Справа № 2-2090/2009 Головуючий у І
інстанції Пархоменко О.В.Провадження №
22-ц/780/2729/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

12 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Мережко М.В.,Данілова О.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві матеріали
цивільної справи з апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ріелторі плюс" на
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 09 жовтня 2009 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ріелторі плюс" про
визнання права власності на об'єкт
нерухомого майна,

В СТ А Н О В И Л А:

Позивачка у серпні 2009 року звернулася
до суду із даним позовом, мотивуючи
свої позовні вимоги тим, що 20 грудня 2007
року між нею та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ріелторі плюс" був
укладений договір про фінансування
будівництва за № 06/2007 від 20.12.2007 року.
Відповідно до ст. 2.1 договору вона взяла
на себе зобов'язання профінансувати
будівництво частини торгівельного
центру за адресою АДРЕСА_1, будівництво
якого здійснюється у відповідності з
проектно-кошторисною документацією, а
відповідач зобов'язався передати їй у
власність об'єкт фінансування.
Загальна сума фінансування згідно п. 6.2
договору складає 303000 грн., в тому числі
ПДВ. Нею в повному обсязі були сплачені
кошти у розмірі 303000 грн., в тому числі
ПДВ, про що свідчить довідка, видана ТОВ
" Ріелторі плюс" № 206 від 15.09.2008 року про
повну сплату об'єкту фінансування у
розмірі 303000 грн., в тому числі ПДВ.

Позивачка вказує, що згідно додатку № 1
до договору за нею закріплюються
нежитлові приміщення загальною площе.
100 кв.м., які розташовані на другому
поверсі об'єкту фінансування. 15 вересня
2008 року між нею та відповідачем
підписано акт прийому-передачі об'єкту
фінансування, за яким відповідач
передав, а вона прийняла об'єкт
фінансування, вказаний в технічному
паспорті БТІ від 13.09.2008 року, а саме
нежитлові приміщення АДРЕСА_1.
Відповідно до п. 2.2 договору відповідач
зобов'язувався сприяти їй в оформленні
права власності на об'єкт фінансування.

Позивачка вказує, що відповідач не
виконав свої зобов'язання за договором
в частині сприяння в оформленні права
власності та зареєстрував на себе в КП
КОР "Ірпінське бюро технічної
інвентаризації" право власності на
об'єкт фінансування, отримавши
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 23.10.2008 року, чим
порушив умови п. 2.2 Договору та її
законні права та інтереси.

Вказує, що 18 листопада 2008 року
виконавчим комітетом Бучанської
міської ради Київської області
прийнято рішення № 544 про виділ
розташованих на другому поверсі
нежилих приміщень, а саме відповідно п.
6 рішення АДРЕСА_1

Позивачка вважає, що оскільки її право
власності на вищезгадані нежилі
приміщення до цього часу КП КОР
"Ірпінське бюро технічної
інвентаризації" не зареєстровано та
відповідач безпідставно зареєстрував
на себе право власності на об'єкт
фінансування, то відповідачем
порушується її право власності на
вказаний в позові об'єкт фінансування.

Позивачка просить визнати за нею право
власності згідно технічного паспорту
БТІ на нежитлові приміщення АДРЕСА_1, як
на відокремлений об'єкт права
власності № 6, визнати за нею право
власності згідно технічного паспорту
БТІ на нежитлове приміщення № 154 (40,0)
загальною площею 40 кв.м., що знаходяться
в АДРЕСА_1 як на відокремлений об'єкт
права власності АДРЕСА_1

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав суду заяву з проханням
розглядати справу в його відсутність,
позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав суду заяву з проханням
розглядати справу без участі
відповідача, позовні вимоги позивача
визнає у повному обсязі, в зв'язку із
чим суд, вважав за можливе розглянути
справу у відсутності сторін.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 09 жовтня 2009 року
позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
нежитлові приміщення АДРЕСА_1 як на
відокремлений об'єкт права власності №
6.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
нежитлове приміщення АДРЕСА_1 як на
відокремлений об'єкт права власності №
7.

Припинено право власності Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ріелторі
плюс" на нежитлові приміщення АДРЕСА_1.

Не погодившись з висновками наведеними
в рішенні суду, апелянт звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити по
справі нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову позивача.

Колегія суддів вислухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги вважає, що вона
обґрунтована та підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було
встановлено наступні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що
20.12.2007 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір №
06/2007 про фінансування будівництва.
Відповідно до п. 2.1 даного договору
позивач взяв на себе зобов'язання
профінансувати будівництво частини
Торгівельного центру за адресою
АДРЕСА_1, будівництво якого
здійснюється у відповідності з
проектно-кошторисною документацією, а
відповідач зобов'язувався побудувати
об'єкт та передати позивачу об'єкт
фінансування. Загальна сума
фінансування складає 303000 грн. Наведені
обставини підтверджуються копією
договору від 20.12.2007 року № 06/207 (а.с.7-12).

Встановлено, що позивачкою в повному
обсязі було профінансовано об'єкт
будівництва та сплачені відповідачу
кошти в сумі 303 000 грн., в тому числі ПДВ,
про що свідчить довідка ТОВ " Ріелторі
плюс" № 206 від 15.09.2008 року (а.с. 15) та не
оспорюється відповідачем. Згідно
додатку № 1 до Договору за позивачкою
закріплюються нежитлові приміщення
загальною площею 100 кв.м., які
розташовані на другому поверсі об'єкту
фінансування (а.с. 13).

В судовому засіданні встановлено, що 15
вересня 2008 року між позивачкою та
відповідачем було підписано акт
прийому-передачу об'єкта фінансування
до Договору про фінансування
будівництва № 06/2007 від 20.12.207 року,
згідно якого відповідач передав, а
позивачка прийняла відповідно до
технічного паспорту БТІ від 13.09.2008 року
об'єкт фінансування, а саме нежитлове
приміщення в Торгівельному центрі, що
знаходиться в АДРЕСА_1 площею 40,0 кв.м.,
що підтверджується копією акту (а.с. 14).

У відповідності до п. 2.2 Договору
відповідач зобов'язувався сприяти
позивачу в оформленні права власності
на об'єкт фінансування. Однак, як
встановлено в судовому засіданні,
відповідач своїх зобов'язань в цій
частині не виконав, що стало підставою
для задоволення позову позивача.

Апелянт посилається на те, що він
сприяв в оформленні права власності на
об'єкт фінансування, а тому позивачка
не має жодних підстав вважати, що її
право власності на об'єкт нерухомості
порушено діями відповідача, окрім того,
апелянт вважає, що відповідач не
порушив право власності на спірний
об'єкт, а саме: - БТІ Ірпінського району
могло вирішити це питання без участі
ТОВ "Ріелторі плюс" у встановленому
чинним законодавством порядку.

Апелянт посилається на матеріали
справи, які, як він вважає, суд першої
інстанції не надав належної
процесуальної оцінки.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи прийшла до висновку про те, що
діями відповідача не порушено право
позивачки на вільне розпорядження
своєю власністю.

Згідно з вимогами ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених
прав, невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у осіб,
визначений законом України.

Так, колегія суддів встановила, що ТОВ
"Ріелторі плюс", шляхом реєстрації на
своє ім'я в КП КОР "Ірпінському бюро
технічної інвентаризації" право
власності на нерухоме майно від 23.10.2008
року за собою, що підтверджується
копією свідоцтва про право власності
на нерухоме майно (а.с. 16) та копією
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно (а.с. 17).

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Бучанської міської ради
Київської області від 18 листопада 2008
року № 544 "Про оформлення права
власності за інвесторами
торговельного центру по АДРЕСА_1"
виділено нежитлові приміщення,
розташовані на другому поверсі, в
окремий об'єкт права власності, а саме
відповідно п.6 рішення АДРЕСА_1 (а.с. 18-21).

У відповідності до ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

У відповідності до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила, що право власності
позивача, апелянт не оспорює та не
перешкоджає затвердити її право
власності на підставі вимог чинного
законодавства та рішення від 18
листопада 2008 року, згідно з яким,
виконавчим комітетом Бучанської
міської ради Київської області було
прийнято рішення № 544 про виділ
розташованих на другому поверсі
нежилих приміщень, а саме відповідно п.
6 рішення АДРЕСА_1

Крім того, колегія суддів приймає до
уваги ту обставину, що згідно додатку №
1 до договору за нею закріплюються
нежитлові приміщення загальною площе.
100 кв.м., які розташовані на другому
поверсі об'єкту фінансування. 15 вересня
2008 року між нею та відповідачем
підписано акт прийому-передачі об'єкту
фінансування, за яким відповідач
передав, а вона прийняла об'єкт
фінансування, вказаний в технічному
паспорті БТІ від 13.09.2008 року, а саме
нежитлові приміщення АДРЕСА_1.
Відповідно до п. 2.2 договору відповідач
зобов'язувався сприяти їй в оформленні
права власності на об'єкт фінансування.

Таким чином, жодних претензій щодо
свого права власності на спірний об'єкт
у позивачки не було.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що позовні вимоги не підтверджуються
належними доказами, суд першої
інстанції повинен був прийти до
висновку про недоведеність та про
необгунтованість позовних вимог
позивача та відмовити у задоволенні
позовних вимог позивача.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

На підставі наведеного, керуючись ст.
293,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія
суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ріелторі
плюс" задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 09 жовтня 2009 року
скасувати та ухвалити по справі нове
рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ріелторі плюс" про
визнання права власності на об'єкт
нерухомого майна

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів до
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: