АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4603/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Антонюк О. А. Доповідач - Кочкова
Н.О. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

5 червня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Кочкової Н.О.,

Суддів: Максюти Ж.І., Чубукова О.П.,

При секретарі: Сичевській
А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 13
листопада 2012 року , -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 13
листопада 2012 року позовні вимоги
задоволені: стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість
за кредитним договором від 06 квітня 2007
року в сумі 150947 грн. 81коп., яка
складається з 86821грн. 40коп. -
заборгованість по кредиту; 39546грн. 49
коп. - заборгованість по відсоткам, 15555
грн. 10 коп. - заборгованість по пені;
9024грн.82 коп. - заборгованість по
штрафам та витрати на судовий збір в
сумі 1509грн. 47коп., а всього 152457 грн. 28
коп. (а.с. 49-50).

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити
(а.с.59-65).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 06
квітня 2007 року між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
„Надра", та відповідачем було укладено
кредитний договір „Автопакет" №
8/2007/840-К/383-АП, за умовами якого позивач
надав, а ОСОБА_2 отримав у кредит
грошові кошти в сумі 11290,89 доларів США,
зі платою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,3% на рік з кінцевим
терміном повернення кредиту - 05 квітня
2012 року. Відповідач кредитні кошти за
умовами договору отримав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1
інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 не
виконав умов договору щодо повного та
своєчасного повернення кредитних
коштів позивачу, у зв'язку з чим станом
на 20 липня 2012 року виникла
заборгованість у сумі 150947,81грн., яка
складається з: 86821грн. 40коп. -
заборгованість по кредиту; 39546грн. 49
коп. - заборгованість по відсоткам, 15555
грн. 10 коп. - заборгованість по пені;
9024грн.82 коп. - заборгованість по
штрафам.

Вказані висновки зроблені судом без
порушення норм матеріального та
процесуального права, оскільки згідно
із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк зобов'язується надати
грошові кошти позичальнику в розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. А
відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, і в установлений
строк (ст.. 530 ЦК України). Зокрема
згідно із п.п. 1.1, 2.2, кредитного
договору ОСОБА_2 зобов'язався повернути
кредитні кошти банку у повному обсязі в
термін та розмірах, що встановлені
кредитним договором, але не пізніше 05
квітня 2012 року, з урахуванням процентів
та інших платежів, встановлених
договором. Крім того, розділом 5
кредитного договору передбачена
відповідальність позичальника перед
банком у разі неналежного невиконання
зобов'язань, останній сплачує банку
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла на час виникнення
заборгованості, за кожен день
прострочення, а також штраф у розмірі 10
% від суми кредиту за кожен випадок.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції порушено ст. 74
ЦПК України, а відсутність відповідача
у судових засіданнях призвела до
неправильного вирішення справи - не
підтверджена належними та допустимими
доказами, оскільки в апеляційній
скарзі відповідач не посилається на
наявність обставин, які мають правове
значення для справи. Крім того,
апеляційний суд враховує, що доказів,
які спростовують правильність
розрахунку суми заборгованості, чи
мають інше правове значення по справі -
до апеляційної скарги не прикладено і у
судовому засіданні апеляційного суду
не надано, а посилання на те, що кредит
сплачувався щомісячно у повному обсязі
- є голослівним.

Доводи апеляційної скарги про те, що
банк не надав суду оригінали первинних
бухгалтерських документів -
протирічать ст. 10, 60, 64, 11 ЦПК України,
посилання на пропуск позивачем строку
позовної давності не може бути
прийнято до уваги, оскільки така заява
не була зроблена у суді 1 інстанції, і,
крім того, п.7.3 кредитного договору
передбачено збільшення строку
позовної давності до 10 років.

Інші доводи апеляційної скарги
зводяться до цитування норм діючого
законодавства і не спростовують
правильність висновків суду.

Судом 1 інстанції у досить повному
обсязі з'ясовані права та обов'язки
сторін, обставини справи, доводи сторін
перевірені і їм дана належна оцінка,
порушень норм матеріального та
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
чи зміни рішення - не встановлено,
підстав для виходу за межі апеляційної
скарги - не вбачається, тому
апеляційний суд приходить до висновку,
що рішення суду відповідає вимогам ст.
213, 214 ЦПК України, і його слід залишити
без змін.

Керуючись ст.. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ВІДХИЛИТИ.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 13 листопада 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: