Справа №592/345/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Костенко В. Г.Номер
провадження 22-ц/788/934/14 Суддя-доповідач -
Семеній Лідія. Іванівна. Категорія - 46
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Семеній Л. І.,

суддів - Білецького О. М., Кононенко О.
Ю.,

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 08 квітня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про припинення права власності на
частку у спільній сумісній власності
та компенсацію вартості частки
автомобіля,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 08 квітня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 право власності по 1/2
частині за кожним на автомобіль HONDA Legend,
2008 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 та залишено у спільній
частковій власності. У задоволенні
позову в іншій частині відмовлено за
необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначене рішення скасувати в частині,
в якій відмовлено в задоволенні
позовних вимог та ухвалити нове
рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

При цьому, вказує, що суд невірно
застосував вимоги ст.71 СК України,
оскільки заявниця просила саме про
присудження їй грошової компенсації
вартості частини автомобіля та згодна
на отримання такої компенсації, а
обов'язок вносити на депозитний
рахунок вартість частки неподільної
речі лежить на стороні, у якої ця річ
залишається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивачки
ОСОБА_5, яка підтримала доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
спірний автомобіль набутий сторонами
під час шлюбу, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, в якому
їхні частки рівні. Однак, ураховуючи, що
він є річчю неподільною, і що жодна із
сторін попередньо не внесла на
депозитний рахунок суду відповідну
грошову суму, визнав ідеальні частки
подружжя в цьому майні без його
реального поділу і залишив його у їх
спільній частковій власності.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Судом першої інстанції правильно
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що сторони з 29.04.1993 року по
22.01.2014 року перебували у
зареєстрованому шлюбі (а.с.4,13).

21.09.2013 року ними придбаний спірний
автомобіль HONDA Legend, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.41-43).

Згідно з висновком судової
автотоварознавчої експертизи №009/054/2014
від 26.03.2014 року ринкова вартість
вказаного автомобіля складає 232984 грн.
(а.с.67-77).

Сторонами визнано та не заперечується,
що спірний автомобіль фактично
знаходиться у користуванні
відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.68 СК України
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Нормами статей 69, 70 СК України
передбачене право колишнього подружжя
на поділ спільного сумісного майна у
рівних його частках.

Відповідно до ч.ч.2,4-5 ст.71 СК України
неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України. Присудження одному з
подружжя грошової компенсації можливе
за умови попереднього внесення другим
із подружжя відповідної грошової суми
на депозитний рахунок суду.

З роз'яснень в п. 25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
№11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» вбачається,
що, вирішуючи питання про поділ майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71
СК щодо обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду. За відсутності такої згоди
присудження грошової компенсації може
мати місце з підстав, передбачених ст.
365 ЦК, за умови звернення подружжя
(одного з них) до суду з таким позовом
(ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив
таких дій, а неподільні речі не можуть
бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

З викладеного вбачається, що сімейним
законодавством передбачене право
сторони спору на отримання компенсації
вартості частки неподільної речі за
наявності згоди на це, при цьому зміст
ст.71 СК України фактично зобов'язує
сторону, у якої неподільна річ
залишається в натурі, внести суму такої
компенсації на депозитний рахунок
суду.

Доказів того, що ОСОБА_4 внесені на
депозит суду гроші для компенсації,
матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд першої інстанції
правильно застосував норму
матеріального права - ст. 71 СК, та
прийшов до обґрунтованого висновку про
відсутність законних підстав для
припинення права власності позивачки
на її частку у праві спільної сумісної
власності на спірний автомобіль, з
виплатою їй компенсації вартості цієї
частки, та про наявність підстав для
визнання за сторонами спору права
спільної часткової власності на це
майно у рівних частках без поділу в
натурі.

Доводи апеляційної скарги цих
висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
з'ясував спірні правовідносини,
всебічно й повно встановив обставини,
що мають значення для справи у
відповідності з ч.1 ст.212 ЦПК України,
дослідив усі наявні у справі докази та
дав їм правову оцінку.

Колегією суддів не виявлено
неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які могли б бути
підставою для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 08 квітня 2014 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -