АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-7965559/2014
Головуючий у 1 інстанції - Шевчук А.В.
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Колотілову О.О.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 25 лютого 2014 року

в цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А
:

В грудні 2013 рокуПАТ «КБ
«ПриватБанк»звернулося до суду з з
зазначеним позовом та вказувало, що
11.02.2008 року між банком та ОСОБА_1 був
укладений договір б/н, відповідно до
якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 3
109 грн. 50 коп.грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування коштами в розмірі 36% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Внаслідок невиконання ОСОБА_1
своїх зобов'язань за договором станом
на 31.10.2013 року у нього утворилася
заборгованість в сумі 11 778 грн. 30 коп.,
яку позивач і просив стягнути з
відповідача на свою користь.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 25.02.2014 року в задоволенні
позову ПАТ «КБ «ПриватБанк»
відмовлено, з підстав пропуску строку
позовної давності.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ «КБ
«ПриватБанк» подало апеляційну скаргу
та посилаючись на порушення судом норм
процесуального та неправильне
застосування норм матеріального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги банку.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт вказує, зокрема, що суд
першої інстанції безпідставно
застосував строк позовної давності,
оскільки пунктом 9.12 догову, укладеного
між банком та ОСОБА_1визначено, що він
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання. Разом із тим, якщо протягом
цього строку жодна з сторін не
проінформує іншу про припинення
договору, він автоматично лонгується
на такий же строк.

Таким чином, сторони у письмовій формі
домовились про збільшення строку
позовної давності стосовно виконання
умов договору, встановивши строк діі
договору, що рівний строку дії
картрахунку, тим більше що ОСОБА_1 не
надав банку письмової заяви про
закриття картрахунку, у зв'язку із чим
на підставі умов, передбачених умовами,
строк дії карти ОСОБА_1 було продовжено
на такий же строк.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції ОСОБА_1 заперечував проти
задоволення апеляційної скарги та
просив залишити рішення суду першої
інстанції без змін.

Представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» в
судове засідання апеляційної
інстанції не з'явився. Про місце та час
розгляду справи, відповідно до ст.ст.74.76
ЦПК України, повідомлений належно,
причини неявки в судове засідання не
повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК неявка
сторін, або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
пояснення ОСОБА_1, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому ст. 256 ЦК України визначає, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Відповідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення рішення та її
слив є підставою для відмови у позові.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 11.02.2008 року між ПАТ
«КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено
договір, відповідно якого позивач
надав відповідачу кредит в розмірі 3 109
грн. 50 коп. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
коштами в розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_1 свої зобов'язання щодо
повернення кредиту та сплати інших
платежів не виконував належним чином, у
зв'язку з чим виникла заборгованість,
яка станом на 31.10.2013 року становить 11 778
грн. 30 коп. та складається з
заборгованості по кредиту в розмірі 2 610
грн. 82 коп.; 8 368 грн. 51 коп. -
заборгованості по процентам за
користування кредитом; 250 грн. - штраф
(фіксована частина); 548 грн. 97 коп. - штраф
(процентна складова), (а.с. 4-5).

Згідно наявного в матеріалах справи
розрахунку заборгованості, останній
платіж на виконання умов договору
ОСОБА_1здійснив 07.10.2008 року (сплатив
відсотки в розмірі 275. 51 грн.). Після
цього жодних платежів він виконання
умов договору позичальником не
здійснено (а.с. 4).

Зазначена обставина свідчить про те, що
про порушення свого права позивачу
стало відомо з 07.10.2008 року. Таким чином,
враховуючи вищенаведене, у позивача
виникло право вимагати повернення
кредиту згідно умов договору 7.11.2008
року.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, позивач звернувся до суду із
відповідним позовом про захист свого
порушеного права лише 16.12.2013 року.

Згідно Умов та правил надання
банківських послуг, наданих позивачем,
мінімальний обов'язковий платіж це
розмір боргових зобов'язань
позичальника, які щомісячно підлягають
сплаті позичальником на протязі строку
дії картки.

Відповідно до п. 3.1.1 Правил
користування платіжною карткою (далі -
Правила) строк дії картки вказується на
лицевій стороні картки (місяць і рік).
Картка дійсна до останнього
календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що
після закінчення строку дії відповідна
картка продовжується Банком на новий
строк (шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії), якщо раніше (до
початку місяця закінчення строк дії
картки) не надійшла письмова заява
держателя картки щодо закриття
карткового рахунку, а також а умови
наявності грошових коштів на
картковому рахунку для оплати послуг з
виконання операцій по картковому
рахунку, та при дотриманні інших умов
продовження, передбачених договором.

Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що
строк погашення кредиту у повному
обсязі здійснюється не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
платіжній картці у полі «місяць».

Відповідно до п. 9.4 Умов обслуговування
вбачається, що у разі наявності
перевитрати платіжного ліміту по
картці та непогашення його клієнтом на
протязі шести місяців, картка
закривається.

Відповідно до змісту позову відповідач
отримав кредит 3 109 грн. 50 коп.з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

В матеріалах справи відсутні дані, які
б свідчили про те, що ОСОБА_1
продовжувався строк дії картки чи
видавалася нова картка.

Відмовляючи ПАТ «КБ «ПриватБанк» в
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що Банк
звернувся до суду із позовом про захист
свого порушеного права поза межами
строку позовної давності.

Таких висновків суд дійшов після
повної та всебічної перевірки обставин
справи, належної оцінки доказів із
застосуванням правильної норми закону,
з огляду на що рішення суду є законним
та обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Є необґрунтованим посилання апелянта
на те, що договір був автоматично
пролонгований, оскільки в
обґрунтування пролонгації договору
банк не надав суду доказів видачі
ОСОБА_1 нової банківської картки, не
надав бухгалтерської документації, що
підтверджує факт перерахунку коштів на
рахунок позичальника після спливу
строку кредитного договору від 11.02.2008
року, а наявний в матеріалах справи
розрахунок, також не містить доказів
перерахування коштів позичальнику, які
б він мав можливість використати.

Доводи апеляційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права, невідповідність
зроблених в рішенні висновків
фактичним обставинам справи є
безпідставними на правильність
висновків суду не впливають та їх не
спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 25 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді