АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/3818/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 645/567/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
м. Харків

Судова колегія судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Харківської області у складі :

Головуючого - судді - Яцини В.Б.,

суддів - Бурлака І.В., Карімової
Л.В.,

при секретарі : Костюченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського
районного суду м.Харкова від 14 квітня
2014 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення
розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до відповідача про
збільшення розміру аліментів,
вказуючи, що вони перебували у шлюбі,
від якого мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 21.03.2012 р. з ОСОБА_2 вже було
стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання дитини у розмірі 300 грн.
щомісяця, починаючи з 19.12.2011 р. і до
її повноліття. Однак на сьогоднішній
день вказана сума аліментів вже є
недостатньою для утримання дитини, а
матеріальний стан відповідача нині
значно покращився. Крім того, він
сплачує аліменти не регулярно, не
приймає участі у додаткових витратах,
приховує дійсний розмір своїх доходів,
проте у своїх розмовах вказує на
отримання ним дуже великих доходів,
хизується, що має коштовні ділові
костюми вартістю у кілька тисяч
доларів.

На утримання дитини та її повноцінний
розвиток позивачці потрібно не менше
8000 грн., і за період вересень-листопад
позивач витратила на утримання дитини
9685,94 грн. Вартість одного місця
перебування в дитячому садку НВК
«Вересень», в який позивач має намір
влаштувати доньку, складає 3000-4500 грн.
Матеріальний стан позивача
погіршується внаслідок протиправних
дій відповідача. Про гарний
матеріальний стан відповідача
свідчить його постійне користування
послугами приватного адвоката. Просить
суд збільшити розмір аліментів та
стягувати з відповідача на користь
позивача аліменти у розмірі 4000 грн.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримав.

Відповідач в судове засіданні не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, проте у попередньому судовому
засіданні пояснював, що він працює в
ТОВ «ІНТАЛ» та отримує заробітну плату
у розмірі 1300 грн. Доходів від
підприємницької діяльності він не має.
Крім того, він сплачує кредити у ПАТ
«Приват Банк» та ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Фрунзенського районного
суду м.Харкова від 14 квітня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.
Збільшено розмір аліментів та стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі по 500 грн. щомісяця, починаючи з
23.01.2014 року і до досягнення нею
повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір у розмірі
243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить змінити рішення районного суду
та повністю задовольнити заявлені нею
вимоги, посилаючись на те, що судом
першої інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 також подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення районного суду та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову повністю, посилаючись на те, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, на недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими. Також вказав на
те, що всупереч ст.. 182 Сімейного Кодексу
України районний суд не враховував
матеріальне становище платника
аліментів, на утриманні якого
перебуває престаріла і хвора мати, яка
перенесла операцію, для проведення
якої він витратив значну суму коштів,
які він змушений був взяти в кредит у
банку.

Судова колегія відповідно до ст. 303 ЦПК
України перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, обговоривши доводи скарг,
дійшов до наступного.

Згідно ст..192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувач аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось з них.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 21.03.2012 р. з
ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дитини у розмірі
300 грн. щомісяця, починаючи з 19.12.2011 р. і
до її повноліття.

Частково задовольняючи позов районний
суд послався на те, що після ухвалення
рішення про стягнення аліментів в сумі
300 грн. ОСОБА_2 влаштувався на роботу і
отримує заробітну плату у розмірі 1300
грн. Інших безспірних доказів зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення стану
здоров?я сторін у справі немає.

Однак такі висновки районного суду не
відповідають наведеній нормі ст. 192 ЦК
України, оскільки отримання
відповідачем щомісячної зарплати в
сумі 1300 грн. ще не свідчить про
поліпшення його матеріального стану до
тієї міри, щоб взагалі збільшувати
розмір стягнення аліментів. Окрім того,
суд всупереч вимог ст. 213 ЦПК України
щодо законності і обґрунтованості
рішення та у світлі положень наведеній
нормі матеріального права не з'ясував,
що як вбачається із наданих
відповідачем під час апеляційного
розгляду справи медичних документів
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати відповідача,
була прооперована 11.04.2013 року з приводу
імплантації кардіостимулятора
вартістю 23 000 грн., який був придбаний
ОСОБА_2 за рахунок кредитних коштів, що
узгоджується із наявними в матеріалах
справи довідками банків про рух коштів
на кредитних карткових рахунках ОСОБА_2
(а.с. 24-25). Районний суд при цьому також
не з'ясував, що відповідно до наявної в
матеріалах справи довідки з податкової
інспекції ФОП ОСОБА_2 за період з 01.07.2013
по 31.12.2013 року перебував на загальній
системі оподаткування обліку та
звітності, однак підприємницьку
діяльність не здійснював і доходи не
отримував (а.с. 31).

Оскільки в матеріалах справи відсутні
належні і допустимі докази на
підтвердження поліпшення
матеріального стану відповідача після
ухвалення рішення про стягнення з
нього аліментів, не було їх надано й під
апеляційного розгляду справи, то
районний суд необґрунтовано дійшов
висновку про необхідність підвищення
розміру присуджених аліментів з
передбачених ст. 192 СК України підстав.

Наведене свідчить, що районний суд
ухвалив своє рішення при недоведеності
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими; висновки
суду не відповідають обставинам
справи; суд порушив норми
матеріального права, - тому з
передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підстав рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову, за його
недоведеністю. При цьому судова
колегія з цих же підстав відхиляє
доводи апеляційної скарги позивачки.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст.
309, 313, 316, 319-325 ЦПК України, судова
колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 14 квітня 2014 року
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: