Номер провадження: 22-ц/785/3175/14
Головуючий у першій інстанції Домусчі
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 19 грудня 2013
року, -

встановила:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини в розмірі 1/4 частини від усіх
видів його заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
подання позову до досягнення дитиною
повноліття, стягнути з відповідача
судовий збір в дохід держави і рішення
в частині стягнення аліментів за один
місяць допустити до негайного
виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що з 10.11.2001 року сторони
перебували у шлюбі. За рішенням суду їх
шлюб було розірвано. Під час
перебування у шлюбі у сторін
народилася донька - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає
з позивачем та знаходиться на його
утриманні. Участь відповідача в
утриманні дитини недостатня і
нерегулярна.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4
позов визнав частково, зазначаючи, що
згоден сплачувати аліменти на дитину в
розмірі 1 150 грн. щомісячно, він є
підприємцем, але його заробіток є
нерегулярним. Також просив призначити
аліменти в твердій грошовій сумі, так
як він перебуває в шлюбі з іншою жінкою
та від цього шлюбу у нього є
неповнолітня донька ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Також надав суду
мирову угоду, згідно якої погодився
сплачувати аліменти у розмірі 1 300 грн.
щомісячно, але позивачка відмовилася
від укладання мирової угоди.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 19 грудня 2013 року позов
задоволений частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1
300 грн. щомісячно, починаючи з 07.11.2013
року до досягнення дитиною повноліття,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Вирішено
питання про судові витрати.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про зміну рішення суду в зв'язку з тим,
що воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи з ухваленням нового
рішення про стягнення з відповідача на
користь позивача аліментів в твердій
грошовій сумі у розмірі 3 000 грн.
щомісячно.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, сторони, що
з'явилися, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції посилався на те, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 10.11.2001 року до 22.09.2010 року.
Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 22.09.2010 року зазначений шлюб
було розірвано.

Від шлюбу у сторін народилася дитина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає
разом з позивачкою та перебуває на
утримання позивача.

Відповідач не здійснює достатньої
матеріальної допомоги на утримання
неповнолітньої доньки.

Відповідач є фізичною-особою
підприємцем з 04.06.2013 року, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи випискою з єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. Відповідач перебуває
у шлюбі з іншою жінкою.

У відповідача від зазначеного вище
шлюбу народилася донька ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні відповідач
наполягав, що аліменти повинні
стягуватись в твердій грошовій сумі і
запропонував сплачувати їх у розмірі 1
300 гривень щомісячно.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України,
батьки зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей до повноліття.

Частина 1 статті 182 СК України зазначає,
що при визначенні розміру аліментів
суд враховує: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. Позивач є
працездатною людиною, за станом
здоров'я спроможний платити аліменти
на утримання сина.

З довідки про доходи, яка була надана
відповідачем суду вбачається, що
відповідач працював у ТОВ «Аквафрост»
на посаді програміста та його
заробіток з червня 2012 року по травень
2013 року склав 78 530,49 грн.. На час розгляду
справи відповідач немає постійної
роботи, займається підприємницькою
діяльністю, у зв'язку з чим його
заробіток є нерегулярним, мінливим, що
підтверджується наданими відповідачем
документами.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно ст.184 СК України якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Дружина відповідача ОСОБА_6, з 03.05.2006
року працює у ТОВ «Інтертранс» на
посаді митного брокера, але з 02.07.2012
року по 19.04.2015 року перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення дитиною трирічного віку.
Відповідач є єдиною працездатною та
працюючою людиною в своїй новій сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст.273 СК України, якщо
матеріальний або сімейний стан особи,
яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх
одержує, змінився, суд може за позовом
будь-кого з них змінити встановлений
розмір аліментів або звільнити від їх
сплати.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її батька, матері і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.181 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

При визнанні розміру аліментів
суд, врахував стан здоров'я та
матеріальне положення дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, та прийшов до
висновку про необхідність часткового
задоволення позовних вимог зі
стягненням з відповідача на користь
позивача на утримання неповнолітньої
дитини в розмірі 1 300 гривень.

Колегія погоджується з зазначеним
висновком суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі позивач зазначив,
що суд не врахував дійсного
матеріального становища відповідача,
оскільки відповідач при розгляді
справи в суді першої інстанції обіцяв
надати довідку з податкової інспекції
про свої доходи за 2013 рік, але так і не
надав. Суд першої інстанції не
дочекавшись довідки з ДПІ, ухвалив
рішення врахувавши неналежні докази та
фактично обмежившись лише пропозицією
відповідача. Також позивач заявив
клопотання про витребування доказів з
ДПІ про всі заробітки доходи
відповідача починаючи з 01.01.2013 року в
зв'язку з неподанням зазначених
доказів відповідачем до суду першої
інстанції.

Судом апеляційної інстанції
направлялися запити до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів з приводу надання
інформації про всі доходи (заробіток)
відповідача у період з 01.01.2013 року.

Відповідь на запити отримана не була. В
судове засідання 13.05.2014 року з'явився
відповідач та надав довідку з ДПІ від
19.12.2013 року відповідно до якої обсяг
виручки відповідача за 1-3 квартали 2013
року склав 42281,06 грн.

Колегією не надавався повторний запит
до ДПІ з приводу надання інформації про
всі доходи (заробіток) відповідача у
період з 01.01.2013 року, оскільки надана
відповідачем довідка охоплює період 1-3
кварталів 2013 року. Отримання
інформації про доходи відповідача за 4
квартал 2013 року не може бути прийнятий
як належний доказ для встановлення
доходів позивача, оскільки буде
встановлений доход відповідача за 4
квартал 2014 року в тому числі і дохід
який відповідач отримав після
ухвалення рішення суду першої
інстанції.

Згідно ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи у апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або у
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Надана відповідачем довідка з ДПІ по
сумі отриманого доходу є ідентичною
сумі доходу в податковій декларації
наданій відповідачем в суд першої
інстанції (а.с. 22-23).

На підставі наведеного колегія вважає,
що судом першої інстанції були
встановлені фактичні обставини справи
і правомірно визначений розмір
аліментів які підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги не містять
доказів про отримання відповідачем
інших доходів для збільшення розміру
визначених судом першої інстанції
аліментів.

На підставі наведеного колегія вважає,
що суд першої інстанції при ухваленні
рішення порушень норм матеріального та
процесуального права не допустив, а
наведені в апеляційній скарзі доводи,
висновки суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313-315 ЦПК
України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 19 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення однак може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів.

Головуючий
О.А. Ступаков

Судді
О.Д.
Варикаша

В.А. Станкевич