Справа № 728/1098/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Бахмацький районний
суд Чернігівської області в складі :

головуючої судді
Лободи Н.В.

за участі секретаря
Кирути Л.І.

позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бахмачі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Бахмацької міської ради, третя особа -
відділ держземагенства у Бахмацькому
районі про визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельні ділянки та їх державної
реєстрації, та про визнання права
власності на земельні ділянки, -

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Бахмацької міської ради, третя особа -
відділ держземагенства у Бахмацькому
районі про визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельні ділянки та їх державної
реєстрації, та про визнання права
власності на земельні ділянки,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
згідно заповіту складеного 19.08.2013 року
ОСОБА_2, вона успадкувала все належне
спадкодавці майно, в тому числі і дві
земельні ділянки: площею 0.1000 га,
кадастровий номер - :00:004:0347,
розташовану по АДРЕСА_1 з цільовим
призначенням для обслуговування
жилого будинку та господарських
споруд, право власності на яку
посвідчене державним актом серії ЧН №
018048 та площею 0.0043 га, кадастровий номер
:00:004:0348 з цільовим призначенням
для ведення особистого селянського
господарства, також розташовану за
вищевказаною адресою, право власності
на яку посвідчене державним актом
серії ЧН №018049. Успадкувавши після
смерті ОСОБА_2 вказані земельні
ділянки, позивачка не може належним
чином зареєструвати право власності на
дане спадкове майно, оскільки, в
державних актах маються певні
неточності щодо зазначення адреси
місця розташування земельних ділянок,
зокрема у вказаних правовстановлюючих
документах дана адреса вказана:
АДРЕСА_2 а фактично спірні земельні
ділянки знаходяться по АДРЕСА_1 Така
неузгодженість між зазначенням адреси
земельних ділянок в
правовстановлюючих документах і
фактичним їх місцем знаходження, яка
виникла внаслідок перенумерації
будинків на АДРЕСА_1 проведеної згідно
рішення виконавчого комітету
Бахмацької міської ради № 259 від 22.09.1987
року, перешкоджає позивачці належним
чином оформити свої спадкові права та в
повній мірі володіти, користуватися та
розпоряджатися ними, тому вона просить
суд визнати недійсними вищевказані
державні акти та їх державну
реєстрацію та визнати за нею право
власності на успадковані згідно
заповіту земельні ділянки.

В судовому засіданні позивач заявлені
вимоги підтримала в повному обсязі і
просить їх задовольнити з вищевказаних
підстав.

Представники відповідача та третьої
особи в судове засідання не з'явилися,
надали суду заяви про розгляд справи
без їх участі.

Заслухавши пояснення позивача, повно
та всебічно дослідивши матеріали
справи, розглядаючи позов в межах
заявлених вимог, суд приходить до
слідуючого висновку.

Як було встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_2 17.12.2004 року на
підставі рішення Бахмацької міської
ради 11 сесії 24 скликання від 02.07.2004 року
Бахмацькою міською радою
Чернігівської області було видано
державний акт серії ЧН № 018048 на право
власності на земельну ділянку
загальною площею 0.1000 га, кадастровий
номер :00:004:0347 з цільовим
призначенням для обслуговування
жилого будинку та господарських
споруд, розташовану по АДРЕСА_2 та
державний акт серії ЧН № 018049 на право
власності на земельну ділянку
загальною площею 0.0043 га, кадастровий
номер :00:004:0348 з цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства, розташовану
по АДРЕСА_2 (а.с.4,6).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1,
склавши за життя заповіт, яким все своє
майно заповідала позивачці (а.с.9,10).

Отже, право на спадкування після смерті
ОСОБА_2 позивач має відповідно до
заповіту.

Згідно положень ст.1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. Відповідно до ст. 1297 ЦК
України, спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухомість.

Проте, звернувшись до нотаріуса за
місцем відкриття спадщини із заявою
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_2, позивач отримала відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на успадковані земельні
ділянки, оскільки в державних актах
адреса їх місця розташування вказана -
АДРЕСА_2 а фактично спірні земельні
ділянки знаходяться по АДРЕСА_1

Неузгодженість між зазначенням адреси
земельних ділянок в
правовстановлюючих документах,
технічній документації і фактичним їх
місцем знаходження, яка виникла
внаслідок перенумерації будинків на
АДРЕСА_1 проведеної згідно рішення
виконавчого комітету Бахмацької
міської ради № 259 від 22.09.1987 року (а.с.4 - 8)
перешкоджає позивачеві належним чином
розпоряджатися своїми правами щодо
успадкованого майна.

Як вбачається з повідомлень Бахмацької
міської ради № 03-20/585 від 17.03.2014 року та
03-20/922 від 05.05.2014 року, в 1984-90 роках була
проведена перенумерація будинків по
АДРЕСА_1 (а.с.12), внаслідок чого
будинковолодінню ОСОБА_2 було змінено
адресу з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1, проте це не
було враховано при виготовленні і
видачі ОСОБА_2 державних актів, а внести
зміни до своїх попередніх рішень орган
місцевого самоврядування не має права.

Згідно із ч.3 ст. 152, ст. 155 ЗК України
захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом визнання прав, визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

У разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним. Аналогічний
правовий висновок викладений у
постанові Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 6
лютого 2013 р. у справі № 6-169цс12.

Державні акти на право власності на
земельні ділянки є документами, що
посвідчують право власності й
видаються на підставі відповідних
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень. У спорах, що
пов'язані з правом власності на
земельні ділянки, недійсними можуть
визнаватись як зазначені рішення, на
підставі яких видано відповідні
державні акти, так і самі акти на право
власності на земельні ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного
Кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Згідно п. 2.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року „Про судову практику у справах
про спадкування» вбачається, що
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину, вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутись до суду за правилами
позовного провадження.

Як вбачається з повідомлення
приватного нотаріуса № 02-17/204 від 03.06.2014
року, позивачеві було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, оскільки в
правовстановлюючих документах на
спадкове майно наявні розбіжності в
адресі місця знаходження
успадкованого будинку та земельних
ділянок і рекомендовано за захистом
своїх прав звернутися до суду.

Конвенція про захист прав людини і
основоположних свобод (1950 р.),
ратифікована Законом України від 17
липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1
Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право
кожної фізичної чи юридичної особи
безперешкодно користуватися своїм
майном, не допускає позбавлення особи
свого майна, крім як в інтересах
суспільної необхідності і на умовах,
передбачених законом і загальними
принципами міжнародного права, визнає
право держави на здійснення контролю
за використанням власності у
відповідності з загальними інтересами
або для забезпечення податків, інших
зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права власності та
його захисту закріплена і у
вітчизняному законодавстві України.
Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції
України ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Неприпустимість позбавлення права
власності, крім випадків, встановлених
Конституцією України та законом, є
однією із загальних засад цивільного
законодавства (п. 2 ч. 1 ст. 3 Цивільного
кодексу України). Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК
України). Судовий захист права
власності здійснюється шляхом
розгляду позовів про визнання права
власності на майно, витребування його
із чужого незаконного володіння чи від
добросовісного набувача у
передбачених законом випадках, про
визнання правочину недійсним, про
визнання незаконним правового акта, що
порушує право власності, про усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження майном,
про заборону вчинення дій, які можуть
порушити право власності, або про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню, про визначення
порядку володіння та користування
спільним майном, про поділ спільного
майна або виділ з нього частки, про
виключення майна з опису, про
відшкодування шкоди, заподіяної майну,
або збитків, завданих порушенням права
власності тощо.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що вимоги позивача про визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельні ділянки та їх
державну реєстрацію та про визнання
права власності на земельні ділянки є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України,
ст.ст.16, 392, 1225, 1269, 1297 ЦК України, ст. ст.
60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 152, 155 ЗК
України, суд, -

В И
Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бахмацької
міської ради, третя особа - відділ
держземагенства у Бахмацькому районі
про визнання недійсними державних
актів на право власності на земельні
ділянки та їх державної реєстрації, та
про визнання права власності на
земельні ділянки - задовольнити.

Визнати недійсним державний акт серії
ЧН № 018048 на право власності на земельну
ділянку площею 0.1000 га з цільовим
призначенням для обслуговування
жилого будинку та господарських
споруд, розташовану по АДРЕСА_2,
м.Бахмач Чернігівської області,
виданий 17.12.2004 року Бахмацькою міською
радою на ім»я ОСОБА_2, який
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 60.

Визнати недійсною державну реєстрацію
державного акта серії ЧН № 018048 на право
власності на земельну ділянку площею
0.1000 га з цільовим призначенням для
обслуговування жилого будинку та
господарських споруд, розташовану по
АДРЕСА_2, м.Бахмач Чернігівської
області, виданого 17.12.2004 року
Бахмацькою міською радою на ім»я
ОСОБА_2, який зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 60.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0.1000 га,
кадастровий номер - :00:004:0347, з
цільовим призначенням для
обслуговування жилого будинку та
господарських споруд, розташовану по
АДРЕСА_1, м.Бахмач Чернігівської
області.

Визнати недійсним державний акт серії
ЧН № 018049 на право власності на земельну
ділянку площею 0.0043 га з цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства, розташовану
по АДРЕСА_2, м.Бахмач Чернігівської
області, виданий 17.12.2004 року Бахмацькою
міською радою на ім»я ОСОБА_2, який
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 61.

Визнати недійсною державну реєстрацію
державного акта серії ЧН № 018049 на право
власності на земельну ділянку площею
0.0043 га з цільовим призначенням для
ведення особистого селянського
господарства, розташовану по АДРЕСА_2,
м.Бахмач Чернігівської області,
виданого 17.12.2004 року Бахмацькою міською
радою на ім»я ОСОБА_2, який
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 61.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0.0043 га,
кадастровий номер - :00:004:0348, з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
розташовану по АДРЕСА_1, м.Бахмач
Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
Бахмацький районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення; особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Бахмацького районного суду
Н.В.Лобода