АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 - 5158 /2014р.
Головуючий у І інстанції Колдіна О.О.
Доповідач Котула Л.Г.
13 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
Головуючого - судді Котули Л.Г.
Суддів: Волошиної В.М.,Чобіток А.О.
При секретарі Круглику В.В.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 28 лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні, володінні власністю та
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася
з позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні та володінні
власністю та про виселення.
Позовні вимоги мотивувала тим, що вона
є власником будинку АДРЕСА_1 з травня
2009 року на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом та
власником земельної ділянки площею 0,0792
га , яка розташована на АДРЕСА_1 згідно
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯЕ № 964305.
За час життя її батька, він тимчасово
дозволив проживати в будинку ОСОБА_4,
дідусю відповідачки. Після того як
батько пропав безвісті ОСОБА_4 , який
мешкав в житловій кімнаті площею 15, 6
кв.м будинку АДРЕСА_1 самовільно
здійснив прибудову під літ "А1". В
самочинну прибудову без дозволу її
батьків вселив свою дружину ОСОБА_5 У
них народився син ОСОБА_6 На час
звернення до суду всі ці особи уже
померли. Відповідачка ОСОБА_2 є
донькою померлого ОСОБА_6 та онукою
померлого ОСОБА_4 і зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2, яку вона разом з
чоловіком отримала на підставі ордеру.
У будинку АДРЕСА_1 відповідачка та її
діти періодично проживають у
самочинно збудованій прибудові.
Жодних дозволів щодо проживання
(перебування) володіння житловими
приміщеннями в будинку АДРЕСА_1 вона не
12.07.2013 року вона направила на адресу
відповідачки письмове повідомлення
-попередження про усунення їй перешкод
в користуванні будинком шляхом
виселення через 3 місяці з дня
отримання повідомлення.
Незважаючи на те , що відповідачка
отримала повідомлення, проте
добровільно виселитися з будинку не
бажає, а тому просила зобов'язати
ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні
її права власності на будинок АДРЕСА_1
шляхом її виселення з цього будинку без
надання іншого житлового приміщення,
зняття дверних замків у приміщеннях
позначених у технічному паспорті на
жилий будинок від 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3 ІІ та
забрати з цього приміщення особисті
Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 28 лютого 2014 року у
задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні та
володінні власністю та виселення
відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення , яким позовні вимоги
задовольнити , оскільки висновки суду
не відповідають обставинам справи та
вимогам закону і судом порушені вимоги
матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників ОСОБА_1 ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, які підтримали апеляційну
скаргу і просили її задовольнити з
підстав, викладених у ній , ОСОБА_2 та її
представника ОСОБА_9, які заперечували
проти задоволення апеляційної скарги,
вказуючи на те , що рішення суду є
законним і обґрунтованим, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги , колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволені позову , суд
виходив з того , що позивачка не довела
її право , як власника майна ( прибудови
під літ. "А") звертатися до суду з
позовом про виселення відповідача.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна , оскільки він не
грунтується на матеріалах справи та
вимогах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

За змістом ст. 391 ЦК України захист
права власності від порушень, не
пов`язаних із позбавленням володіння,
здійснюється шляхом пред`явлення
власником вимоги про усунення перешкод
у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

З матеріалів справи вбачається , що
ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за законом від 19
травня 2009 року є власницею житлового
будинку під номером АДРЕСА_1 та належав
померлому ОСОБА_10 , її батьку на
підставі дублікату договору на право
забудови, посвідченого Четвертою
Київською державною нотаріальною
конторою 20 червня 1940 року за реєстром
№ 1414, зареєстрованого в Київському
міському бюро технічної
інвентаризації 28 квітня 1956 року і
записаного в реєстрову книгу під №
12361( а.с. 16,).

Вказаний жилий будинок - дерев'яний ,
обкладений цеглою, житловою площею 40,50
кв.м , зазначений на плані літерою " А " ,
а також слідуючі спорудження ,
зазначені на плані " № 1-І". Право
власності ОСОБА_1 на вказаний будинок
зареєстровано Реєстраційною службою
Головного управління юстиції у м.
Києві 21.05.2013 році( а.с.17).

Згідно довідки ТОВ " Житловик- плюс"
від 19.04.2013 року ОСОБА_1 проживає в
будинку АДРЕСА_3 і займає житлову площу
78,70 кв.м , загальною площею 169,50 кв.м. На
цій жилій площі зареєстровані вісім
осіб: ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_7, син
ОСОБА_11 , дочка ОСОБА_12, онук ОСОБА_13, син
сестри ОСОБА_14, дружина сина ОСОБА_15, і
онук сестри ОСОБА_16.( а.с. 15).

Відповідачка в зазначеному будинку не
зареєстрована, інших правових підстав
для проживання її на спірній жилій
площі вона суду не надала , а відтак
правових підстав для проживання в
будинку у неї немає.

Згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ЯЕ
№ 964305 ОСОБА_1 є власником земельної
ділянки площею 0,0792 га по АДРЕСА_1 в м.
Києві ( а.с 19,20).

Відповідно до плану земельної
ділянки садибного ( індивідуального )
житлового будинку по АДРЕСА_1 та
самовільна прибудови під літерою " А 1",
" А2", " А 3" , " а2,а3,а4,а5,а6,а7,а8"( а.с. 7 ).

З наведеного випливає, що на належній
позивачці землі знаходиться
самовільна прибудова, в якій і проживає
відповідачка .

Крім того , з пояснень представників
позивачки та відповідачки в судовому
засіданні Апеляційного суду м. Києва
випливає, що відповідачка займає ще і
кімнату площею 15,6 кв.м, яка не
відноситься до самовільної забудови
згідно плану земельної ділянки, а є
власністю позивачки.( а.с.7)

Проте самовільна прибудова, яка
розташована на земельній ділянці , яка
належить позивачці та проживання в ній
відповідачки, порушує права позивачки
, як її власниці, а тому вони
підлягають захисту в порядку ст. 391 ЦК
України .

Посилання відповідачки на те , що
самовільну прибудову до будинку
побудували її рідні, не заслуговує на
увагу , оскільки лише наявність права
власності або права користування
жилим приміщенням є підставою до
проживання в ньому , а таких доказів
відповідачка суду не надала.

Та обставина , що самовільною
прибудовою користувалися батько та
бабуся відповідачки, не є підставою до
користування жилим приміщенням , яке
вони займали , відповідачкою, оскільки
закон не передбачає переходу прав і
обов'язків щодо користування цими
приміщеннями до відповідачки.

Безпідставним є і посилання на копію
договору , оскільки він не є належним та
допустимим доказом в розумінні ст.57,58,59
ЦПК України.

Крім того , копія цього договору
належним чином не посвідчена і
оригіналу цього договору суду не
надавався та він не був предметом його
дослідження.

Разом з тим , ухвалюючи рішення, суд
на зазначені вимоги закону та
обставини справи не звернув увагу , а
тому рішення суду підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову у задоволені позову з
наведених підстав.

Керуючись ст. 303,304,307,309, 316 ЦПК України
, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 28 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні, володінні власністю та
виселення.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у
користуванні та володінні ОСОБА_1
права власності на будинок АДРЕСА_1
шляхом її виселення із вказаного
будинку з приміщень позначених у
технічному паспорті на жилий будинок
АДРЕСА_1 під № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3 ІІ без
надання іншого жилого приміщення.

Зобов'язати ОСОБА_2 зняти дверні
замки у приміщеннях під № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5,
3 ІІ, що розташовані по АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий

Судді: