У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» в особі
представника за довіреністю Шуліки
Аліни Володимирівни на рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 02 квітня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 18
лютого 2014 року позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 22 346 грн 97 коп. у
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 02 квітня 2014
року апеляційну скаргу ОСОБА_3
задоволено, рішення Запорізького
районного суду Запорізької області від
18 лютого 2014 року скасовано та ухвалено
нове рішення про залишення позовних
вимог без задоволення.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» - Шуліка А.В., посилаючись
на неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції і залишити в силі рішення
місцевого суду.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
ухвалюючи нове рішення про залишення
позовних вимог без задоволення,
правильно встановив характер
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням меж
заявлених вимог та конкретних обставин
справи на підставі наданих сторонами
доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

При цьому, вважаю за необхідне звернути
увагу, що ухвалене 02 квітня 2014 року
апеляційним судом рішення
узгоджується із правовою позицією,
викладеною у постанові Верховного Суду
України від 19 березня 2014 року у справі
6-14цс14, яка відповідно до положень ст.
360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх
судів України.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» в особі представника
за довіреністю Шуліки Аліни
Володимирівни на рішення апеляційного
суду Запорізької області від 02 квітня
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур