Справа № 359/1296/13-ц Головуючий у І
інстанції Борець Є.О.Провадження №
22-ц/780/3521/14 Доповідач у 2
інстанції СліпченкоКатегорія 49
УХВАЛА

Іменем України

31 липня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого: Сліпченка О.І.,

Суддів: Суханової Є.М., Фінагеєва В.О.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 16 квітня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про зміну розміру аліментів ,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, вислухавши
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У лютому 2014 року позивач звернулася до
суду з зазначеним позовом в якому
посилалась на те, рішенням
Бориспільського міськрайонного суду
від 2 листопада 2011 року з нього на
користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на
утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/3 частки від його заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з дня пред'явлення
позову до суду і до досягнення дитиною
повноліття.

19 січня 2013 року позивач вдруге уклав
шлюб з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього
народилась ще одна дочка ОСОБА_5, яка
перебуває на його утриманні.

У зв'язку зі зміною сімейного стану та
погіршенням матеріального становища
просив зменшити розмір аліментів та
стягувати з нього на користь дочки
ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки
ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від його
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 16 квітня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, відповідач подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції, а
позовну заяву залишити без розгляду.
Свої вимоги обґрунтовує неправильним
застосуванням судом першої інстанції
норм матеріального права та порушенням
норм процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і всебічно
з'ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
виходив з того, вимоги позивача знайшли
повне підтвердження в судовому
засіданні.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
та рішенням Бориспільського
міськрайонного суду від 2 листопада 2011
року (а.с.5) з нього на користь ОСОБА_1
стягнуті аліменти на утримання дочки
ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки від його
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дня пред'явлення позову до
суду і до досягнення дитиною
повноліття.

Встановлено також, що 19 січня 2013 року
позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 та
ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась дочка -
ОСОБА_7 (а.с.6 -7).

Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини та
платника аліментів, наявність у
останнього інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина
або інших обставин, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в абз.4 п.23 постанови №3 від 15
травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», у новому розмірі аліменти
сплачуються з дня набрання рішенням
законної сили.

Таким чином суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те,
що змінився сімейний стан позивача
оскільки у останнього виник обов'язок
утримувати ще одну дочку - ОСОБА_7

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що у позивача
змінився сімейний стан, тому позовні
вимоги є обґрунтованими, оскільки
вказані обставини є істотними для
визначення розміру аліментів.

Встановивши вказані обставини справи,
місцевий суд з дотриманням вимог
ст.ст.182, 184, 192 Сімейного кодексу
України, прийшов до законного і
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для зменшення аліментів в
зв'язку із зміною сімейного становища
платника.

Рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Посилання відповідачки на те, що в
матеріалах справи відсутні дані про
зміну матеріального становища
позивача, а є лише дані про зміну
сімейного стану, не можуть братись
судом до уваги, оскільки зміна
сімейного стану та перебування на
утриманні позивача ще однієї дитини є
самостійними та достатніми підставами
для зміни розміру аліментів .

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач не бере участі у додаткових
витратах на дитину, колегія суддів до
уваги не приймає, оскільки вказані
обставини не стосуються предмету
позову, а решта доводів апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції щодо задоволення
позову обґрунтовано викладених у
мотивувальній частині оскаржуваного
судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а тому визнає дане рішення законним та
обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 16 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: