Справа № 175/5922/13-ц
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2014 pоку Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі Карпенко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області третя особа ОСОБА_2 про
виключення майна з акту опису та
звільнення з-під арешту, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом
зняття арешту з майна та виключення з
акту опису мотивуючи свої вимоги тим,
що 20 листопада 2013 року державним
виконавцем ВДВС Дніпропетровського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області Кущенко
Юлією Валентинівною було описане
майно, згідно виконавчого листа №2-4734
виданого 26.02.2013 року про стягнення з
ОСОБА_1 компенсації у розмірі 51 058 грн.
та заборгованості у розмірі 7 787,36 грн.
на користь ОСОБА_2 про, що було складено
акт опису та арешту майна від 20
листопада 2013 року.

Про порушення свого права позивач
дізнався лише 26 листопада 2013 року,
тобто з моменту опису й арешту майна,
про що є відповідне поштове
повідомлення. Тому, позивач пропустив
строк для подачі позову з поважних
причин пропуску процесуального строку
для подання позову.

Позивач під час проведення опису був
відсутній, так як не був належним чином
повідомлений про час дату опису майна,
так як лист-вимогу отримав 25.11.2013 року,
про що є відповідне поштове
повідомлення, а тому був позбавлений
можливості заперечувати стосовно
опису та арешту майна, як власник майна.
Тому Позивач вважає, що накладений
арешт є незаконним, оскільки державний
виконавець вийшов за межі суми
стягнення за виконавчими документами
та наклав арешт і описав майно на
набагато більшу суму.

Позивач в судове засідання з'явився
просив задовольнити вимоги позовної
заяви в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання з'явилася проти позову
заперечувала та просила відмовити у
задоволенні позову.

Представник третьої особи в судовому
засіданні просила суд позовні вимоги
залишити без задоволення. 22 січня 2014
року начальником відділу ДВС
Дніпропетровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області Лисенко Д.Б. надав суду
заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, в
яких обґрунтував свої заперечення та
вказав, що: 27.02.2013 року до відділу
ДВС ДРУЮ надійшли 3 (три) виконавчі
листи №2-4734 видані 26.02.2013 року
Дніпропетровським районним судом
Дніпропетровської області про
зобов'язання ОСОБА_1 за власні кошти
здійснити наступні переобладнання в
житловому будинку «А» прибудові «А1»,
веранді «а» та мезоніні «мз» в
домоволодінні АДРЕСА_1: закласти
дверний проріз між приміщеннями 1-4 та
1-10; встановити перегородку в
приміщенні 1-7. Стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 51 058 грн. компенсації у
зв'язку із зміною ідеальних часток у
праві власності. Стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 1700,00 грн. судового збору
30,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи та 6057,36 грн. витрат на
проведення судової експертизи. 28.03.2013
року до відділу ДВС Дніпропетровського
РУЮ надійшла заява боржника про те, що
боржник просить відкласти провадження
виконавчих дій, у зв'язку з тим, що він
не своєчасно отримав постанови про
відкриття виконавчого провадження,
внаслідок чого був позбавлений
можливості добровільно виконати
рішення суду у встановлений строк
державним виконавцем, 28.03.2013 року
державним виконавцем доведено
резолютивну частину рішення до відома
боржника під його особистий підпис. У
зв'язку з невиконанням боржником вимог
виконавчого документа №2-4734 виданого
26.02.2013 року Дніпропетровським районним
судом Дніпропетровської області про
зобов'язання ОСОБА_1 за власні кошти
здійснити наступні переобладнання в
житловому будинку «А» прибудові «А1»,
веранді «а» та мезоніні «мз» в
домоволодінні АДРЕСА_1: закласти
дверний проріз між приміщеннями 1-4 та
1-10; встановити перегородку в
приміщенні 1-7. Державним виконавцем
відповідно до ст..90,75 ЗУ «Про виконавче
провадження» 04.06.2013 року направлено до
Дніпропетровського РВ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області подання,
щодо притягнення боржника до
кримінальної відповідальності. На
підставі вищевикладеного можна
зазначити що, з 28.03.2013 року боржник був
повідомлений про відкриття виконавчих
проваджень з виконання рішення суду
№2-4734 видані 26.02.2013 року
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області, але станом
на 20.11.2013 рік (на момент складення акту
опису та арешту майна боржника) жодне
виконавче провадження виконано не
було. 12.11.2013 року державним виконавцем
було направлено боржнику вимогу про
перебування вдома 20.11.2013 року так як,
державним виконавцем буде проводитись
примусове виконання рішення суду,
рекомендованим з повідомленням листом,
та в телефонному режимі державним
виконавцем було повідомлено боржника
про час та місце проведення виконавчих
дій. 20.11.2013 року копію акту опису та
арешту рекомендованим з повідомленням
листом було направлено боржнику, який
від отримав 26.11.2013 року (протягом 6 днів
з моменту відправки). Порушення під час
складання акту опису та арешту майна
боржника від 20.11.2013 року не було.
Боржник ОСОБА_1 мав можливість прийняти
участь в проведенні виконавчих дій, але
при телефонній розмові повідомив, що
йому необхідно письмове повідомлення,
яке протягом 13 днів з моменту відправки
не зміг отримати на пошті, чим
самостійно не використав свої права.
Станом на 20.11.2013 рік (дата проведення
опису майна боржника) жодних заяв від
боржника, щодо звернення стягнення на
майно боржника до відділу ДВС не
надходило, хоча боржник з 28.03.2013 року
був повідомлений про відкриття
виконавчих проваджень з виконання
вимог виконавчих документів № 2-4734
видані 26.02.2013 року Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області, також згідно інформаційної
довідки з Реєстру прав власності на
нерухоме майно від 25.06.2013 року за
боржником ОСОБА_1 - зареєстровано право
власності лише на житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1 частка власності 1/1.
25.11.2013 року боржник ОСОБА_1 надав до
відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ
заяву щодо звернення стягнення на
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2,
але жодних документів які
підтверджують право власності на
зазначену земельну ділянку не надано,
також в Державній реєстраційній службі
зазначене майно не зареєстровано. У
зв'язку з тим, що боржник протягом
тривалого часу, а саме з березня 2013 року
вимоги виконавчих документів №2-4734
видані 26.02.2013 року Дніпропетровським
районним судом Дніпропетровської
області про: зобов'язання ОСОБА_1 за
власні кошти здійснити наступні
переобладнання в житловому будинку «А»
прибудові «А1», веранді «а» та мезоніні
«мз» в домоволодінні АДРЕСА_1: закласти
дверний проріз між приміщеннями 1-4 та
1-10; встановити перегородку в
приміщенні 1-7. Стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 51 058 грн. компенсації у
зв'язку із зміною ідеальних часток у
праві власності. Стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 1700,00 грн. судового збору
30,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи та 6057,36 грн. витрат на
проведення судової експертизи не
виконуються, та відповідно до заяви
стягувача, що надійшла до відділу ДВС
11.11.2013 року, щодо незаконного продажу
боржником спірного домоволодіння та
перетину державного кордону з коштами
отриманими від реалізації будинку, як
підтвердження продажу стягувач надав
до відділу ДВС ДРУЮ роздруковані фото з
сайту, є підстави вважати, що боржник
ухиляється від виконання своїх
зобов'язань покладених на нього
рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області №2-4734.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного.

Судом встановлено, що 20 листопада 2013
року державним виконавцем ВДВС
Дніпропетровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області Кущенко Юлією Валентинівною
було описане майно, згідно виконавчого
листа №2-4734 виданого 26.02.2013 року про
стягнення з ОСОБА_1 компенсації у
розмірі 51 058 грн. та заборгованості у
розмірі 7 787,36 грн. на користь ОСОБА_2 про,
що було складено акт опису та арешту
майна від 20 листопада 2013 року.

Згідно зазначеного акту опису і арешту
майна було описано та накладено арешт
на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, загальною
площею 25,5,7 кв.м., житлова площа 37,1 кв.м.
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: накладати арешт на майно
боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання
та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку;
накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей; здійснювати інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами.

Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про виконавче
провадження», у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другої статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт на майно
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника
може накладатися державним
виконавцем шляхом: винесення постанови
про арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах;
винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження; проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.

Згідно ч. 5 ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не
зупиняє звернення стягнення на кошти
боржника. Боржник має право
запропонувати ті види майна чи
предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Відповідно до п. 1 ст. 32 ЗУ «Про
виконавче провадження», заходами
примусового виконання рішення є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб.

Згідно ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав. Права на нерухоме майно
та їх обтяження, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації.

Відповідно до п.7 ст. 52 ЗУ «Про виконавче
провадження» у разі якщо сума, що
підлягає стягненню за виконавчим
провадженням, не перевищує десяти
розмірів мінімальної заробітної плати,
звернення стягнення на єдине житло
боржника та земельну ділянку, на якій
розташоване це житло, не здійснюється.
Але загальна заборгованість за
рішенням суду №2-4734 видані 26.02.2013 року
Дніпропетровського районного суду на
користь ОСОБА_2 складає 58 845,36 грн. без
урахування виконавчого збору та витрат
на проведення виконавчих дій.

Статтею 6 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що стягнення
на майно боржника звертається в
розмірі і обсязі, необхідних для
виконання за виконавчим документом, з
урахуванням стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

Проте, позивачем в порушення частин 1, 4
ст.60 ЦПК України не надано суду доказів
завданої йому моральної шкоди, що
позбавляє суд можливості зробити
висновок про обґрунтованість цих
позовних вимог.

За таких обставин, позовні вимоги не
можна визнати обґрунтованими, а тому
вони задоволенню не підлягають.

Згідно до ст. 88 ЦПК України витрати по
сплаченому судовому збіру покласти на
позивача.

Керуючись, ст.ст. 1, 16, 19 Закону України
"Про заставу", ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 209,
212, 214, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області третя особа ОСОБА_2 про
виключення майна з акту опису та
звільнення з-під арешту відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя С.А. Борисов