Єдиний унікальний номер 2-314/10
Номер провадження 22-ц/775/2745/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого: судді Новосядлої В.М.,

суддів: Алексєєва А.В., Ларіної Н.О.

при секретарі Козаку І.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
заочне рішення Київського районного
суду м. Донецька від 23 лютого 2010 року в
справі за позовом відкритого
акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк»
до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення суми
боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

3 березня 2009 року відкрите акціонерне
товариство «ВіЕйБі Банк» звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет застави.

10 березня 2009 року було відкрито
провадження по справі за позовом про
звернення стягнення на предмет застави
і по справі було призначено попереднє
судове засідання на 3 квітня 2009 року .

Ухвалою суду від 3 травня 2009 року
цивільну справу було призначено до
розгляду на 27 травня 2009 року.

В подальшому позивач подав до суду
позовну заяву до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про
стягнення боргу за кредитним договором
у розмірі 185 107 гривень 49 копійок,
судового збору у розмірі 1 700 гривень, та
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
30 гривень.

В обґрунтування позовних вимог
відкрите акціонерне товариство
«ВіЕйБі Банк» посилалось на те, що 4
березня 2008 року між позивачем і
відповідачем ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір №1353-А, відповідно до
якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі
21 000 доларів США, що еквівалентно 106 050
гривень за курсом НБУ, із оплатою
відсотків за користування кредитом з
розрахунку 15% річних, погашення якого,
відповідно до умов кредитного
договору, повинно здійснюватись по 3
березня 2011 року.

У забезпечення виконання зобов*язань
ОСОБА_2 перед банком, 4 березня 2008 року
між ОСОБА_1 та банком був укладений
договір поруки, згідно із яким вона
несе солідарну відповідальність із
ОСОБА_2 за не виконання останнім
зобов*язань перед банком за кредитним
договором.

Через неналежне виконання боржником
своїх зобов*язань за кредитним
договором виникла заборгованість у
розмірі 185 107 гривень 49 копійок, яка
складається із заборгованості по
кредиту у розмірі 19 251 доларів США, що за
курсом НБУ складає 148 232 гривні 70
копійок, заборгованість по процентам
(поточні та прострочені) у розмірі 2 595,18
доларів США, що за курсом НБУ складає 19
892 гривні 89 копійок, штрафу за
неповернення кредиту у розмірі 16 891
гривень 90 копійок.

Позивач просив стягнути солідарно з
відповідачів вказану заборгованість.

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Донецька від 23 лютого 2010 року
був задоволений позов відкритого
акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк»
до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення суми
боргу за кредитним договором, а саме: з
відповідачів на користь банку було
стягнуто солідарно заборгованість за
кредитним договором у розмірі 185 107
гривень 49 копійок, судовий збір у
розмірі 1 700 гривень, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 30 гривень.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідачка ОСОБА_1 принесла
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду і постановити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, оскільки судом першої
інстанції був неправильно
застосований матеріальний закон, а
саме:

- в порушення вимог договору поруки та
частини 4 статті 559 ЦК України позивачем
не було направлено їй письмове
повідомлення про невиконання
боржником своїх зобов*язань за
кредитним договором і протягом шести
місяців банк не пред*явив їй, як
поручителю, вимоги про виконання
зобов*язань за кредитним договором,

Під час розгляду справи в апеляційній
інстанції відповідачка ОСОБА_1
підтримала доводи апеляційної скарги
і просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
апеляційної інстанції не з*явився,
повідомлений належним чином про час і
місце розгляду справи, про що свідчить
його лист на адресу апеляційного суду з
проханням розглянути справу у його
відсутність.

Представник банку у судове засідання
не з*явився, просив відкласти розгляд
справи через напружену ситуацію у м.
Краматорську, пов*язану із проведенням
анти-терористичної операції.

Відповідно до статті 305 ЦПК України
апеляційний суд відкладає розгляд
справи в разі неявки у судове засідання
особи, яка бере участь у справі, щодо
якої немає відомостей про вручення їй
судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними. Неявка сторін або інших
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Із матеріалів справи вбачається, що
філія банку, із якою відповідачі
укладали договори, знаходиться у місті
Донецьку, а не у Краматорську. При цьому
відкритим акціонерним товариством
«ВіЕйБі Банк» не було доведено
неможливість забезпечити явку у судове
засідання іншого представника.

Проживання конкретного представника
банку у м. Краматорську не є поважною
причиною неявки у судове засідання
представника банку, а тому її неявка у
судове засідання не перешкоджає
розглядові справи в апеляційній
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
відповідачку ОСОБА_1, дослідивши
матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга відповідачки підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про
солідарне стягнення з відповідачів на
користь банку заборгованості за
кредитним договором, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідачі повинні нести солідарну
відповідальність за кредитним
договором.

Однак з таким висновком суду першої
інстанції погодитись неможливо з
наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається.

4 березня 2008 року між позивачем і
відповідачем ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір №1353-А, відповідно до
якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі
21 000 доларів США, що еквівалентно 106 050
гривень за курсом НБУ, із оплатою
відсотків за користування кредитом з
розрахунку 15% річних, погашення якого,
відповідно до умов кредитного
договору, повинно здійснюватись по 3
березня 2011 року.

У забезпечення виконання зобов*язань
ОСОБА_2 перед банком, 4 березня 2008 року
між ОСОБА_1 та банком був укладений
договір поруки, згідно із яким вона
несе солідарну відповідальність із
ОСОБА_2 за не виконання останнім
зобов*язань перед банком за кредитним
договором.

Через неналежне виконання боржником
своїх зобов*язань за кредитним
договором виникла заборгованість у
розмірі 185 107 гривень 49 копійок, яка
складається із заборгованості по
кредиту у розмірі 19 251 доларів США, що за
курсом НБУ складає 148 232 гривні 70
копійок, заборгованість по процентам
(поточні та прострочені) у розмірі 2 595,18
доларів США, що за курсом НБУ складає 19
892 гривні 89 копійок, штрафу за
неповернення кредиту у розмірі 16 891
гривень 90 копійок.

3 березня 2009 року відкрите акціонерне
товариство «ВіЕйБі Банк» звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет застави -
автомобіль.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на те, що 4 березня 2008
року між позивачем і відповідачем
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№1353-А, відповідно до якого ОСОБА_2
отримав кредит у розмірі 21 000 доларів
США.

В забезпечення зобов*язань за цим
кредитним договором між банком та
ОСОБА_2 був укладений договір застави
автомобілю марки MERCEDEC-BENZ, модель С-230,
випуску 2004 року, білого кольору, кузов
№ WDBRN40J44А603699, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Договір застави був посвідчений
приватним нотаріусом Артемівського
міського нотаріального округу ОСОБА_3 4
березня 2008 року за реєстровим номером
1857.

Через неналежне виконання ОСОБА_2 своїх
зобов*язань за кредитним договором
виникла заборгованість у розмірі 170 948
гривень 56 копійок.

Відкрите акціонерне товариство
«ВіЕйБі Банк» просило звернути
стягнення на предмет застави -
автомобіль марки MERCEDEC-BENZ, модель С-230,
випуску 2004 року, білого кольору, кузов
№ WDBRN40J44А603699, реєстраційний номер
НОМЕР_1 шляхом проведення прилюдних
торгів у межах процедури виконавчого
провадження з початковою ціною
реалізації не нижче 170 948 гривень 56
копійок.

10 березня 2009 року було відкрито
провадження по справі за позовом про
звернення стягнення на предмет застави
і по справі було призначено попереднє
судове засідання на 3 квітня 2009 року.

Ухвалою суду від 3 травня 2009 року
цивільну справу було призначено до
розгляду на 27 травня 2009 року.

27 травня 2009 року у судовому засіданні
була задоволена заява позивача про
забезпечення позову і судом був
накладений арешт на предмет застави
(а.с. 29).

Згідно із журналом судового засідання
по справі була оголошена перерва на 25
серпня 2009 року на 16 годину (а.с. 28).

25 серпня 2009 року за клопотанням
позивача по справі була оголошена
перерва на 13 жовтня 2009 року на 16 годину
(а.с. 32 - журнал судового засідання).

13 жовтня 2009 року (через півроку після
звернення до суду) позивач подав до
суду позовну заяву до ОСОБА_2 та ОСОБА_1
про стягнення боргу за кредитним
договором у розмірі 185 107 гривень 49
копійок, судового збору у розмірі 1 700
гривень, та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 30 гривень.

В обґрунтування цієї позовної заяви
відкрите акціонерне товариство
«ВіЕйБі Банк» посилається на кредитний
договір №1353-А, укладений 4 березня 2008
року між позивачем і відповідачем
ОСОБА_2, відповідно до якого ОСОБА_2
отримав кредит у розмірі 21 000 доларів
США та на договір поруки, укладений в
цей же день між банком та ОСОБА_1.

Аналізуючи подані банком позовні заяви
3 березня 2009 року і 13 жовтня 2009 року
апеляційний суд приходить до
наступного.

Предметом спору між банком і ОСОБА_2 по
першій позовній заяві є предмет
застави - автомобіль марки MERCEDEC-BENZ,
модель С-230, випуску 2004 року, білого
кольору, кузов НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1, який позивач просив
продати з прилюдних торгів за ціною не
нижче 170 948 гривень 56 копійок.

Підстава для звернення стягнення на
предмет застави - договір застави, який
був посвідчений приватним нотаріусом
Артемівського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 4 березня 2008 року за
реєстровим номером 1857.

13 жовтня 2009 року позивач подав до суду
позовну заяву до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про
стягнення боргу за кредитним договором
у розмірі 185 107 гривень 49 копійок,
судового збору у розмірі 1 700 гривень, та
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
30 гривень.

Предметом спору по цій справі є грошова
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 185 107 гривень 49 копійок.

Підставою для стягнення
заборгованості позивач вказує
кредитний договір та договір поруки.

Таким чином, підстави та предмет позову
за цими позовними заявами є різними.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із частиною 2 статті 31 ЦПК
України, крім прав та обов'язків,
визначених у статті 27 цього Кодексу,
позивач має право протягом усього часу
розгляду справи збільшити або зменшити
розмір позовних вимог, відмовитися від
позову, а відповідач має право визнати
позов повністю або частково. До початку
розгляду судом справи по суті позивач
має право, шляхом подання письмової
заяви, змінити предмет або підставу
позову, а відповідач - пред'явити
зустрічний позов.

Суд першої інстанції розпочав слухати
справу за позовом, поданим 3 березня 2009
року, рішення про накладення арешту на
автомобіль приймав у нарадчій кімнаті
і оголошував по справі перерви.

Після початку розгляду судом справи по
суті позивач відкрите акціонерне
товариство «ВіЕйБі Банк» одночасно
змінив як предмет так і підстави
позову.

Вимоги частини 2 статті 31 ЦПК України
судом першої інстанції враховані не
були і суд розглянув справу за новим
позовом, предмет і підстави якого були
змінені після початку розгляду справи.

Виходячи із встановлених фактів,
наданих сторонами доказів та вимог
закону, у суду першої інстанції не було
правових підстав для прийняття нової
позовної заяви відкритого
акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк»,
оскільки справу було розпочато
слуханням за позовом лише до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет застави
- на автомобіль, тобто з приводу іншого
предмету та з інших підстав.

Вказані обставини свідчать про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що у
відповідності до пункту 4 частини 1
статті 309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до статті 107 ЦПК України усі
справи, що підлягають вирішенню в
порядку цивільного судочинства,
розглядаються районними, районними у
містах, міськими та міськрайонними
судами, які є судами першої інстанції.

Згідно із статтею 291 ЦПК України
апеляційною інстанцією у цивільних
справах є судові палати у цивільних
справах апеляційних загальних судів, у
межах територіальної юрисдикції яких
знаходиться місцевий суд, який ухвалив
судове рішення, що оскаржується.

Оскільки перший позов відкритого
акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк»
до ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет застави розглянутий не був, а
правових підстав для розгляду у цьому
провадженні позову із зміненим
предметом та підставами позову у суду
першої інстанції не було, то за таких
обставин апеляційний суд позбавлений
можливості ухвалити по справі нове
рішення.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції скасувати з
вищенаведених підстав.

Керуючись статтями 309, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Київського районного суду м.
Донецька від 23 лютого 2010 року
скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно і може бути
оскаржена безпосередньо до касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: