Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Харитонової Г. Л., при секретарі Сердюк
Ю.С., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча" про стягнення
заборгованої суми індексації
заробітної плати з компенсацією,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 р. ОСОБА_1 звернувся до
Публічного акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча" (далі ПАТ "ММК ім.
Ілліча") про стягнення суми індексації
заробітної плати з компенсацією,
зазначивши, що з 23.07.2008 року він
перебває у трудових відносинах з
відповідачем. Під час його роботи на
підприємстві, при виплаті заробітної
плати не проводилася індексація
передбачена діючим законодавством,
внаслідок чого порушені його права на
оплату праці, які мають бути відновлені
шляхом зобов'язання підприємства
провести та виплатити йому індексацію
заробітної плати. Просив зобов'язати
відповідача провести розрахунок та
стягнути на його користь індексацію
заробітної плати за період з липня 20089
року по 19.11.2013 року, виплатити йому
компенсацію, яка нараховується при
втраті частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати
відповідно до Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» у розмірі 12000 грив.( а.с. 2-3).

Позивач в судове засідання не з'явився,
за невідомих суду підстав, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав суду заяву про
розгляд справу у його відсутності та
просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ПАТ "ММК ім.
Ілліча" до судового засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, надав суду заперечення у якому
позовні вимоги не визнав, зазначивши,
що на виконання вимог суду вони провели
розрахунок суми індексації заробітної
плати без врахування регулярного
підвищення розміру заробітної плати
позивача, однак вважають, що такий
розрахунок не може застосовуватися до
спірних правовідносин, оскільки,
згідно Постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003
року діяв механізм проведення
індексації заробітної плати, який
дозволяв підвищення грошових доходів
населення із застосуванням
випереджуючого методу розрахунку
індексації (з врахуванням прогнозного
рівня інфляції). Заробітна плата
позивача у 2003-2013 роках не підлягала
обов'язкової індексації у разі
перевищення індексом споживчих цін
порогу індексації в розмірі 101 %,
оскільки розмір заробітної плати
позивача регулярно переглядався
відповідачем в сторону збільшення.
Вважають, що заборгованість по сплаті
індексації заробітної плати у них
відсутня, вимоги позивача про виплату
йому компенсації за втрату частини
грошових доходів у зв'язку із
порушенням строків їх виплати є
необґрунтованими. Вказали, що ними не
було допущено порушення трудових прав
позивача при звільненні в частині
проведення повного розрахунку, тому
відсутні підстави для стягнення
середнього заробітку, також вважають,
що позивачем був пропущений строк
звернення до суду з вимогою про
стягнення середнього заробітку за час
затримки виплати. ( а.с. 11-13).

В зв'язку з неявкою сторін суд , ухвалює
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 23.07.2008
року перебуває у трудових відносинах
із ПАТ "ММК ім. Ілліча", що
підтверджується відповідними записами
в трудовій книжці (а.с.5). За цей період
йому нараховувалась і виплачувалась
заробітна плата.

Відповідно до ст.ст.1, 33 Закону України
"Про оплату праці" заробітною платою є
винагорода у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про
оплату праці" в період між переглядом
розміру мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством. Індексація заробітної
плати здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» (в редакції від 1
січня 2003 року).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення - це встановлений
законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів й
послуг.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» об'єктом індексації
грошових доходів населення є оплата
праці (грошове забезпечення) як
грошовий дохід громадян, одержаний
ними в гривнях на території України і
який не має разового характеру.

Структуру заробітної плати визначено у
ст. 2 Закону України «Про оплату праці»,
якою передбачено існування основної
заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Ст. 2 Закону України «Про оплату праці»
визначено, що додаткова заробітна
плата це винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці, яка включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з п. п. 2.2.7 «Інструкції зі
статистики заробітної плати»,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5.

Таким чином, суми індексації
заробітної плати та компенсація втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків виплати є складовими частинами
заробітної плати (додатковою
заробітною платою).

Ч.. 2 ст. 233 КЗпП України передбачено, що в
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Рішенням Конституційного Суду України
від 15 жовтня 2013 року № 9рп/2013 зазначено
, що положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів
про працю України слід розуміти так, що
у разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення сум індексації заробітної
плати та компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати, саме як складових
належної працівнику заробітної плати,
без обмеження будь-яким строком
незалежно від того, чи були такі суми
нараховані роботодавцем.

Згідно до ч. ч. 1-4 ст. 4 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення проводиться в разі,
коли величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який
установлюється в розмірі 101%.
Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію цього
Закону. Для проведення подальшої
індексації грошових доходів населення
обчислення індексу споживчих цін
починається за місяцем, у якому індекс
споживчих цін перевищив поріг
індексації, зазначений у частині
першій цієї статті. Підвищення
грошових доходів населення у зв'язку з
індексацією здійснюється з першого
числа місяця, що настає за місяцем, у
якому опубліковано індекс споживчих
цін.

На підставі ч. 5 ст. 4 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення», в разі якщо грошові доходи
населення підвищено з урахуванням
прогнозного рівня інфляції
випереджаючим шляхом, при визначенні
обсягу підвищення грошових доходів у
зв'язку із індексацією враховується
рівень такого підвищення у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Визначення правил обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації та сум індексації грошових
доходів населення, що поширюється на
підприємства, установи та організації
незалежно від форми власності і
господарювання, а також на фізичних
осіб, що використовують працю найманих
працівників, закріплено у «Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року № 1078.

Згідно до п. 1-1 «Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17 липня
2003 року № 1078, обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком
починаючи з 6 березня 2003 року (дати
опублікування Закону України від 6
лютого 2003 року «Про внесення змін до
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»).

За ст. 34 Закону України «Про оплату
праці» компенсація працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати
провадиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» підприємства, установи і
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі з вини
власника або уповноваженого ним органу
(особи).

За ст. 2 Закону України «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати» компенсація громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом (набрав чинності 1
січня 2001 року). Під доходами у цьому
Законі слід розуміти грошові доходи
громадян, які вони одержують на
території України і які не мають
разового характеру, серед яких, крім
іншого, заробітна плата (грошове
забезпечення).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» сума компенсації
обчислюється шляхом множення суми
нарахованого, але не виплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків і
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу
(інфляція місяця, за який виплачується
доход, до уваги не береться).

З наданих представником відповідача
заперечень вбачається, що фактично
позивачу нараховувалась індексація
випереджаючим шляхом з урахуванням
прогнозованого рівня інфляції ,
внаслідок чого за вказаний період
відсутня заборгованість з індексації
та компенсації у відповідача перед
позивачем (а. с. 11-13).

Ч.. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення» набрала
чинності 31 березня 2005 року на підставі
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2005 рік» та деяких інших
законодавчих актів України».

При цьому зміни до «Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17 липня
2003 року № 1078, в частині можливості
нараховувати заробітну плату
випереджаючим шляхом, враховуючи
прогнозований рівень інфляції, були
внесені на підставі Постанови Кабінету
Міністрів від 17 травня 2006 року № 690 «Про
внесення змін до Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», що набрала чинності 25
травня 2006 року, та за якою було «Порядок
проведення індексації грошових
доходів населення» доповнено абзацами
4, 5, 6 та 7, де було визначено порядок
підвищення грошових доходів населення
випереджаючим шляхом з урахуванням
прогнозного рівня інфляції.

Таким чином механізм реалізації
положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» було введено у дію з 25
травня 2006 року .

При цьому суд погоджується з доводами
представників «ММК імені Ілліча» щодо
відсутності боргу з індексації та
компенсації перед позивачем, , бо
позивач не довів у цій частині заявлені
ним позовні вимоги.

Натомість суд дійшов висновку, що
відповідач виплачував у відповідності
до положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» позивачу випереджаючим
шляхом заробітну плату з урахуванням
прогнозного рівня інфляції, та це
підтверджується наданими суду
письмовими доказами, тому позовні
вимоги щодо стягнення індексації
заробітної плати з компенсацією .

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК України
, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст. 61 ЦПК України.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторони виникає
спір.

Позивачем не надано суду переконливих
доказів тому, що відповідач винен у не
сплаті йому сумм індексації та
відповідно компенсації та того,що сума
заборгованості складає саме 12000 грив..

Таким чином, суд приходить до висновку
про те,що позовні вимоги ОСОБА_1
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 33 ЗУ «Про оплату
праці», ст. ст. 2, 4 ЗУ «Про індексацію
грошових доходів населення», ст. ст. 1, 3
ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати», ст. 233 КЗпП
України, ст. ст. 10,11, 60, 61, 88, 208, 212-215 , 224
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча" про стягнення
заборгованої індексації по заробітній
платі з компенсацією , середнього
заробітку та моральної шкоди -
відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Г. Л. Харитонова