провадження 2/331/1244/14
справа 331/3717/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 червня 2014 р. Жовтневий районний суд м.
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
служба у справах дітей Запорізької
міської ради по Жовтневому району, про
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням, зобов»язання
вчинити певні дії та вселення,
Позивачі звернулись до суду з позовом,
в якому зазначили, що мають статус
дітей, позбавлених батьківського
піклування, та знаходяться на повному
державному забезпеченні.
02.12.2002 р. на підставі рішення Жовтневого
райсуду м. Запоріжжя відповідачка була
позбавлена батьківських прав відносно
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
З 2003 року позивачів було влаштовано до
Матвіївської школи-інтернату для дітей
сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування. У
подальшому, позивачі до закінчення
навчання та отримання середньої освіти
перебували у Вільнянській спеціальній
загальноосвітній школі-інтернаті для
дітей та сиріт, які залишені без
піклування батьків, та перебували й
продовжують перебувати на обліку
повного державного забезпечення.
Розпорядженням голови Жовтневої
районної адміністрації Запорізької
міської ради № 966-р від 11.09.2003 року було
ухвалено зберегти квартиру АДРЕСА_1 за
неповнолітніми ОСОБА_1, ОСОБА_2
З 01.09.2013 року позивачі вступили на
навчання до Державного навчального
закладу «Запорізький будівельний
центр професійно-технічної освіти», за
професією «монтажник
санітарно-технічних систем та
За допомогою працівників Запорізького
БЦПТО районною адміністрацією
Запорізької ради по Жовтневому району,
Жовтневого РВ у м. Запоріжжя УДМС
України у Запорізькій області було
вирішено питання про реєстрацію
позивачів у квартирі.
17.01.2014 року була здійснена реєстрація
позивачів за адресою: АДРЕСА_1 з
внесенням відповідної відмітки до
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 є
двокімнатною та відноситься до
Державного житлового фонду.
Листом від 12.12.2007 року
Житлово-експлуатаційна дільниця № 20
повідомила, що в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровано п'ять осіб: ОСОБА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6.
ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
Будучи на прийомі у начальника ЖЕД № 20
(МКП «Основаніє») у присутності
працівника Запорізького БЦПТО
відповідачка категорично заборонила
позивачам проживати та користуватися
квартирою за вищевказаною адресою, а
також ключі від квартири надати
На теперішній час питання реєстрації
позивачів в квартирі АДРЕСА_1 вирішено,
але доступ до вказаного житлового
приміщення позивачам відповідачка не
надає, а також інформацію про місце
свого перебування також не повідомляє.
У 2010 році співробітниками служби у
справах дітей та КМСД Жовтневого РВ
УМВС України в Запорізькій області
встановлено, що за вищевказаною
адресою проживають сторонні люди: сім'я
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з малолітніми дітьми
ОСОБА_10 та ОСОБА_11.
Позбавлена батьківських прав ОСОБА_3 на
даний час проживає у співмешканця,
адреса якого не відома. На запрошення
до служби у справах дітей вона не
реагує, двері до квартири ніхто не
Листом Управління соціального захисту
населення ЗМР за вих. № 0108/583 від 30.12,2013
року було повідомлено, що «за
інформацією Запорізького міського
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді 10.12,2013 року було
здійснено вихід з метою соціального
інспектування матері вказаних осіб -
ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 На час
інспектування вдома нікого не було. Зі
слів сусідів, в даній квартирі вже
тривалий час ніхто не проживає, через
значні борги було відключено всі
комунальні послуги, місцезнаходження
Позивачі бажають проживати в
вищевказаній квартирі, яку вважають
своєю, але з причин незаконних дій
відповідачки ОСОБА_3, яка була
позбавлена батьківських прав у
відношенні позивачів, ОСОБА_6, ОСОБА_1
вимушені були мешкати за адресами
шкіл-інтернатів та інших соціальних
закладів й на теперішній час вимушені
проживати в гуртожитку.
Позивачі вибули з квартири у
неповнолітньому віці, поза власним
бажанням, але не мають можливості
вселитись через перешкоди, які
вчиняються з боку відповідача та
відсутність ключів від помешкання за
вищевказаною адресою.
Позивачі просять суд зобов'язати
ОСОБА_3 не чинити перешкоди у
користуванні квартирою АДРЕСА_1,
вселити їх до квартири АДРЕСА_1;
стягнути з відповідачки на свою
користь понесенні судові витрати по
справі.
У судовому засіданні позивачі і їх
представник відсутні. У своїй заяві
представник позивачів просить суд
розглядати справу у її відсутності,
позов підтримує, не заперечу проти
ухвалення заочного рішення.
Відповідачка у судове засідання не
з»явилась, хоча належним чином була
сповіщена про судове засідання, про що
свідчить поштове повідомлення, причину
неявки суду не повідомила,з заявами,
які б перешкоджали розгляду справи, до
суду не звернулась, заперечень на позов
не надала. Виходячи з наведеного,
матеріалів справи, з письмової згоди
представника позивачів і на підставі
ст..224 ЦПК України, суд ухвалює заочне
рішення.

Представник третьої особи у судове
засідання не з»явився, хоча належним
чином був сповіщений про судове
засідання, про що свідчить поштове
повідомлення. Причина неявки суду не
відома. Неявка представника третьої
особи не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню, з наступних підстав: судом
встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 мають статус дітей, позбавлених
батьківського піклування, та
знаходяться на повному державному
забезпеченні.

02.12.2002 р. на підставі рішення Жовтневого
райсуду м. Запоріжжя відповідачка
ОСОБА_3 була позбавлена батьківських
прав відносно неповнолітніх дітей:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_1.

З 2003 року позивачів було влаштовано до
Матвіївської школи-інтернату для дітей
сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування. У
подальшому, позивачі до закінчення
навчання та отримання середньої освіти
перебували у Вільнянській спеціальній
загальноосвітній школі-інтернаті для
дітей та сиріт, які залишені без
піклування батьків, та перебували й
продовжують перебувати на обліку
повного державного забезпечення.

Розпорядженням голови Жовтневої
районної адміністрації Запорізької
міської ради № 966-р від 11.09.2003 року було
ухвалено зберегти квартиру АДРЕСА_1 за
неповнолітніми ОСОБА_1, ОСОБА_2

З 01.09.2013 року позивачі вступили на
навчання до Державного навчального
закладу «Запорізький будівельний
центр професійно-технічної освіти», за
професією «монтажник
санітарно-технічних систем та
устаткування».

За допомогою працівників Запорізького
БЦПТО районною адміністрацією
Запорізької ради по Жовтневому району,
Жовтневого РВ у м. Запоріжжя УДМС
України у Запорізькій області було
вирішено питання про реєстрацію
позивачів у квартирі.

17.01.2014 року була здійснена реєстрація
позивачів за адресою: АДРЕСА_1 з
внесенням відповідної відмітки до
паспортів.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 є
двокімнатною та відноситься до
Державного житлового фонду.

Листом від 12.12.2007 року
Житлово-експлуатаційна дільниця № 20
повідомила, що в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровано п'ять осіб: ОСОБА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6.
ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

Будучи на прийомі у начальника ЖЕД № 20
(МКП «Основаніє») у присутності
працівника Запорізького БЦПТО
відповідачка категорично заборонила
позивачам проживати та користуватися
квартирою за вищевказаною адресою, а
також ключі від квартири надати
відмовилася.

На теперішній час питання реєстрації
позивачів в квартирі АДРЕСА_1 вирішено,
але доступ до вказаного житлового
приміщення позивачам відповідачка не
надає, а також інформацію про місце
свого перебування також не повідомляє.

У 2010 році співробітниками служби у
справах дітей та КМСД Жовтневого РВ
УМВС України в Запорізькій області
встановлено, що за вищевказаною
адресою проживають сторонні люди: сім'я
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з малолітніми дітьми
ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Позбавлена батьківських прав ОСОБА_3 на
даний час проживає у співмешканця,
адреса якого не відома. На запрошення
до служби у справах дітей вона не
реагує, двері до квартири ніхто не
відкриває.

Листом Управління соціального захисту
населення ЗМР за вих. № 0108/583 від 30.12,2013
року було повідомлено, що «за
інформацією Запорізького міського
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді 10.12,2013 року було
здійснено вихід з метою соціального
інспектування матері вказаних осіб -
ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 На час
інспектування вдома нікого не було. Зі
слів сусідів, в даній квартирі вже
тривалий час ніхто не проживає, через
значні борги було відключено всі
комунальні послуги, місцезнаходження
ОСОБА_3 не відоме».

Позивачі бажають проживати в
вищевказаній квартирі, яку вважають
своєю, але з причин незаконних дій
відповідачки ОСОБА_3, яка була
позбавлена батьківських прав у
відношенні позивачів, ОСОБА_6, ОСОБА_1,
вимушені були мешкати за адресами
шкіл-інтернатів та інших соціальних
закладів й на теперішній час вимушені
проживати в гуртожитку.

Позивачі вибули з квартири у
неповнолітньому віці, поза власним
бажанням, але не мають можливості
вселитись через перешкоди, які
вчиняються з боку відповідача та
відсутність ключів від помешкання за
вищевказаною адресою.

Відповідно до ч. 2. ст. 32 Закону України
"Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування", місцеві державні
адміністрації, органи місцевого
самоврядування за місцем знаходження
житла дітей несуть відповідальність за
збереження зазначеного у частині
першій цієї статті житла і повернення
його дітям-сиротам та дітям,
позбавленим батьківського піклування,
а також особам з їх числа після
завершення терміну перебування у сім'ї
опікуна чи піклувальника, прийомній
сім»ї, дитячому будинку сімейного типу,
закладі для дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування.

А тому, саме держава, як головний гарант
забезпечення прав, має проявляти
турботу про такий дітей як у сфері
захисту житлових прав цієї категорії
осіб, так і у інших сферах, необхідних
для їх повноцінного життя та розвитку.

Згідно ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства»,
діти - члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до п.1, 2 ст. З «Конвенція про
права дитини», в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Згідно ст. 40 ЗУ «Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування» особи, винні в порушенні
законодавства щодо дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування, а також осіб із їх числа
несуть відповідальність відповідно до
закону.

Отже, на сьогоднішній день, на
законодавчому рівні закріплений
обов'язок держави, в особі відповідних
її органів, дбати про захист житлових
прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування.

Також, категорична відмова та
протистояння відповідачки щодо
реєстрації та проживання позивачів за
вищевказаною квартирою позбавила
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які на законних
підставах відносяться до категорії
дітей, позбавлених батьківського
піклування, право користування
житловим приміщенням, за яким вони
зареєстровані.

Згідно ст. 47 Конституції України та ст..
9 ЖК України ніхто не може бути
виселений із займаного приміщення або
обмежений у праві користування ним
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом. Право на повагу
до житла гарантує ст.. 8 Конвенції про
захист прав людини та основних свобод.

Позов доказано свідоцтвами про
народження позивачів, свідоцтвом про
смерть їх батька ОСОБА_9, рішенням
Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від
02.12.2002 р., яким відповідачку позбавлено
батьківських прав відносно позивачів,
розпорядженням голови Жовтневої рай
адміністрації про збереження спірної
квартири за неповнолітніми дітьми
відповідачки,в тому числі і позивачами,
довідкою про реєстрацію позивачів у
спірній квартирі.

Таким чином, позов обґрунтований,
доказаний, вимоги законні, тому
підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст.10,11,209,212-215,224-226 ЦПК
України, ст.71 ЖК України, ст. ст. 32, 40
Закону України "Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування", ст.18 ЗУ «Про охорону
дитинства», ст. З, Конвенції прав
дитини, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у користуванні
квартирою АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_2, ОСОБА_1 в квартиру
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 понесенні судові витрати по
справі у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя
Смолка І.О.