Справа № 686/2251/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2014 року Хмельницький
міськрайонний суд в складі:

головуючої - судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання
Підвальної Є.З.,

позивача - ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

представника відповідача - Лагутіна
Б.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Хмельницькому цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства обслуговування
повітряного руху України в особі
Львівського регіонального
структурного підрозділу Украероруху
про стягнення надбавки за роботу з
документами, які містять державну
таємницю, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з вище вказаним позовом, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просив стягнути з відповідача на його
користь не виплачену йому доплату за
роботу з документами, які містять
державну таємницю, в сумі 134674,87 грн.,
посилаючись на те, що відповідачем
неправомірно було припинено її
виплату, яка здійснювалась на підставі
наказу № 86/Л від 23.04.2001 року.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав і просить їх
задовольнити, вказуючи, що він під час
своєї роботи на посаді начальника
Хмельницької служби ОПР постійно
працював з секретними документами і
його не було попереджено відповідачем
за два місяці про те, що доплату за
роботу з документами, які містять
державну таємницю, йому припинять
виплачувати. Однак її виплату
відповідач припинив здійснювати і
позивач продовжував працювати на
займаній посаді, знаючи про це, однак на
той час не пред'являв ніяких претензій
до відповідача, бажаючи без конфліктів
закінчити роботу перед виходом на
пенсію. Крім того, йому не було відомо
про пониженню йому допуску до
державної таємниці. Додатково пояснив,
що наказ № 86/Л був виданий ним за
узгодженням з генеральним директором
підприємства, тобто в межах наданих
повноважень.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі і просять їх
задовольнити з мотивів, викладених в
позовній заяві. Додатково пояснили, що
навіть в тому випадку, якщо спірну
надбавку позивачеві було скасовано
відповідачем, то відсутні докази того,
що його згідно ст. 103 КзПП України
своєчасно було повідомлено про це як
про зміну істотних умов праці, а тому
зазначену надбавку за весь період її
невиплати слід стягнути з відповідача
на користь позивача. Крім того,
сплативши в жовтні 2002 року надбавку 15%,
відповідач фактично визнав
правомірність її призначення і
виплати. Вважають, що в разі скасування
надбавки як такої не було потреби
понижати позивачеві форму допуску до
секретності інформації, до якої було
допущено позивача, з форми № 2 на форму
№ 3, однак наказ про це за № 67 ДСК від
26.07.2005 року по Львівському РСП було
видано. Звертають увагу суду на те, що
відповідачем не надано суду жодного
наказу, із якого було б видно, що
безпосередньо з ОСОБА_1 було знято
надбавку за роботу з відомостями, що
містять державну таємницю у зв'язку з
тим, що така робота проводиться
епізодично, нерегулярно, або така
потреба минула взагалі. Сам допуск
передбачав собою реєстрацію в СБУ
Хмельницької області і тягнув за собою
певні позбавлення для позивача, в
зв'язку з чим і мала б бути сплачена
йому відповідна надбавка як
компенсація за понесені обмеження.
Просять також стягнути з відповідача
на користь позивача понесені судові
витрати - судовий збір та витрати на
правову допомогу.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив і
просить в його задоволенні відмовити,
посилаючись на те, що згідно
затвердженого 04.03.1998 Положення про
Хмельницький регіональний структурний
підрозділ Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України Хмельницький РСП «Украерорух»
- це відокремлений структурний
підрозділ Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України без права юридичної особи і
керівництво його діяльністю
здійснював директор, який призначався
та звільнявся керівником Державного
підприємства обслуговування
повітряного руху України. На підставі
виданої Державному підприємству
обслуговування повітряного руху
України ліцензії Держкомсекретів та на
виконання постанови КМУ від 15.06.1994 № 414
наказом генерального директора
Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України від 05.01.1999 № ЗДСК «Про грошові
надбавки особовому складу» директору
Хмельницького РСП ОСОБА_1, який за
умовами своєї діяльності постійно
працює з відомостями, що становлять
державну таємницю, була установлена з
01.01.1999 надбавка до посадового окладу в
розмірі 15% від посадового окладу, яка в
подальшому була скасована наказом
Украероруху від 02.04.2002 № 2 ДСК. Разом з
тим, 23.04.2001 позивач, перебуваючи на
посаді директора Хмельницького РСП
«Украероруху», під час дії наказу
Украероруху від 05.01.1999 № ЗДСК видав
наказ № 86/Л «Про реформування оплати
праці», яким ще раз установив собі з
01.04.2001 доплату за роботу з документами,
які містять державну таємницю, в
розмірі 15% від посадового окладу - 213
грн., однак при цьому у нього, згідно
Положення про Хмельницький РСП, були
відсутні повноваження на встановлення
самому собі такої надбавки, оскільки це
входить до компетенції керівника
підприємства. Крім того, згідно наказу
Украероруху від 25.01.2002 № 22 «Про
вдосконалення структури управління
Підприємством» з 01.02.2002 було створено
Хмельницьку службу ОПР в складі
Львівського РСП шляхом ліквідації
Хмельницького РСП. Начальником
Хмельницької служби ОПР було
призначено ОСОБА_1 Наказом Львівського
РСП Украероруху від 22.03.2002 № 52/к «З
особового складу» ОСОБА_1 з 01.02.2002 було
переведено на посаду начальника
Хмельницької служби ОПР з посадовим
окладом згідно штатного розпису 1420 грн.
Заробітна плата за січень місяць 2002
року позивачу була нарахована та
виплачена Хмельницьким РСП
Украероруху, що підтверджується
особовим рахунком ОСОБА_1, який є формою
первинного обліку по розрахунках з
робітниками і службовцями по
заробітній платі. При цьому надбавка
«за таємницю» була виплачена позивачу
як директору Хмельницького РСП
Украероруху в розмірі 111,57 грн., що
становить 15% від посадового окладу 1420
грн. з посиланням на наказ від 23.04.2001 №
86/Л «Про реформування оплати праці», що
також вважає порушенням п. 6 Положення
затвердженого постановою КМУ від 15.06.1994
№ 414. Додатково пояснив, що в жовтні 2002
року позивачу була виплачена надбавка
«за таємницю» за лютий місяць 2002 року в
сумі 159,75 грн. та за березень місяць 2002
року по 22.03.2002 включно як директору
Хмельницького РСП до його переводу на
посаду начальника Хмельницької служби
ОПР Львівського РСП Украероруху
наказом від 22.03.2002 № 52/к, тобто не за
поточний місяць, а для погашення
існуючої за минулий час
заборгованості. Звертає увагу суду на
те, що надання спірної компенсації
можливе за умови постійної роботи з
відомостями, що становлять державну
таємницю, тоді як такої постійної
роботи за вказаний в позовній заяві
період позивач не здійснював, з
відомостями, що становлять державну
таємницю, не ознайомлювався.

Заслухавши пояснення позивача та
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що в
позові слід відмовити з наступних
мотивів.

Встановлено, що, відповідно до пунктів
1.1, 1.3 Положення про Хмельницький
регіональний структурний підрозділ
Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
«Украерорух», затвердженого 4.03.1998 року,
Хмельницький РСП був заснований
наказом Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України від 27.12.1996 року № 103 як
відокремлений підрозділ Державного
підприємства обслуговування
повітряного руху України, який не є
юридичною особою. Керівництво
діяльністю Хмельницького РСП здійснює
директор, який призначається на
звільняється керівником підприємства.

Наказом генерального директора
Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України від 5.01.1999 року № 3ДСК «Про
грошові надбавки особовому складу»
позивачеві як директору Хмельницького
РСП було встановлено з 1.01.1999 року
надбавку до посадового окладу за
постійну роботу з відомостями, що
становлять державну таємницю, в
розмірі 15% від посадового окладу.

З зазначеного часу позивачеві
розпочалася виплата спірної надбавки.

Наказом директора Хмельницького СРП
«Украерорух» від 23.04.2001 року № 86/Л «Про
реформування оплати праці» було з 1.04.2001
року відмінено всі раніше встановлені
посадові оклади, доплати, надбавки та
інші виплати працівникам
Хмельницького РСП «Украерорух» (п. 1) і з
1.04.2001 року встановлено ОСОБА_1 доплату
за роботу з документами, які містять
державну таємницю, в розмірі 15% від
посадового окладу - 213 грн. (п. 9).

Наказом генерального директора
Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України «Украерорух» від 25.01.2002 року №
22 «Про вдосконалення структури
управління Підприємством» було
створено з 1.02.2002 року Хмельницьку
службу ОПР в складі Львівського РСП,
ліквідувавши Хмельницьке РСП,
призначено позивача начальником
Хмельницької служби ОПР. Згідно із цим
наказом було видано наказ Директора
Львівського РСП Державного
підприємства обслуговування
повітряного руху України від 22.03.2002
року № 52/к з особового складу, яким з
1.02.2002 року включено позивача до складу
Львівського РСП на посаду начальника
служби ОПР з посадовим окладом 1420 грн.
на місяць (п. 72).

Наказом генерального директора
Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України від 2.04.2002 року № 2ДСК «Про
грошові надбавки особовому складу»
наказ від 5.01.1999 року № 3ДСК визнано
таким, що втратив чинність.

Тим самим встановлена генеральним
директором Украероруху надбавка в
розмірі 15% до посадового окладу ОСОБА_1,
який за умовами своєї діяльності
постійно працював з відомостями, що
становлять державну таємницю, була
скасована. З часу видачі зазначеного
наказу йому було припинено виплату
спірної надбавки. Після цього в жовтні
2002 року позивачеві було нараховано та
виплачено 159,75 грн. та 95,85 грн. спірної
надбавки в порядку погашення
заборгованості за цим видом виплат, що
існувала до видачі наказу від 2.04.2002
року № 2ДСК, про що свідчать
роздруківки нарахувань та утримань,
надані позивачем, зокрема, те, що у
роздруківці за жовтень зазначену
надбавку вказано двічі. Як вбачається з
пояснень представника відповідача,
заборгованість за надбавкою таким
чином було виплачено за лютий та
березень 2002 року, що із зазначеними
роздруківками узгоджується.

Зазначені обставини підтверджуються
також вище перерахованими наказами,
штатними розстановками працівників
Хмельницького РСП станом на 1.11.2001 року,
станом на 1.02.2002 року, положенням про
Львівський РСП ДП обслуговування
повітряного руху України, затвердженим
16.03.2009 року, Положенням про Львівський
РСП ДП обслуговування повітряного руху
України «Украерорух», затвердженим
01.01.1996 року, особовим рахунком за 2002 рік
ОСОБА_1, копії з котрих наявні в
матеріалах справи.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
державну таємницю» в редакції станом
на дату виникнення спірних
правовідносин, допуск до державної
таємниці із ступенями секретності
"особливої важливості", "цілком таємно"
та "таємно" надається дієздатним
громадянам України віком від 18 років,
які потребують його за умовами своєї
службової, виробничої, наукової чи
науково-дослідної діяльності або
навчання, наказом чи письмовим
розпорядженням керівника органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, підприємства, установи
або організації, де працює, перебуває
на службі чи навчається громадянин.
Залежно від ступеня секретності
інформації встановлюються такі форми
допуску до державної таємниці: форма 1 -
для роботи з секретною інформацією, що
має ступені секретності "особливої
важливості", "цілком таємно" та "таємно";
форма 2 - для роботи з секретною
інформацією, що має ступені
секретності "цілком таємно" та "таємно";
форма 3 - для роботи з секретною
інформацією, що має ступінь
секретності "таємно", а також такі
терміни дії допусків: для форми 1 - 5
років; для форми 2 - 10 років; для форми 3 -
15 років.

Відповідно до ст. 30 зазначеного Закону,
у разі, коли за умовами своєї
професійної діяльності громадянин
постійно працює з відомостями, що
становлять державну таємницю, йому
повинна надаватися відповідна
компенсація за роботу в умовах
режимних обмежень, види, розміри та
порядок надання якої встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п. 2 Положення «Про
види, розміри і порядок надання
компенсації громадянам у зв'язку з
роботою, яка передбачає доступ до
державної таємниці», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 15.06.1994 року № 414, особам, які
працюють в умовах режимних
обмежень, установлюється надбавка до
посадових окладів (тарифних ставок)
залежно від ступеня секретності
інформації: відомості та їх носії, що
мають ступінь секретності
"особливої важливості", - 20 відсотків;
відомості та їх носії, що мають
ступінь секретності "цілком таємно", - 15
відсотків; відомості та їх носії, що
мають ступінь секретності "таємно", -
10 відсотків.

У відповідності до довідки Львівського
РСП від 21.03.2014 року за вих. № 15.7.8-648,
допуск за формою два був наданий ОСОБА_1
наказом №22т від 26 жовтня 2000 року, ДП ОПР
України "Украерорух" на підставі
Висновку Служби безпеки України у
Хмельницькій області №2750 від 17 жовтня
2000 року; допуск за формою два наданий
наказом № 14дск від 07 листопада 2002 року
по Львівському РСП ДП ОПР України
"Украерорух"; у 2005 році допуск за формою
два був понижений до форми три, наказом
№67дск від 26 липня 2005 року по
Львівському РСП Украероруху; допуск до
державної таємниці за формою три
скасовано розпорядженням УСБУ у
Хмельницькій області від 20 лютого 2013
року №19д, у зв'язку з припиненням
громадянином діяльності, у зв'язку з
якою йому було надано допуск.

Однак сам по собі факт наявності
допуску до державної таємниці не є
підставою для виплати компенсації,
оскільки вона виплачується лише тим
особам, які одночасно з наявністю
такого допуску за умовами своєї
професійної діяльності постійно
працюють з відомостями, що становлять
державну таємницю. Як вбачається із
довідки Львівського РСП від 21.03.2014 року
за вих. № 15.7.8-647, позивач за період з
20.02.2008 року по 20.02.2013 року (тобто до дати
звільнення) з відомостями, що
становлять державну таємницю, не
ознайомлювався. Як вбачається з
пояснень представника відповідача,
аналогічна інформація за період часу
до 2008 року не збереглася в зв'язку із
закінченням терміну зберігання
відповідних документів.

Таким чином, в діях відповідача
відсутні порушення з приводу виплати
спірної надбавки позивачеві за
вказаний позивачем період, оскільки її
виплату було припинено після визнання
таким, що втратив чинність, наказу про
призначення спірної надбавки, тоді як
до повноважень позивача не входило
самостійне встановлення собі будь-яких
надбавок. Це узгоджується і з тим,що, у
відповідності до ст. 21 КЗпП України,
трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.
Отже, лише ті орган або особа, котрі
наділені повноваженнями із прийняття і
звільнення працівника на роботу,
уповноважені також на встановлення,
зміну, припинення виплати заробітної
плати, в тому числі спірної надбавки.
Позивач не оспорює, що на момент видачі
наказу № 86/Л він був безпосередньо
підпорядкований генеральному
директору Підприємства. Таким чином,
лише в повноваженнях цієї особи
знаходилося призначення спірної
надбавки. Разом з тим, позивачем не
надано доказів у підтвердження того, що
виданий ним наказ № 86/Л був погоджений
із генеральним директором
Підприємства.

Окрім того, посилання представників
позивача на те, що позивача не було
попереджено відповідачем про
скасування надбавки як про зміну
істотних умов праці (розміру оплати
праці) не тягне за собою як наслідок
незаконність самого наказу, за яким її
виплату було припинено, оскільки
позивач пояснив, що під час роботу йому
стало відомо про припинення виплати
надбавки і він добровільно продовжував
працювати на таких умовах, хоча і не
підписував будь-яких документів про це,
тоді як у відповідності до ч. 4 ст. 32 КЗпП
України, якщо колишні істотні умови
праці не може бути збережено, а
працівник не згоден на продовження
роботи в нових умовах, то трудовий
договір припиняється за пунктом 6
статті 36 цього Кодексу.

За таких обставин в задоволенні
позовних вимог слід відмовити в
повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 5, 8, 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, Законом
України «Про державну таємницю», ст. ст.
21, 32, 103 КЗпП України, Положенням «Про
види, розміри і порядок надання
компенсації громадянам у зв'язку з
роботою, яка передбачає доступ до
державної таємниці», затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 15.06.1994 року № 414, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Державного
підприємства обслуговування
повітряного руху України в особі
Львівського регіонального
структурного підрозділу Украероруху
про стягнення надбавки за роботу з
документами, які містять державну
таємницю, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Сторони мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції повністю або
частково. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення Апеляційному
суду Хмельницької області через
Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: