У х в а л а

12 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І.,
Хопти С.Ф.,

Завгородньої І.М.,
Червинської М.Є.

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 грудня 2013 року
в справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про
стягнення суми кредитної
заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звернулося до суду з позовом
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитною карткою.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що 15 травня 2008 року між
ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого
є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_3 був
укладений договір про видачу та
обслуговування міжнародних кредитних
пластикових карток й останньому було
видано платіжну картку Visa Classic (credit) зі
встановленим кредитним лімітом.

Оскільки відповідач не виконав умови
договору по вчасному та повному
погашенню суми мінімального платежу та
відповідної сплати коштів за
користування кредитом, утворилася
заборгованість в розмірі 59 920,97 грн.

Оскільки до нього перейшли всі права
первісного кредитора ПАТ «ОТП Банк»
внаслідок відступлення права вимоги за
кредитним договором №001/3771/08 на
підставі договору факторингу №01/06/11
від 25 червня 2011 року, просив
задовольнити позов.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 16 вересня 2013 року у
задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
23 жовтня 2013 року рішення районного суду
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
заборгованість за договором про видачу
та обслуговування міжнародних
кредитних пластикових карток
(приватних) від 15 травня 2008 року в сумі
59 920 грн 97 коп.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 грудня 2013
року ОСОБА_3 відмовлено у відкритті
касаційного провадження за його
касаційною скаргою на рішення
апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня
2013 року на підставі п.5 ч.4 ст.328
ЦПК України.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ОСОБА_3 надійшла заява про
перегляд ухвали суду касаційної
інстанції від 27 грудня 2013 року з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
зокрема, ст.ст. 257, 261 ЦК України, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, з клопотанням про
поновлення процесуального строку.

Згідно із ч.1 ст.73 ЦПК України суд
поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або
судом, за клопотанням сторони або іншої
особи у разі його пропущення з поважних
причин.

З огляду на поважність причин пропуску
строку на звернення із заявою про
перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 грудня 2013 року, клопотання
про його поновлення підлягає
задоволенню.

В обґрунтування заяви заявник
посилається на:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 грудня 2013 року
в справі за позовом про стягнення
заборгованості;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 грудня 2013 року
в справі за позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором;

- постанову Верховного Суду України від
11 вересня 2013 року в справі за позовом
про звернення стягнення на предмет
іпотеки та за позовом про визнання
договору іпотеки недійсним;

- постанову Верховного Суду України від
19 березня 2014 року в справі за позовом
про стягнення заборгованості;

- постанову Верховного Суду України від
06 листопада 2013 року в справі за позовом
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її допуску до
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

У пункті 7 зазначеної вище постанови
зазначено, що постановлення касаційною
інстанцією ухвали про скасування
рішення судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі й не відбулося застосування
норм матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК, і на них не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК.

Як убачається, ухвалами Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 грудня 2013 року та від 04
грудня 2013 року, копії яких долучено до
заяви про перегляд та на які
здійснюється посилання, передано
справу на новий розгляд до судів перщої
та апеляційної інстанцій відповідно,
тобто вказаними судовими рішеннями
остаточно не вирішено спір, а отже, на
них і не може здійснюватися посилання
як на підтвердження неоднакового
застосування касаційним судом норм
матеріального права.

Крім того, згідно роз'яснень, які
містяться в п. 9 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» судовими рішеннями,
на які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355
ЦПК, можуть бути рішення: Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ;
Вищого адміністративного суду
України; Вищого господарського суду
України; Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалені як судом касаційної
інстанції; апеляційних судів загальної
юрисдикції, як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №
697-У.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов'язковою є
умова, щоб цими рішеннями, які набрали
законної сили, вирішено спір по суті та
в них судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права.

Постанови Верховного Суду України від
19 березня 2014 року та від 06
листопада 2013 року, копії яких долучено
до заяви про перегляд та на які
здійснюється посилання, до зазначеного
вище переліку судових рішень не
відносяться, а отже, на них і не може
здійснюватися посилання, як на
підтвердження неоднакового
застосування касаційним судом норм
матеріального права.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення із
заявою про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 грудня 2013 року.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_3 про стягнення суми
кредитної заборгованості, за заявою
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 грудня 2013 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
В.І. Журавель

І.М. Завгородня

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська