Справа № 737/272/14-ц Провадження №
22-ц/795/1012/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Морозов О. Б. Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки
А.А.суддів:Хромець Н.С., Шевченка В.М.при
секретарі:Руденко О.М.за участю:ОСОБА_5,
ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Куликівського районного суду
Чернігівської області від 28 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Куликівського районного суду
Чернігівської області від 28.03. 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про
розірвання шлюбу- задоволено.
Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований 20.04.2000 року у відділі
РАГС Куликівського РУЮ Чернігівської
області, про що в книзі реєстрації
актів про одруження зроблено запис за
№ 12. Позивачу після розірвання шлюбу
відновлено дошлюбне прізвище -
„ОСОБА_6".

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
оскаржуване рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6 Доводи
апеляційної скарги зазначають, що
оскаржуване рішення суду ухвалено з
порушенням принципів справедливості,
норм матеріального та процесуального
права. Апелянт вказує, що суд першої
інстанції порушив вимоги статі 111
Сімейного кодексу України та ч. 5 статті
191 ЦПК України, оскільки не задовольнив
клопотання відповідача і не надав
сторонам строк для примирення.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_6 просить відхилити апеляційну
скаргу ОСОБА_5, як необґрунтовану та
залишити без змін обгрунтоване рішення
суду першої інстанції про розірвання
шлюбу. Також позивач зазначила, що
наміру примирення з ОСОБА_5 не має,
оскільки вони не знаходять спільної
мови, спільного господарства не ведуть,
не мають спільних дітей (а.с. 23).

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд на підставі положень
статті 308 ЦПК України приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а оскаржуване
рішення суду першої інстанції, -
залишенню без змін, оскільки судом його
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

В ході судового розгляду даної справи
встановлено і вказані обставини
підтверджуються її матеріалами,
зокрема, свідоцтвом про одруження, що
20.04. 2000 року відділом РАЦС
Куликівського районного управління
юстиції Чернігівської області між
сторонами було зареєстровано шлюб, в
книзі реєстрації актів про одруження
20.04.2000 року зроблено запис за №12 (а.с. 4).
Від шлюбу сторони дітей не мають.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6,
суд першої інстанції виходив з того, що
підстав для надання сторонам строку на
примирення суд не вбачає, оскільки
неповнолітніх дітей вони не мають, спір
про поділ майна між ними відсутній. За
даних обставин, виходячи з приписів
статті 24 Сімейного кодексу України, яка
регламентує, що шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка і
примушування до шлюбу не допускається,
суд першої інстанції прийшов до
висновку про необхідність задоволення
вимог заявленого позову про розірвання
шлюбу.

Доводи апеляційної скарги про
безпідставність та необґрунтованість
вказаного висновку суду першої
інстанції не знайшли свого
підтвердження в ході апеляційного
розгляду даної справи, оскільки
вказаний висновок суду узгоджується з
фактичними обставинами справи та
нормами матеріального права, які
регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 110
Сімейного кодексу України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу
України суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини, дитини -
інваліда та інші обставини життя
подружжя. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Звертаючись до суду 24.03.2014року з
позовом про розірвання шлюбу, ОСОБА_6
обґрунтовувала свої вимоги тим, що
сімейне життя не склалося, вони з
відповідачем не знаходять
взаєморозуміння по багатьом життєвим
питанням, проявляється відмінність
характерів. Позивач також вказувала, що
протягом останніх 2 місяців вони
проживають окремо, сімейні відносини
між ними і ведення спільного
господарства припинені. Позивач
зазначала, що примирення між нею і
відповідачем є неможливим і просила
суд розірвати формально існуючий з
відповідачем шлюб. Спір про поділ майна
між сторонами відсутній (а.с. 3).

З метою вжиття заходів щодо примирення
подружжя, що регламентовано приписами
статті 111 Сімейного кодексу України,
апеляційний суд ухвалою від 30.04. 2014 року
задовольнив клопотання ОСОБА_5 про
надання подружжю строку для
примирення, надавши сторонам строк на
примирення - один місяць (а.с.25).

В судовому засіданні апеляційного суду
позивач ОСОБА_6 зазначила, що
примирення подружжя не відбулося, вони
з відповідачем спільно не проживають
два місяці, спільного господарства
вони не ведуть. За даних обставин
позивач наполягала на розірванні
шлюбу.

Необхідно зазначити, що апеляційним
судом на виконання приписів статті 111
Сімейного кодексу України були вжиті
заходи щодо примирення подружжя, проте,
примирення не відбулося.

Виходячи з правового аналізу положень
ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України,
шлюб може бути розірваний за наявності
стійкого (після спливу строку для
примирення) волевиявлення обох або
одного з подружжя, спрямованого на
припинення сімейних відносин.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007 року №11 „Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" якщо після
закінчення призначеного судом строку
примирення подружжя не відбулося і
хоча б один з них наполягає на
припиненні шлюбу, суд вирішує справу по
суті.

За даних обставин, висновок суду першої
інстанції про задоволення вимог позову
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу
узгоджується з нормами матеріального
права, які регламентують спірні
правовідносини та фактичними
обставинами справи.

Враховуючи вищенаведене, доводи
апеляційної скарги не містять в собі
підстав для скасування оскаржуваного
рішення суду першої інстанції,
ухваленого на основі з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями : 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Куликівського районного суду
Чернігівської області від 28 березня
2014року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: