РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова

у складі: головуючого - судді
Труханович В.В.,

за участю секретаря
- Малойван Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Територіальної громади в
особі Харківської міської ради про
визнання права власності у порядку
спадкування за законом на 1/2 частину
житлового будинку з надвірними
будівлями, суд

ВСТАНОВИВ:

18.12.2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, у якому просив ухвалити
рішення про визнання за ним право
власності у порядку спадкування за
законом на 1/2 частину житлового будинку
АДРЕСА_2, після смерті матері, ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4

Позовні вимоги позивач обґрунтовував
тим, що постійно мешкає та з 25.06.1956 року
зареєстрований за вищезазначеною
адресою. АДРЕСА_2 за правом власності
зареєстрований таким чином: 1/2 частина -
на його ім'я відповідно до договору
дарування, посвідченого ХДНК № 1 від
12.10.1956 року за реєстровим № 4-13250, і 1/2
частина - на ім'я його матері, ОСОБА_2 на
підставі договору про право
забудування вчастку землі від 20.10.1936
року, посвідченого в нотаріальному
Відділі Харківського обласного суду
23.10.1936 року за реєстровим № 2240. На
земельній ділянці знаходиться
житловий будинок літ. «А-1», 1936 року
побудови, сарай літ. «Б», 1956 року
побудови, літня кухня літ. «В», 1974 року
побудови, а також вбиральня літ «Г»,
огорожа № 1,2,4 і колодязь № 3. Будинок
літ. «А-1», загальною площею 40,9 кв. м.,
складається з двох житлових кімнат 1-3 і
1-4, площею 12,8 і 9,1 кв. м., коридору, кухні і
тамбуру. Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_4,
заповіту не залишила. З її смертю
відкрилася спадщина - 1/2 частина
зазначеного житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель. Єдиним спадкоємцем померлої
першої черги за законом явився позивач,
тобто син померлої ОСОБА_2 Спадщину
після смерті матері він прийняв, на час
відкриття спадщини постійно мешкав та
був зареєстрований за однією адресою
зі спадкодавцем, у встановлений
законом строк від прийняття спадщини
не відмовлявся. Наприкінці 2012 року
позивач звернувся до нотаріальної
контори для оформлення спадкових
справ, але з цього приводу йому було
рекомендовано звернутися до суду,
оскільки внаслідок тривалого
користування правовстановлюючого
документу на будинок і його
неналежного з 1936 року зберігання деякі
дані в договорі виражені нечітко.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 25.02.2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до Територіальної
громади Харківської міської ради були
задовольнені у повному обсязі, суд
визнав за ним право власності у порядку
спадкування за законом на 1/2 частину
житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_2 після смерті матері,
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішення набрало законної чинності.

20.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою, в якій просив переглянути
заочне рішення від 25.02.2013 року по
цивільній справі № 2012/10676/2012 2/2012/3078/2012
за його позовом до Територіальної
громади Харківської міської ради про
визнання права власності у порядку
спадкування за законом на 1/2 частину
житлового будинку з надвірними
будівлями у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Свою заяву заявник обґрунтовував тим,
що після набрання судовим рішенням
законної чинності на стадії його
державної реєстрації у Реєстраційній
службі Харківського міського
управління юстиції виявилося, що
будинок вже зареєстрований, і рішенням
державного реєстратора № 2540349 від
24.05.2013 заявникові було відмовлено у
державній реєстрації права власності.
Про ці істотні обставини на момент
розгляду справи ОСОБА_1 не було і не
могло бути відомо.

Так, ще на стадії досудової підготовки
справи фахівець технічної бригади
Жовтневого району м. Харкова КП «ХМБТІ»
здійснював вихід на місце, і 24.01.2013 року
виготував технічний паспорт на будинок
АДРЕСА_2 У матеріалах справи є довідка
КП «ХМБТІ» за № з-з 2337097 від 06.12.2012 року
про правову реєстрацію будинку, у якій
зазначено, що 1/2 частина будинку
АДРЕСА_2 за правом власності
зареєстрована на ім'я ОСОБА_1 на
підставі договору дарування від 12.10.1956
року, посвідченого ХДНК № 1 за
реєстровим № 4-13250. Друга половина
будинку лишилася зареєстрованою на
ім'я його матері, ОСОБА_2, на підставі
договору забудови землі від 20.10.1936 року,
посвідченого у нотаріальному Відділі
Харківського обласного суду 23.10.1936 року
за реєстровим № 2240.

Але 29.04.2013 року заявник отримав довідку
КП «ХМБТІ» за № 1100650, в якій
зазначалося, що на 31.12.2012 року право
власності на його будинок взагалі не
зареєстровано, і з цієї причини 24.05.2013
року він отримав рішення про відмову у
державній реєстрації права власності.

Після цього ОСОБА_1 звернувся до КП
«ХМБТІ» за роз'ясненнями і отримав
відповідь за № 1100650/1 від 09.07.2013 року, що
згідно архівних матеріалів станом на
31.12.2012 року житлові будинки в АДРЕСА_3 за
інвентаризовані, а будинок АДРЕСА_2 не
за інвентаризований та не
зареєстрований. 15.08.2013 року заявник
отримав вже іншу відповідь за № 2201487, де
зазначено, що попередня інформація є
невірною, що будинок літ. «А-1» з
надвірними будівлями по АДРЕСА_2, який
зареєстрований під реєстровим № БТІ
1036, належить таким же чином, як
повідомлялося 06.12.2012 року у довідці №
з-з 2337097. У той же час по АДРЕСА_2 за
інвентаризовані житлові будинки літ.
«А-1» та літ. «Б-1» з надвірними
будівлями, які зареєстровані за іншими
фізичними особами під реєстровим № БТІ
24785, і яким привласнений реєстраційний
№ права власності на нерухоме майно
7868879. Заявник звернувся до Управління
містобудування та архітектури
Харківської міської ради. На запит
Управління КП «ХМБТІ» 23.09.2013 року
повідомило, що 21.01.2013 року ОСОБА_1 дійсно
замовляв технічний паспорт на будинок
по АДРЕСА_2 В матеріалах
інвентаризаційної справи знаходиться
ксерокопія повідомлення на ім'я ОСОБА_2
про привласнення будинку АДРЕСА_2
згідно рішення Червонобаварського РВК
від 20.04.1957 року № 6. Крім того, в
матеріалах справи є договір дарування,
посвідчений ХДНК № 1 12.10.1956 року, на
підставі якого ОСОБА_1 належить 1/2
частини будинку АДРЕСА_2 але цей
договір до єдиного реєстру власників
нерухомого майна не внесений. Також
зазначено, що будинок АДРЕСА_2 в цілому
зареєстрований за ОСОБА_3 і внесений до
єдиного реєстру власників нерухомого
майна, а будинок АДРЕСА_3
зареєстрований за ОСОБА_4 - 17/200 частин,
ОСОБА_5 - 17/200 частин, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 - 30/100 частин, ОСОБА_9 - 53/100
частини. Далі йдеться, що у зв'язку з
тим, що обидва житлових будинкі мають
однакову адресу - АДРЕСА_2, КП «ХМБТІ»
вважає за доцільне привласнити
житловому будинку з надвірними
будівлями, власником якого є ОСОБА_1,
нову поштову адресу.

За такими обставинами 09.12.2013 року
заявник змушений був звернутися до
Харківської міської ради із заявою про
зміну адреси будинку. З пояснювальної
записки відділу адресації об'єктів
нерухомого майна до проекту рішення
ХМР «Про зміну адреси житлового
будинку з надвірними будівлями та
спорудами по АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 у
Жовтневому районі» вбачається, що
об'єкту привласнюється адреса: АДРЕСА_2.
Після цього рішенням міської ради від
12.02.2014 року за № 94 на підставі рішення 8
сесії ХМР 6 скликання від 06.07.2011 року №
325/11 адреса будинку ОСОБА_1 літ. «А-1» по
АДРЕСА_2 змінилася на АДРЕСА_2 Це
рішення заявник отримав наприкінці
лютого 2014 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Харкова від 17.04.2014 року заява ОСОБА_1 до
Територіальної громади Харківської
міської ради про перегляд у звґязку з
нововиявленими обставинами заочного
рішення Жовитневого районного суду м.
Харкова від 25.02.2013 року була задоволена.
Заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 25.02.2013 року про
визнання права власності у порядку
спадкування за законом на 1/2 частину
житлового будинку з надвірними
будівлями скасовано у зв'язку з
нововиявленими обставинами, справа
була призначена до нового судового
розгляду.

20.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, у якому просив ухвалити
рішення про визнання за ним право
власності у порядку спадкування за
законом на 1/2 частину житлового будинку
АДРЕСА_2, після смерті матері, ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4

Позовні вимоги позивач обґрунтовував
тим, що постійно мешкає та з 25.06.1956 року
зареєстрований у будинку АДРЕСА_2
АДРЕСА_2 за правом власності
зареєстрований таким чином: 1/2 частина -
на його ім'я на підставі договору
дарування, посвідченого ХДНК № 1 від
12.10.1956 року за реєстровим № 4-13250, і 1/2
частина - на ім'я його матері, ОСОБА_2, на
підставі договору про право
забудування частки землі від 20.10.1936
року, посвідченого в нотаріальному
Відділі Харківського обласного суду
23.10.1936 року за реєстровим № 2240. Мати
померла ІНФОРМАЦІЯ_4, заповіту не
залишила. З її смертю відкрилася
спадщина - 1/2 частина зазначеного
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель. Єдиним
спадкоємцем померлої першої черги за
законом явився позивач, тобто син
померлої ОСОБА_2 Спадщину після смерті
матері позивач прийняв, на час її
відкриття постійно мешкав та був
зареєстрований за однією адресою зі
спадкодавцем, у встановлений законом
строк від прийняття спадщини не
відмовлявся. Наприкінці 2012 року
позивач звернувся до нотаріальної
контори для оформлення спадкових
справ, але з цього приводу йому було
рекомендовано звернутися до суду,
оскільки внаслідок тривалого
користування правовстановлюючого
документу на будинок і його
неналежного з 1936 року зберігання деякі
дані в договорі виражені нечітко.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 25.02.2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до Територіальної
громади Харківської міської ради були
задоволені. Суд визнав за ним право
власності у порядку спадкування за
законом на 1/2 частину житлового будинку
з надвірними будівлями, розташованого
в АДРЕСА_2. Після набрання судовим
рішенням законної чинності на стадії
його державної реєстрації у
Реєстраційній службі Харківського
міського управління юстиції виявилося,
що будинок вже зареєстрований, і
рішенням державного реєстратора № 2540349
від 24.05.2013 мені було відмовлено у
державній реєстрації права власності.
Про ці істотні обставини на момент
розгляду справи позивачу не було і не
могло бути відомо.

Виявилося, що станом на 31.12.2012 по
АДРЕСА_2 заінвентаризовані житлові
будинки літ. «А-1» та літ. «Б-1» з
надвірними будівлями, які
зареєстровані за іншими фізичними
особами під реєстровим № БТІ 24785, і яким
привласнений реєстраційний № права
власності на нерухоме майно 7868879.
Будинок АДРЕСА_2 в цілому
зареєстрований за ОСОБА_3 і внесений до
єдиного реєстру власників нерухомого
майна, а будинок АДРЕСА_2
зареєстрований за ОСОБА_4 - 17/200 частин,
ОСОБА_5 - 17/200 частин, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 - 30/100 частин, ОСОБА_9 - 53/100
частини. Далі повідомили, що у зв'язку з
тим, що обидва житлових будинки мають
однакову адресу - АДРЕСА_2, КП «ХМБТІ»
вважає за доцільне привласнити
житловому будинку з надвірними
будівлями, власником якого є позивач,
нову поштову адресу. За такими
обставинами 09.12.2013 року позивач
змушений був звернутися до Харківської
міської ради із заявою про зміну адреси
будинку. Рішенням міської ради від
12.02.2014 року за № 94 на підставі рішення 8
сесії ХМР 6 скликання від 06.07.2011 року №
325/11 адреса його будинку літ. «А-1» по
АДРЕСА_2 була змінена на АДРЕСА_2 20.03.2014
року позивач звернувся до суду із
заявою про скасування заочного рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 25.02.2013 року за нововиявленими
обставинами, і Ухвалою Жовтневого
районного суду м. Харкова від 17.04.2014
року його заява була задоволена, судове
рішення скасовано.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання
не з'явився, звернувся до суду із заявою
про розгляд справи за його відсутністю,
позов та викладені в ньому обставини
повністю підтримує.

Представник позивача, діюча на
підставі ордеру юридичної
консультації Жовтневого району м.
Харкові від 25.03.2014 року та Витягу з
договору № 48 про надання правової
допомоги від 25.03.2014 року, позовні вимоги
ОСОБА_1 підтримала повністю і
підтвердила викладені в ньому
обставини. Проти винесення заочного
рішення не заперечувала.

Представник відповідача -
Територіальної громади в особі
Харківської міської ради, до судового
засідання не з'явився, про день та час
слухання справи повідомлявся належним
чином, відомостей про причини неявки
представника відповідача до суду не
надходили. Суд за клопотанням
представника позивача вважає за
можливе провести судовий розгляд і
ухвалити рішення за відсутністю
представника відповідача при заочному
розгляді справи на підставі наявних
доказів, що відповідає положенням ст. 224
Цивільно-процесуального кодексу
України.

Згідно вимогам ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки у судове засідання відповідача,
який належним чином сповіщений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Суд, дослідивши і перевіривши
матеріали справи, вивчивши додатково
надані документи, приходить до
висновку про законність і
обґрунтованість позову і можливість
його задоволення у повному обсязі,
виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що 1/2
частина житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_2 зареєстрована на
його ім'я відповідно до договору
дарування, посвідченого ХДНК № 1 від
12.10.1956 року за реєстровим № 4-13250. Друга
половина вищезазначеного будинку
зареєстрована на ім'я його матері,
ОСОБА_2, на підставі договору про право
забудування вчастку землі від 20.10.1936
року, посвідченого в нотаріальному
Відділі Харківського обласного суду
23.10.1936 року за реєстровим № 2240. Правова
реєстрація будинку підтверджується
довідкою КП «ХМБТІ» № з-з 2337097 від 06.12.2012
року (а.с.7), а також правовстановлюючим
документом на будинок - договором про
право забудування від 20.10.1936 року,
посвідченим в нотаріальному Відділі
Харківського обласного суду 23.10.1936 року
за реєстровим № 2240 (а.с. 8-10).

З технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
АДРЕСА_2 від 24.01.2013 року вбачається, що
на земельній ділянці знаходиться
житловий будинок літ. «А-1», 1936 року
побудови, сарай літ. «Б», 1956 року
побудови, літня кухня літ. «В», 1974 року
побудови, а також вбиральня літ «Г»,
огорожа № 1,2,4 і колодязь № 3. Будинок
літ. «А-1», загальною площею 40,9 кв. м.,
складається з двох житлових кімнат 1-3 і
1-4, площею 12,8 і 9,1 кв. м., коридору, кухні і
тамбуру.

Зі свідоцтва НОМЕР_1 про народження
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Харкові
вбачається, що батьками народженого
зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_2 (а.с. 5).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджено відповідним свідоцтвом,
отриманим у Харківському міському
відділі РАЦС на підставі актового
запису № 1170 від 05.02.1985 року (а.с. 4).

Заповіту ОСОБА_2 не залишила, що
підтверджується Інформаційною
довідкою зі Спадкового реєстру
(заповіти/спадкові договори) № 33017056
від 08.01.2013 року (а.с. 17).

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 524 ЦК
УРСР (в редакції 1963 року) спадкування
здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкування за законом має місце, якщо
і оскільки воно не змінено заповітом.

Таким чином, зі смертю ОСОБА_2
відкрилася спадщина у вигляді 1/2
частини житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_2

При спадкуванні за законом
спадкоємцями першої черги являються у
рівних частках діти (у тому числі
усиновлені), подружжя і батьки
(усиновителі) померлого, що передбачено
ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Суд встановив, що єдиним спадкоємцем
першої черги за законом відповідно до
вимог ст.. 529 ЦК України (в редакції 1963
року) на майно спадкодавця ОСОБА_2
явився її син, ОСОБА_1 Чоловік
спадкодавця, ОСОБА_10, загинув підчас
Великої вітчизняної війни ІНФОРМАЦІЯ_5,
про що свідчить довідка відділу
соціального забезпечення від 17.05.1976
року (а.с. 11,12).

Дочка спадкодавця ОСОБА_2, ОСОБА_11, від
прийняття спадщини після смерті матері
відмовилася, надавши до державної
нотаріальної контори відповідну заяву
27.04.1985 року, після чого в ХДНК № 5 була
заведена спадкова справа № 187/1985.

Суду також було надано свідоцтво про
смерть ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_11, видане
відділом державної РАЦС по м. Харкові
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції (а.с. ).

Статтею 526 ЦК УРСР (в редакції 1963 року)
передбачено, що місцем відкриття
спадщини визнається останнє місце
проживання спадкодавця.

Судом з даних паспорту громадянина
України на ім'я позивача з відміткою
про паспортну реєстрації та з
будинкової книги встановлено, що
позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті
матері прийняв відповідно до вимог ст.
ст. 548 та 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року):
на момент відкриття спадщини постійно
мешкав та був зареєстрований разом зі
спадкодавцем за однією адресою у
будинку АДРЕСА_2, фактично вступив в
управління та володіння спадковим
майном. Також фактичне прийняття
позивачем спадщини підтверджується
довідкою з місця проживання, в якій
зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_4, з 14.08.1950 року по
день смерті постійно мешкала по
АДРЕСА_2 і разом з нею мешкав з 25.06.1956
року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 22).

На запит суду надійшла відповідь ХДНК
№ 5 від 08.01.2013 року № 45/01-16 (а.с. 16), в якій
зазначено, що 27.04.1985 року на підставі
заяви ОСОБА_11 (АДРЕСА_1) про відмову від
прийняття спадщини, зареєстрованої в
книзі обліку та реєстрації спадкових
справ за № 290, П'ятою ХДНК після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2, яка на
дату смерті була зареєстрована за
адресою АДРЕСА_2, було заведено
спадкову справу № 187/1985. Станом на
теперішній час заяв від інших
спадкоємців померлої ОСОБА_2 до ХДНК № 5
не надходило, свідоцтв про право на
спадщину не видавалося.

Суд приходить до висновку, що позивач
ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем
першої черги за законом після смерті
своєї матері, ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4, і успадкував 1/2 частину
спірного житлового будинку.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 25.02.2013 року за ОСОБА_1
було визнано право власності у порядку
спадкування за законом на 1/2 частину
житлового будинку АДРЕСА_2 після смерті
матері, ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4
(а.с. 50-52).

Після набрання законної чинності
заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 25.02.2013 року на стадії
його державної реєстрації у
Реєстраційній службі Харківського
міського управління юстиції виявилося,
що документи, надані для проведення
державної реєстрації прав, не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують («відповідно до відомостей
з реєстру прав власності на нерухоме
майно право власності на
домоволодіння, що знаходиться за
вказаною у заяві адресою, вже
зареєстровано»). Це підтверджується
рішенням державного реєстратора № 2540349
від 24.05.2013 року «про відмову у державній
реєстрації права власності на 1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованого в АДРЕСА_2»
(а.с. 79).

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 від 26.03.2013
року про реєстрацію судового рішення,
державний реєстратор прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції спочатку через відсутність
необхідного пакету документів
(технічного паспорту та довідки КП
«ХМБТІ») рішенням № 1536426 від 10.04.2013 року
зупинила розгляд заяви (а.с. 57). На
виконання цього рішення ОСОБА_1
звернувся до КП «ХМБТІ» і 29.04.2013 року
отримав довідку за № 1100650, в якій
зазначено, що за матеріалами
інвентаризаційної справи на 31.12.2012 року
право власності на житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_2,
користувачем якого він є, не
зареєстровано (а.с. 58). З цієї причини
Державний реєстратор 24.05.2013 року
ухвалив рішення про відмову у
державній реєстрації права власності.

09.07.2013 року КП «ХМБТІ» за № 1100650/1
повідомила ОСОБА_1, що згідно архівних
матеріалів житлові будинки в АДРЕСА_3
заінвентаризовані, а будинок АДРЕСА_2
не заінвентаризований та не
зареєстрований (а.с. 59). 15.08.2013 року
заявник отримав вже іншу відповідь КП
«ХМБТІ» за № 2201487, що відповідь № 1100650 є
невірної, що житловий будинок літ. «А-1»
з надвірними будівлями по АДРЕСА_2, який
зареєстрований під реєстровим № БТІ
1036, належить таким же чином, як
повідомлялося 06.12.2012 року у довідці про
правову реєстрацію КП «ХМБТІ» за № з-з
2337097 від 06.12.2012 року. Додатково
зазначалося, що по АДРЕСА_2
заінвентаризовані житлові будинки літ.
«А-1» та літ. «Б-1» з надвірними
будівлями, які зареєстровані за іншими
фізичними особами під реєстровим № БТІ
24785, і яким привласнений реєстраційний
№ права власності на нерухоме майно
7868879 (а.с. 60).

ОСОБА_1 звернувся до Управління
містобудування та архітектури
Харківської міської ради, після чого
23.09.2013 року була отримана відповідь КП
«ХМБТІ», що 21.01.2013 року дійсно було
оформлено його замовлення на
виготовлення технічного паспорту на
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_2, що матеріали
інвентаризації залучені до
інвентаризаційної справи № 21536, що в
матеріалах справи є ксерокопія
повідомлення на ім'я ОСОБА_2 про
привласнення будинку замість АДРЕСА_2
на підставі рішення
Червонобаварського РВК від 20.04.1957 року
№ 6, що є договір дарування, посвідчений
ХДНК № 1 12.10.1956 року, який не внесений до
єдиного реєстру власників нерухомого
майна. Також зазначалося, що житловий
будинок з надвірними будівлями по
АДРЕСА_2 в цілому зареєстрований за
ОСОБА_3 і внесений до єдиного реєстру
власників нерухомого майна.
Домоволодіння по АДРЕСА_2 (справа № 28086)
зареєстровано за ОСОБА_4 - 17/200 частин,
ОСОБА_5 - 17/200 частин, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 - 30/100 частин, ОСОБА_9 - 53/100 частини
та внесено до єдиного реєстру
власників нерухомого майна. У зв'язку з
тим, що два житлових будинкі з
надвірними будівлями мають однакову
адресу, а саме АДРЕСА_2, КП «ХМБТІ»
вважало за доцільне привласнити
житловому будинку з надвірними
будівлями, власником якого являється
ОСОБА_1, нову поштову адресу. Додатково
повідомлялося, що по АДРЕСА_2 «б»
інвентаризація і реєстрація відсутні
(а.с. 61).

09.12.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Харківської міської ради з письмовою
заявою про зміну адреси свого будинку
за АДРЕСА_2 (а.с. 62). У пояснювальній
записці начальника відділу адресації
об'єктів нерухомого майна до проекту
рішення ХМР «Про зміну адреси
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 гр.
ОСОБА_1 у Жовтневому районі» зазначено,
що об'єкту привласнюється адреса:
АДРЕСА_2 (а.с. 66).

Рішенням Харківської міської ради від
12.02.2014 року за № 94 на підставі рішення 8
сесії ХМР 6 скликання від 06.07.2011 року №
325/11 була змінена адреса житлового
будинку літ. «А-1» з надвірними
будівлями та спорудами по АДРЕСА_2, яка
за правом власності належить ОСОБА_1, на
АДРЕСА_2 (а.с. 67).

Приймаючи до уваги сукупність доказів
позову ОСОБА_1, оцінивши їх, надавши їм
відповідну оцінку, дослідивши усі
матеріали справи у їх сукупності, суд
приходе до висновку про законність та
обґрунтованість позовних вимог і
можливість їх задоволення у повному
обсязі.

Приймаючи до уваги, що правовідносини
по справі виникли до 01.01.2004 року, суд
застосовує чинне на той час
законодавство, тобто відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР у редакції 1963 року.

На підставі викладеного й керуючись ст.
ст. 11, 60, 114, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.
ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963
року), п. 1 ППВСУ № 7 від 30.05. 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Харківської міської ради про визнання
права власності у порядку спадкування
за законом на 1/2 частину житлового
будинку з надвірними будівлями -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у
порядку спадкування за законом на 1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_2, після смерті матері,
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, який його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів від дня отримання копії
рішення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку в апеляційний суд
Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги у десятиденний строк від дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми у судовому засіданні, -
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів від дня отримання
копії рішення суду.

Суддя
В.В. Труханович