Справа № 127/6653/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2014 року

Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого Бар'яка А.С.,

за участі секретаря Сивенюк О.М.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представників

заінтересованих осіб Романенко Ю.В.,
Кошелюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань № 3
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересовані особи:
Департамент соціальної політики
Вінницької міської ради, Департамент
соціальної політики Вінницької
обласної державної адміністрації, про
встановлення факту, що має юридичне
значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, заінтересовані особи:
Департамент соціальної політики
Вінницької міської ради, Департамент
соціальної політики Вінницької
обласної державної адміністрації,
звернувся до суду з заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення, зазначив, що при намаганні
отримати статус ліквідатора аварії на
ЧАЕС, відповідні органи державної
влади відмовляють на підставі
недоведеності факту перебування в зоні
відчуження, оскільки в наданих
документах наявні виправлення в
частині зазначення строку перебування
в с. Діброва, що відноситься до зони
відчуження, а необхідні документи, що
можуть спростувати такі виправлення -
не збереглися, в силу чого заявник
просить суд встановити, що в період
часу з 31.07.1986 по 28.08.1986 року він
перебував в Чорнобильській зоні
відчуження в населенному пункті
Діброва, Поліського району, Київської
області щодо виконання обов'язків по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

В судовому засіданні заявник та
його представник підтримали заявлену
вимогу, з підстав, зазначених в заяві,
додатково пояснивши, що наказ № 116-к про
направлення заявника в відрядження для
виконання робіт по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС в зону
відселення в с. Діброву з 31.07 по 28.08.1986
року - не зберігся, а також не
збереглися документи та накази про
продовження перебування в зоні
відчуження, а тому не має можливості
підтвердити строк перебування в зоні
відчуження та отримати статус
ліквідатора аварії на ЧАЕС. Просили
встановити відповідний факт.

Представник заінтересованої
особи Департаменту соціальної
політики Вінницької міської ради
Романенко Ю.В. в судовому засіданні
пояснила, що заявник до департаменту не
звертався, документи які є підставою
для видачі відповідного посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС у заявника відсутні. При
прийнятті рішення зіслалась на розсуд
суду.

Представник заінтересованої
особи Департаменту соціальної
політики Вінницької обласної
державної адміністрації Кошелюк Н.М. в
судовому засіданні зазначила, що
заявник до департаменту не звертався,
однак звертався до управляння у
справах захисту населення від
наслідків ЧК, яка не встановила підстав
для віднесення заявника до учасників
наслідків аварії на ЧАЕС. Управління не
передавало документів до ДСП
Вінницької ОДА відносно заявника. Щодо
встановлення данного факту не
заперечувала.

Заслухавши учасників судового
засідання, дослідивши матеріали справи
та надані суду докази, суд вважає, що
заява підлягає до задоволення,
виходячи із наступного:

Судом встановлено, що трудова книжка
колгоспника НОМЕР_1, виписана на ім'я
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, містить запис № 3
від 04.12.1985 року про прийняття на посаду
водієм 3 класу до Вінницької автобази,
наказ № 164-к від 02.12.1985 року, а також
містить запис № 4 від 13.10.1986 року про
звільнення з роботи за ст. 38 КЗпП УССР,
наказ № 148-к від 13.10.1986 року (а.с. 3).

Згідно довідки № 07 від 25.01.2002 року,
виданої ВАТ Вінницька автобаза
Облводгоспу, ОСОБА_1 працював в ВАТ
автобази Облводгоспу з 04.12.1985 року, та з
31 липня 1986 року по 28 серпня 1986 року був
відправлений в відрядження для
виконання робіт по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС в зону
відселення в с. Діброву(наказ № 116-к від
28.07.1986 року). (а.с. 4).

Копія довідки № 102 від 11.11.2002 року
виданої ВАТ Вінницька автобаза
Облводгоспу, вказує, що ОСОБА_1 дійсно
працював водієм 3-го классу з 04.12.1985 року
по 13.10.1986 року, в 1986 році був
відправлений в відрядження в с.
Діброву, Київської області для
будівництва жилих домів. Згідно
особового рахунку в липні
відпрацьовано 100 год., в серпні 215 год.
(а.с. 5).

Відповідно до довідки № 790 від 06.08.2009
року, виданої Поліською державною
адміністрацією Київської області
Державним районним архівом, вказано, що
згідно архівного фонду Дібровської
сільської ради, с. Діброва, Поліського
р-ну, Київської області журнали
реєстрації видачі посвідчень про
відрядження за 1986 рік не збереглися
(а.с. 7).

Згідно списку учасників ліквідації
наслідків на ЧАЕС по Вінницькій
автотранспортній базі обєднання
«ВМВХ» вказано, що на підставі наказу №
116 від 28.07.1986 року ОСОБА_1 перебував у
відряджені у с. Діброва, відпрацьовано
днів по ліквідації наслідків - 34 (а.с.8-9).

Відповідно до Листа № 06-10-1687 від 23.10.2002
року Управління у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи зазначено,
що згіно наданих документів ОСОБА_1,
враховуючи виправлення в наказі ВАТ
АТБ «Облводгосп» № 116-к від 28.07.1986 року,
Управління не має підстав віднести
ОСОБА_1 до учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС і видати
посвідчення відповідної категорії (а.с.
11).

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5, який є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, що
підтверджується відповідним
посвідченням серії НОМЕР_2 від 13.05.1999
року, категорія 2, суду показав, що у 1986
році перебував в зоні ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС. ОСОБА_1 бачив
неодноразово у с. Діброва, який
працював там водієм, возив вантажі та
труби. Після його від'їзду - ОСОБА_1
залишався в с. Діброва. Зазначив, що
основана частина документації з
невідомих причин була знищена, що
унеможливило багатьом громадянам
підтвердити строки свого перебування в
зоні відчуження.

Свідок ОСОБА_6, який є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
1986 році, що підтверджується
відповідним посвідченням серії НОМЕР_3
від 28.12.1992 року, категорія 2, суду
показав, що з травня 1986 року перебував в
зоні ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС. ОСОБА_1 приїхав пізніше, працював
водієм вантажівки та перевозив труби
для водопроводу, був там більше 14 днів.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7, який є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, що
підтверджується відповідним
посвідченням серії НОМЕР_4 від 28.12.1992
року, категорія 2, суду показав, що
ОСОБА_1 перебував в зоні ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС в с. Діброва
більше двох тижнів.

Пункт 2 Додатку № 1 до постанови
Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991
р. N 106 «Про організацію виконання
постанов Верховної Ради Української
РСР про порядок введення в дію законів
Української РСР "Про правовий режим
території, що зазнала радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок чорнобильської катастрофи»
зазначає, що с. Діброва Поліського
району Київської області входить до
зони безумовного (обов'язкового)
відселення згідно з постановами Ради
Міністрів УРСР.

Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України
окреме провадження - це вид
непозовного цивільного судочинства,
в порядку якого розглядаються
цивільні справи про підтвердження
наявності або відсутності юридичних
фактів, що мають значення для охорони
прав та інтересів особи або створення
умов здійснення нею особистих
немайнових чи майнових прав або
підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Норма ч. 2 ст. 256 ЦПК України прописує, що
у судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від
яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових
прав фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

При ухваленні рішення суд не бере до
уваги та відхиляє як доказ копію з
зазначенням прізвищ громадян та з
зазначенням періодів (а.с. 10), оскільки в
судовому засіданні не вдалось
встановити обставини з якого
документу зроблена дана фотокопія.

За даних обставин, оцінюючи докази у їх
сукупності, врахувавши, що заявник все
ж таки перебував у відрядженні в с.
Діброва, Київської області та
виконував роботи по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, що беззаперечно знаходить своє
відображення в досліджених в судовому
засіданні доказах, які містять
достатньо інформації про перебування
заявником в с. Діброва Поліського
району Київської області більше
чотирнадцяти днів, при цьому можливі
виправлення в документах, оригінали
яких не були надані суду для
дослідження, а інші документи - не
збереглись - не можуть бути
об'єктивними перешкодами у
встановленні відповідного юридичного
факту, оскільки загальновідомими є
обставини замовчування та
приховування як початку самої аварії
на Чорнобильській АЕС та і наслідків
такої аварії, в силу чого суд вважає, що
факт перебування заявника в с. Діброва
Поліського району Київської області
під час виконання робіт по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
знайшло своє підтвердження в судовому
засіданні, а відтак заява підлягає до
задоволення.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 256, 259, 212-215 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 в
період часу з 31.07.1986 по 28.08.1986 року
перебував в населенному пункті
Діброва, Поліського району, Київської
області щодо виконання обов'язків по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя