Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р.
Справа153/742/14

Ямпільський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді ГОЛОВІНА
В.А.

при секретарі ГРОМ Л.М.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним,
про стягнення грошової суми за
договором про надання побутової
послуги,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_2 про
визнання правочину дійсним, про
стягнення грошової суми за договором
про надання побутової послуги. Вказав,
що на початку жовтня 2013 року між ним та
відповідачем ОСОБА_2 відбувся в усній
формі договір побутової послуги, а
саме: відповідач звернулася до нього з
проханням стосовно проведення
ремонтних робіт у гаражі, який належить
їй та знаходиться біля її будинку.
Позивач зазначив, що ним проведені
роботи по ремонту даху гаража, а саме:
старий дах було ним розібрано та
зроблено новий, на що витрачено 18
листів шиферу. Також були встановлені
двері до гаражного приміщення. За
виконану роботу відповідач
зобов'язувалася сплатити йому 770
гривень. Однак, не зважаючи на те, що
було проведено якісно обумовлену
роботу, відповідач ОСОБА_2 до цього часу
з ним не розрахувалася. На неодноразові
прохання розрахуватися, відповідач
категорично відмовляється провести
оплату за виконану роботу. У зв'язку з
даними обставинами, позивач вимушений
звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
не визнала. Пояснила суду, що ніякого
договору з позивачем ОСОБА_1 вона не
укладала. На початку жовтня 2013 року
дійсно відбувся ремонт, належного її
синові ОСОБА_3, гаража. Але до позивача з
проханням проведення ремонтних робіт у
гаражі ні вона, ні її син не зверталися.
Під час ремонту гаража її син ОСОБА_3
звернувся до сина позивача - ОСОБА_4, так
як він працює на будівництві і може
пояснити, що і як правильно робити.
Після чого вони займалися ремонтом
даного гаража, до якого вона не має
ніякого відношення. Просила в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
показання свідків, вивчивши надані
документи, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають до задоволення.

Із показань свідка ОСОБА_5
встановлено, що дійсно він працював у
жовтні 2013 року в с.Русава, Ямпільського
району, Вінницької області, як
підсобний працівник, під час ремонту
автогаража ОСОБА_3. За роботу з ним
розраховувався ОСОБА_3, давши йому 500
гривень. Особисто він не чув і не знає
хто домовлявся із господарем про
ремонт автогаража. Він був запрошений
на роботу ОСОБА_4 ОСОБА_1 перекривав дах
гаража шифером, встановлював двері в
гаражі. Також проводились інші
будівельні роботи під час ремонту
гаража. Він, як підсобний працівник,
допомагав в цьому. ОСОБА_1 з ним не
домовлявся про виконання певних робіт
по ремонту автогаража.

Із показань свідка ОСОБА_4 встановлено,
що позивач ОСОБА_1 являється його
батьком. В жовтні 2013 року він особисто
домовлявся з ОСОБА_2 про ремонт
автогаража в с.Русава, Ямпільського
району, Вінницької області, а саме: про
будівельні роботи, ремонт даху та
встановлення дверей в гараж. Син ОСОБА_2
- ОСОБА_3, стояв біля матері. Список
робіт, які необхідно було зробити, а
саме: кладка із каменя, установка
дверей та перекриття шифером даху та їх
вартість було погоджено із ОСОБА_2 ним
особисто і записано це на окремому
листі. Він особисто робив кам'яну
кладку, а його батько ОСОБА_1 виконував
роботи по перекриттю даху та
встановленню дверей в автогаражі.
ОСОБА_2 суму грошей за виконану роботу,
про яку було раніше домовлено,
оплатила, однак не доплатила 750 гривень
за роботу, яку виконував його батько.
Син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 з ним не домовлявся
про ремонт, а все домовлялася ОСОБА_2
Підсобного працівника ОСОБА_5 він
запросив, однак розраховувалася за
роботу з ним ОСОБА_2

Із наданих документів (листа
ОСОБА_1 від 21.11.2013 року а.с.4,5)
встановлено, що позивач ОСОБА_1
звертався до відповідача ОСОБА_2 з
пропозицією про проведення розрахунку
протягом 10 днів за виконану роботу в
сумі 770 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що
дійсно, в жовтні 2013 року в с.Русава,
Ямпільського району, Вінницької
області, відбувся ремонт автогаража в
господарстві ОСОБА_2 Домовленість про
ремонтні роботи відбулася між
відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - сином
позивача ОСОБА_1 Домовленості між
відповідачем ОСОБА_2 та позивачем
ОСОБА_1 не було. Ремонтні роботи по
кам'яній кладці виконував ОСОБА_4
Роботи по облаштуванню даху автогаража
та установці гаражних дверей виконував
ОСОБА_1 Також в судовому засіданні
встановлено, що відповідачем ОСОБА_2
особисто здійснено розрахунок за
виконану роботу по ремонту автогаража
з ОСОБА_4 та підсобним працівником
ОСОБА_5

Вирішуючи позовні вимоги в частині
визнання договору про надання
побутових послуг, що відбувся між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 03 жовтня 2013 року в
с.Русава, Ямпільського району,
Вінницької області дійсним - суд не
знаходить підстав для їх задоволення,
так як відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. В
судовому засіданні питання укладення
договору про надання побутових послуг
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 03 жовтня 2013 року в
с.Русава, Ямпільського району,
Вінницької області, не знайшло свого
підтвердження наданими доказами, а
навпаки, спростовано поясненнями та
запереченням відповідача ОСОБА_2 та
показаннями свідка ОСОБА_4, який
являється рідним сином позивача ОСОБА_1

Вирішуючи позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 невиплачену за
договором побутової послуги грошову
суму в розмірі 770 гривень суд вважає, що
дана сума грошей не може бути стягнута,
так як в судовому засіданні
встановлено, що договір про надання
побутової послуги між позивачем ОСОБА_1
та відповідачем ОСОБА_2 - не відбувся

Поскільки в задоволенні позову
позивача відмовлено, тому відповідно
до ст.88 ЦПК України підстав для
відшкодування судових витрат немає.

Виходячи із наведеного, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог і не
має підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215
ЦПК України і на підставі ст.ст.
1,11,12,15,16,202,203,205,206,212,901,902,903 ЦК України,
суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним,
про стягнення грошової суми за
договором про надання побутової
послуги - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Ямпільський районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
В.А.ГОЛОВІН