Провадження № 2/127/850/14
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі:

головуючого
судді Медяної Ю.В.,

при секретарі
Подоляк М.В.,

за участю

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про
визнання їх такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, а саме
квартирою АДРЕСА_1.

В позовній заяві зазначено, що
позивачка зареєстрована та проживає в
зазначеній вище квартирі разом зі
своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_6.

Дана квартира була надана матері
позивачки ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та на даний час
залишається не приватизованою.

Крім позивачки в квартирі
зареєстровані, але не проживають її
рідні брати - відповідачі по справі
ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 в квартирі не
проживає більше десяти років, а
відповідач ОСОБА_6 - близько трьох
років.

Останні три роки позивачка проживала у
спірній квартирі разом з донькою та
покійною матір'ю, яка важко хворіла і
потребувала догляду.

За весь вказаний період часу
відповідачі жодного разу в квартиру не
заходили, за комунальні послуги не
сплачували. Позивачка самостійно
утримує квартиру та сплачує комунальні
послуги.

Позивачка неодноразово зверталась до
відповідачів з проханням добровільно
знятися з реєстрації, однак
відповідачі відмовляються це зробити.

З підстав, зазначених вище, позивач
звернулась до суду з даною позовною
заявою.

В ході судового розгляду справи на
підставі відповідної заяви позивача
судом було залишено без розгляду
зазначену вище позовну заяву в частині
позовних вимог до відповідача ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач та її
представник вимоги позовної заяви
підтримали в повному обсязі, просили
суд її задовольнити, надавши пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_4 позов не визнали, просили суд у
його задоволенні відмовити, надавши
письмові заперечення (а.с. 41, 42).
Відповідач додатково пояснив, що у 1980
році його батьки отримали квартиру
АДРЕСА_1 на 6 осіб, в якій він
зареєстрований по даний час. Крім
цього, він має тимчасове місце
проживання разом зі своєю дружиною
ОСОБА_9 та сином ОСОБА_10 у своєї тещі -в
АДРЕСА_2. Останнім часом, біля півтора
року перед смертю його матері, яка
важко хворіла, відповідач проживав у
спірній квартирі практично 2-3 дні на
тиждень, що пов'язано з характером його
роботи та веденням підсобного
господарства в селі Майдан, де проживає
його сім'я. У даній квартирі він
проживав в окремій кімнаті, де
зберігались його речі, які до цього
часу залишились у квартирі. Весь час до
смерті матері відповідач надавав їй
продукти харчування з власного
підсобного господарства та кошти на
сплату комунальних платежів. Після
смерті матері відповідача він разом зі
своїми братами ОСОБА_3 та ОСОБА_11
приймав участь у витратах на її
поховання, а також на поминальні обіди.
Після похорону матері відносини між
ним та позивачкою зіпсувалися,
виникали конфлікти з приводу
переоформлення позивачкою на себе
особового рахунку та зняття його з
реєстрації з даної квартири, що
призвело до того, що позивачка змінила
замок на вхідних дверях спірної
квартири та не впускала відповідача до
неї, що позбавило останнього права
користування своїм житлом.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_12 пояснила, що вона є
знайомою позивачки та знає її понад 10
років та періодично допомагає
позивачці доглядати за її дочкою. До
смерті матері позивачки свідок
перебувала у спірній житловій квартирі
близько 1-2 разів на місяць, а після
смерті останньої - один раз на тиждень.
Відповідача в квартирі ніколи не
бачила. Спілкуючись з покійною ОСОБА_7
чула неодноразово від неї, що ніхто
окрім позивачки її не доглядає, а її
старші сини до неї не приходять. Знає,
що замок у дверях ніколи не мінявся,
оскільки позивачка часто залишала їй
ключі, так як вона водила дитину на
прогулянки.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вже
довгий час проживає на 2 поверсі у
будинку АДРЕСА_1 Здебільшого перебуває
вдома, так як доглядає хвору сестру. За
останні кілька років вона два рази
заходила до квартири НОМЕР_1, ще при
житті ОСОБА_7, однак відповідача по
справі в квартирі ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_25 повідомила суду, що все
життя проживає в квартирі АДРЕСА_3.
Відповідача знає, коли він ще до армії
проживав в квартирі НОМЕР_1. Після того
ніколи його не бачила, хоча часто буває
в квартирі в якій мешкає позивачка.
Пояснила, що покійна ОСОБА_7 скаржилася,
що її сини до неї не приходять.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснила, що вона є близькою знайомою
ОСОБА_5, що якийсь час вони проживали
разом, а з січня 2014 року ОСОБА_5 проживає
в спірній квартирі. Вона з ОСОБА_5 часто
бувала в квартирі НОМЕР_1, практично
кожного дня по кілька годин, декілька
раз ночувала. При житті ОСОБА_7 вона з
ОСОБА_5 регулярно навідувалися до неї,
однак відповідача там ніколи не бачила.
Також повідомила, що чоловічих речей ,
крім речей ОСОБА_5, в квартирі немає.

Свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що
проживає в АДРЕСА_2 по сусідству з тещею
відповідача та є його товаришем.
Зазначив, що відповідач кілька днів на
тиждень ночує у своєї тещі в с. Майдан, а
кілька днів - у м. Вінниці у спірній
квартирі, у зв'язку з умовами роботи.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснив, що є рідним братом позивачки і
відповідача. Зазначив, що з травня 2013
року відповідач періодично, близько 3
разів на тиждень, проживав у спірній
квартирі та постійно надавав кошти на
оплату житлово-комунальних послуг.
Після смерті їхньої матері він разом з
відповідачем займались її похованням
та пов'язаними з цим витратами. Після 40
днів зі смерті матері позивачка
змінила вхідний замок у квартиру та
перестала пускати до неї відповідача.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що є рідним
братом сторін по справі. Повідомив, що
відповідач у зв'язку з умовами роботи
періодично проживає в с. Майдан у своєї
тещі, а періодично в м. Вінниці у
спірній квартирі. Після смерті матері
позивачка змінила замок на вхідних
дверях. На прохання відповідача дати
йому ключ від нового замка остання йому
відмовила.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснила, що є дружиною відповідача.
Зазначила, що її чоловік до смерті
ОСОБА_7 періодично, 2-3 рази на тиждень,
проживав у спірній квартирі. За час
життя матері відповідач постійно
надавав їй продукти харчування з
підсобного господарства, а після її
смерті займався організацією
поховання. Після смерті останньої
позивачка змінила вхідний замок у
квартиру, а особисті речі відповідача,
які були у квартирі, повикидала.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що є
сином відповідача. Знає, що його батько
до смерті бабусі періодично проживав в
с. Майдан, а періодично в м. Вінниці у
спірній квартирі (2-3 дні на тиждень), від
якої у батька був ключ. За життя бабусі
вони з батьком привозили останній
продукти харчування. Після її смерті
позивачка змінила замок на вхідних
дверях та не пускала батька до
квартири.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні
пояснив, що є сусідом позивачки та
проживає в тому ж будинку поверхом
вище. Одного разу бачив відповідача на
сходах біля спірної квартири і
останній сказав йому, що не може зайти в
квартиру, оскільки змінений вхідний
замок.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що є
дружиною ОСОБА_11. Зазначила, що до
смерті ОСОБА_7 відповідач періодично
проживав в спірній квартирі у м.
Вінниці, а інколи і по кілька тижнів
після сварки зі своєю дружиною. Знає, що
відповідач передавав матері продукти
харчування, а також грошові кошти на
сплату житлово-комунальних послуг.
Вона сама заходила до спірної квартири
близько одного разу на місяць та інколи
бачила там відповідача, який проживав в
окремій кімнаті, а також його речі.

Вислухавши пояснення учасників
судового процесу, свідків, дослідивши
матеріали цивільної справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов є необґрунтованим та
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_7, яка була
квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2, виданого 08 жовтня
2013 року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Вінницького міського
управління юстиції у Вінницькій
області (а.с. 8).

Як було встановлено в судовому
засіданні та не заперечувалось
сторонами, зазначена вище квартира, як
об'єкт державної власності, була
виділена для проживання сім'ї в складі 6
осіб на сьогодні покійних ОСОБА_19 та
ОСОБА_7, а також їхніх дітей ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_11 і ОСОБА_3

У відповідності до довідки № 401 від 27
січня 2014 року, виданої ТОВ «ЖЕО», ордера
на квартиру АДРЕСА_1 на збереженні в ТОВ
«ЖЕО» немає (а.с. 55).

Як вбачається з довідки № 643 про склад
сім'ї та реєстрацію від 29 грудня 2013
року, виданої ТОВ «ЖЕО», у квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 10).
При цьому відповідальним
квартиронаймачем на даний час
рахується покійна ОСОБА_7.

Згідно з актом № 228 від 03 грудня 2013 року,
складеним комісією в складі інспектора
ТОВ «ЖЕО» ОСОБА_20 та юриста ТОВ «ЖЕО»
ОСОБА_21, було встановлено, що на момент
обстеження за адресою: АДРЕСА_1
тимчасово не перебувають ОСОБА_3 та
ОСОБА_5.Свідчення про тимчасову
відсутність підтверджують сусіди
ОСОБА_22, ОСОБА_23 та ОСОБА_24 (а.с. 4).

Відповідно до акту від 20 січня 2014 року,
складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1
ОСОБА_22, ОСОБА_23 та ОСОБА_24,
затвердженого директором ТОВ «ЖЕО»,
відповідач ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1
не проживає 10 років. (а.с. 16), а
проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_6, а також
проживала до смерті ОСОБА_7 (акт від 20
січня 2014 року - а.с. 17).

З наданих позивачем копій квитанцій
про оплату житлово-комунальних послуг
за квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що
кількість мешканців в даній квартирі
до смерті ОСОБА_7 складає 3 особи, а
після її смерті - 2 особи (а.с. 58-75). При
цьому, як вбачається з даних квитанцій,
платником за житлово-комунальні
послуги зазначена ОСОБА_7

З відповіді Вінницького міського
відділу УМВС України у Вінницькій
області від 10 лютого 2014 року за № 1008,
вбачається, що звернення ОСОБА_3 від 04
лютого 2014 року про те, щоб прийняти міри
до гр. ОСОБА_1, яка поміняла замки від
вхідних дверей до спільної квартири та
не допускає відповідача до житла,
розглянуто. Дане звернення відповідним
чином зареєстроване в журналі єдиного
обліку за № 3332. В ході проведення
перевірки було встановлено, що між
сторонами протягом тривалого часу
існують суперечки за право власності
на АДРЕСА_1, а тому даний спір
відноситься до цивільно-правових
відносин і вирішується в судовому
порядку (а.с. 56).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 60 ЦПК України докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Статтею 72 ЖК України визначено, що
визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки, провадиться
в судовому порядку.

Відповідно до п. 10 Постанова Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1985
року «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України» судам
роз'яснено, що у справах про визнання
наймача або члена його сім'ї таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно
з'ясовувати причини відсутності
відповідача понад встановлені строки.
В разі їх поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо) суд
може продовжити пропущений строк.

Згідно з ст. 64 ЖК України члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки.

В судовому засіданні було встановлено,
що сторони по справі є рідним братом і
сестрою. Позивачка зареєстрована у
квартирі АДРЕСА_1 з 1997 року, а
відповідач з 1998 року. Квартиронаймачем
даної квартири за час життя була їхня
мати - ОСОБА_7 Після її смерті договір
найму житла не переукладався, тобто
сторони на даний час залишаються в
статусі членів сім'ї наймача та мають
рівні права і обов'язки щодо
користування спірною квартирою.

Суд вважає, що позивач та її
представник не надали належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що відповідач ОСОБА_3 не проживає
квартирі АДРЕСА_1 понад 6 місяців саме
без поважних причин, та що позивачка не
чинила відповідачу перешкод в
користуванні спірною квартирою, що в
спірній квартирі відсутні особисті
речі відповідача, а також, що
відповідач крім спірної квартири має у
власності інше житло. До того ж, у
відповідності до наданої відповідачем
довідки, виданої 26 березня 2014 року КП
«Вінницьке міське бюро технічної
інвентаризації» згідно облікових
даних по м. Вінниці станом на 29 грудня
2012 року за гр. ОСОБА_3 нерухомого майна
не зареєстровано (а.с. 139).

Надані позивачем акти від 03 грудня 2013
року та від 20 січня 2014 року
підтверджують лише обставину не
проживання відповідача у спірній
квартирі та не доводить факт його не
проживання за вказаною адресою понад 6
місяців саме без поважних причин.

Як вбачається з копій довідок № 170 від 29
березня 2012 року та № 130 від 21 березня 2013
року, виданих виконкомом Майданської
сільської ради Вінницького району
Вінницької області, відповідач ОСОБА_3
проживає за адресою: АДРЕСА_2 без
реєстрації (без зазначення з якого по
який час) (а.с. 5, 6), однак вони не
підтверджують факт не проживання
відповідача в спірній квартирі без
поважних причин та те, що у відповідача
є інше житло, яке належить йому на праві
власності, в якому він постійно
проживає.

Покази свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_25,
ОСОБА_8, які викликались в судове
засідання на стороні позивача, не
змогли підтвердити той факт, що
відповідач не проживав у спірній
квартирі саме без поважних причин
понад 6 місяців.

Допитані у якості свідків на стороні
відповідача ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_3,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_17 та ОСОБА_18
підтвердили, що відповідач періодично
проживає у спірній квартирі, а
періодично в с. Майдан у батьків своєї
дружини, що пов'язано з умовами та
характером його роботи.

Суд відхиляє посилання позивача на те,
що вона одноособово за свої кошти
сплачувала за житлово-комунальні
послуги, оскільки відповідач та свідки
ОСОБА_18 і ОСОБА_11 зазначали, що ОСОБА_3
також систематично надавав кошти для
сплати даних послуг, а в наданих суду
квитанціях платником зазначена мати
сторін - ОСОБА_7

Судом встановлено, що між позивачем і
відповідачем існують неприязні
стосунки через конфлікти, що виникають
через користування спірною квартирою.
Відповідач посилався на те, що позивач
чинить перешкоди в користуванні
квартирою, оскільки остання змінила
вхідний замок, не надавши йому ключа.
Зазначив, що зверненням з позовом до
суду про визнання його таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, ОСОБА_1 хоче позбавити
його права на участь у приватизації
спірної квартири, яка була надана і
йому як члену сім'ї. Дані твердження
позивачем спростовані не були.

Згідно з ст. 47 Конституції України
кожен має право на житло. Ніхто не може
бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

У відповідності до ч. 4 ст. 9 ЖК України
ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Враховуючи наведене вище, суд вважає,
що вимоги позовної заяви є
необґрунтованими та такими, що не
знайшли свого підтвердження під час
судового розгляду справи, а тому в
позові слід відмовити.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 9, 71, 72, ЖК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням, -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через
Вінницький міський суд Вінницької
області, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду.

Суддя: