформацію про умови кредитування та
дав згоду що заява разом з умовами та
тарифами банку складає кредитний
договір ( а.с.6).

Згідно до п. 5.5 вказаних умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
«Розстрочка » «Стандарт» зазначено на
збільшення строку позовної давності по
вимогам Банку про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки, пені, штрафів до
5 років та в п.5.3, 5.4 вказаних умов
зазначено на право Банку щодо
нарахування штрафу в розмірі 500 грн. та
5% від суми заборгованості в разі
порушення позичальником строків
сплати кредиту , а також право позивача
щодо нарахування штрафу, пені протягом
3-х років з дня, коли відповідне
зобов»язання повинно бути виконано
(а.с.7-10).

Судом першої інстанції також
встановлено та підтверджено наданим
позивачем розрахунком, що останнє
погашення кредиту відповідач ОСОБА_5
здійснив 07 березня 2008 року, а в суд з
позовом позивач звернувся 04 грудня 2013
року, тобто за межами встановленого
Умовами договору п»ятирічного строку
позовної давності, однак застосував
такий строк до вимог позивача за
відсутності заяви на це відповідача
ОСОБА_5(правові позиції Викладені
Верховним Судом України у справі № 6-116
цс 13 від 06 листопада 2013 року).

Однак, вказані висновки суду не
узгоджується з правовими висновками ,
викладеними в постанові Верховного
Суду України по справі № 6-126 цс від
20.11.2013 року та п. 31 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
в редакції Постанови № 7 від 07.02.2014 року
, за змістом, які передбачають
застосування положень ч.3 ст. 267 ЦК
України ( строку позовної давності) за
заявою сторони у спорі.

За таких обставин , рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню
як таке, що ухвалено судом першої
інстанції з порушенням вимог
зазначених вище норм матеріального
права ( п. 4 ч.1 ст. 311 ЦПК України), з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог позивача,
виходячи з наступного.

Згідно до вимог частин 1 та 4 ст. 631 ЦК
України , строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права та виконати свої
обов»язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Право позикодавця на одержання від
позичальника визначених кредитним
договором процентів від суми позики,
встановлено в ч.1 ст. 1048 ЦК України.

Згідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов»язаний сплатити суму
відповідно до ст. 625 ЦК України.

Право на отримання позивачем
неустойки (пені штрафу) за невиконання
відповідачем ОСОБА_5 зобов»язання за
зазначеним вище кредитним договором
передбачено ч.1 ст. 550 ЦК України.

Як свідчить вказаний вище
кредитний договір він є строковим та
укладався між позивачем та
відповідачем ОСОБА_5 на один 12 місяців з
31 травня 2007 року по 30 травня 2008 року
(а.с.6). При цьому пунктом 5.4 його умов
передбачено нарахування неустойки
штрафу за кожен випадок порушення
протягом 3-х років з дня коли відповідне
зобов»язання повинно бути виконано.

Вказані вище обставини справи,
вимоги норм матеріального права та
умови договору свідчать про те , що
строк дії вказаного кредитного
договору закінчився 30 травня 2008 року, а
відтак також свідчать про право
позивача на нарахування відсотків та
комісії за користування кредитом в
межах строку дії договору, а
нарахування штрафу і пені - протягом 3-х
років з дня закінчення дії договору.

Як свідчить наданий позивачем
розрахунок на час дії договору,
відповідач має заборгованість за
кредитом відсотки за користування
кредитом в сумі 1655 грн. 60 коп.,
нараховані позивачем відсотки в період
дії кредитного договору складають 1065,
88 грн. та 132,12 грн. комісії , а також
нарахована ним пеня за три роки після
закінчення дії договору складає 8962, 75
грн. і штраф - 500 грн. ( фіксовану частину)
та 1011, 21 грн. ( відсотковий його розмір )(
а.с.4).

Згідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду , якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Оскілки розмір нарахованої пені
значно перевищує розмір неповернутого
відповідачем ОСОБА_5 кредиту та
відсотків, то судова колегія вважає за
необхідне зменшити розмір пені до 3000
грн.

З огляду на наведене з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
- 1655 грн. 60 коп. заборгованості за
кредитом, а також заборгованість за
процентами в сумі1065 грн. 88 коп.,
заборгованість за комісією в сумі 132
грн. 12 коп., штраф в сумі 1511 грн. 21 коп. та
пеня в сумі 3000 грн., а всього 7364 ( сім
тисяч триста шістдесят чотири) грн. 81
коп., а також у відповідності до вимог
ст. 88 ЦПК України витрати позивача ,
пов»язані зі сплатою судового збору в
сумі 229 грн. 40 коп..

В іншій частині позовні вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
зазначених вище підстав.

Не підлягають також задоволенню
вимоги позивача щодо стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агенство «Верус»
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агенство «Верус» в особі
філії Товариства з обмеженою від
повільністю «Українське Фінансове
Агенство «Верус» ( далі Товариство)
щодо стягнення 200 грн. як солідарного
боржника з таких підстав.

Як свідчать матеріали справи ,
22.03.2011 року, тобто після закінчення
строку дії вказаного кредитного
договору, між позивачем та
Товариством було укладено договір
поруки, відповідно до умов якого
Товариство брало на себе зобов»язання
як солідарного боржника за виконання
ОСОБА_5 зазначеного вище кредитного
договору щодо погашення тіла кредиту в
сумі 1797, 57 грн. в розмірі
відповідальності 200 грн. ( а.с.5).

Відповідно до пунктів 5 та 6 умов
зазначеного договору, у випадку
невиконання боржником своїх
зобов»язань, кредитор надсилає на
адресу поручителя письмову вимогу із
зазначенням невиконаного
зобов»язання, яку поручитель повинен
виконати протягом 5 днів з дня
отримання такої вимоги.

В пункті 9 цього договору зазначено, що
цей договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та діє до
повного виконання зобов»язань за
кредитним договором.

Згідно до вимог ч.4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі , якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредиток протягом шести місяців від
настання строку виконання основного
зобов»язання не пред»явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов»язання не встановлений або
встановлений моментом пред»влення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред»явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладання договору поруки.

Вказані обставини справи та вимоги
норм матеріального права свідчать про
те, що на час укладання договору поруки
між позивачем та Товариством, строк дії
основного договору закінчився, тобто в
момент його укладання у позивача вже
виникло право на вимогу до поручителя
щодо виконання ним зобов»язань та
сплати 200 грн.

З позовом до поручителя позивач
звернувся 04 грудня 2013 року, тобто понад
двох років з моменту укладення
договору поруки.

Вказані обставини справи та вимоги
норм матеріального права свідчать про
припинення поруки, що виключає
обов»язок поручителя по поверненню
боргу за вказаним кредитним договором
як солідарного боржника в сумі 200 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316, 317, 319, 218
ЦПК України , судова колегія -,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Скасувати заочне рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 06 березня 2014 року.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний податковий № НОМЕР_1
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк», розташованого за адресою: 49094, м.
Дніпропетровськ, вулиця Набережної
перемоги, будинок 50, код ЄДРПУ 14360570,
рахунок № 31111 заборгованість за
кредитним договором №HAXRRX14640013 від
31.05.2007 року в сумі 1655 грн. 60 коп.,
заборгованість за процентами в сумі 1065
грн. 88 коп., заборгованість за комісією
в сумі 132 грн. 12 коп., штраф в сумі 1511 грн.
21 коп. та пеню в сумі 3000 грн., а всього 7364
(сім тисяч триста шістдесят чотири) грн.
81 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційной податковий № НОМЕР_1
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк», розташованого за адресою: 49094, м.
Дніпропетровськ, вулиця Набережної
перемоги, будинок 50, код ЄДРПУ 14360570,
рахунок № 0001 витрати по сплаті
судового збору в сумі 229 грн. 40 коп.

Відмовити Публічному
акціонерному товариству комерційний
банк «Приват Банк» в задоволенні
позовних вимог в іншій частині.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді: