РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2014 року Тальнівський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого - судді - Фролов О.Л.

при секретарі - Кремсалюк Т.А.

представників ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тальне цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до дочірнього
підприємства «Агрофірма Байс»
комерційно - виробничої фірми «Байс»,
третя сторона відділ Держкомзему у
Тальнівському районі про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до
відповідача про визнання договору
оренди землі недійсним. На підставу
своїх вимог посилаються на те, що між
ним та відповідачем 19.07.2008 року було
укладено договір оренди земельної
ділянки №72, яка розташована на
території Вишнопільської сільської
ради Тальнівського району і яка
належать на праві приватної власності
позивачу. Даний договір припинив свою
дію 08.09.2013 року. При отриманні орендної
плати за 2013 рік у бухгалтерії
відповідача, позивачу було надано
новий договір оренди землі №34 від
02.02.2012 року, який зареєстрований у
відділі Держкомзему України в
Тальнівському районі 10.09.2012 року за
№06729, в якому було вказано, що
стороною орендаря таким чином були
внесені зміни до договору оренди землі
за №72 від 19.07.2008 року. Проте позивач не
давав згоди на внесення змін до
договору оренди та не підписував новий
договір. Зі змісту договору оренди №34
від 02.02.2012 року вбачається що в ньому не
зазначено кадастровий номер земельної
ділянки, а також відсутні умови
передачі в заставу і внесення в
статутний фонд права оренди земельної
ділянки, що є підставою для визнання
його недійсним відповідно до ст.15
Закону України «Про оренду землі». Крім
того сторонами не припинено дію
договору оренди землі за №72 від 19.07.2008
року. Даний договір сторонами не
визнавався недійсним, дія за взаємною
згодою не була припинена, він в
судовому порядку не розривався.
Відповідно до умов договору, його дія
до 08.09.2013 року. Ч.5 ст.116 ЗК України
встановлює правило про неможливість
передачі в користування земельної
ділянки без припинення права
попереднього користування. Також
позивач вважає, що відсутність у
договорі такої істотної умови, як
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки є порушенням прав
позивача, як власника земельної
ділянки. При наявності такої істотної
умови, позивач надав би згоду на
передачу прав оренди землі в заставу чи
до статутного фонду при більшому
розмірі орендної плати, що дала б змогу
покращити свій фінансовий стан, тобто
відсутність такої умови вплинуло на
співвідношення майнових інтересів
позивача, що і змусило позивача
звернутись з даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала повністю на
підставах викладених в позовні заяві
та просила суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив посилаючись на відсутність
підстав для задоволення позову та
просив суд відмовити в його
задоволенні.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог - відділ
Держкомзему України в Тальнівському
районі в судове засідання не з'явився,
однак до суду надійшло клопотання про
слухання справи за відсутності їх
представника.

Заслухавши осіб що з'явились в судове
засідання, вивчивши матеріали справи,
дослідивши докази надані по справі, суд
прийшов до висновку про те, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного:

Судом встановлено, що згідно
Державного акта на право приватної
власності на земельну ділянку сер. І-ЧР
№ 052134, ОСОБА_3 є власником земельної
ділянки площею 2,44 га., призначеної для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Вишнопільської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області.

19.07.2008 року між ОСОБА_3 (орендодавець) та
ДП «Агрофірма «Байс-Агро» КВФ «Байс»
(орендар) було укладено договір оренди
земельної ділянки, загальною площею 2,44
га. Акт про передачу та прийом
земельної ділянки, підписаний
сторонами без зазначення дати.
Вказаний договір зареєстровано в
Тальнівському районному відділі
Черкаської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК при Державному Комітеті
України по земельних ресурсах» 08.09.2008
року за № 40.

02.02.2012 року між ОСОБА_4 (орендодавець) та
ДП «Агрофірма «Байс-Агро» КВФ «Байс»
(орендар) було укладено договір оренди
земельної ділянки, загальною площею 2,44
га. Акт про передачу та прийом
земельної ділянки, датований 10 вересня
2012 року. Вказаний договір
зареєстровано в Державному реєстрі
земель 10.09.2012 року за № 06729.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» істотними умовами
договору оренди землі є: об'єкт оренди
(місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Як встановлено в судовому засіданні в
Договорі про оренду землі від 02.02.2012
р. № 34 не вказано кадастровий номер
земельної ділянки, умови передачі у
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки,
тобто договір не містить всіх істотних
умов, передбачених Законом України
«Про оренду землі».

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» вказано, що
відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, є підставою для визнання
договору недійсним.

Крім того відсутні документи які є
невід'ємною частиною договору оренди
землі відповідно до закону, а саме:

- план або схема земельної ділянки,
яка передається в оренду;

- кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів;

- акт визначення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості).

Верховним Судом України з вищевказаних
питань неодноразово переглядались
рішення судів, так в постановах від 4
квітня 2012 року, 16 травня 2012 року, 18 липня
2012 року Судовою палатою у цивільних
справах Верховного Суду України було
вказано про те, що суди дійшли
правильного висновку про те що в разі
відсутності в договорі оренди землі
хоча б однієї з істотних його умов
такий договір підлягає визнанню
недійсним відповідно до Закону України
«Про оренду землі». Позивач у своєму
позові посилається на те, що при
наявності такої істотної умови як
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, позивач надав би
згоду при більшому розмірі орендної
плати, що дала б змогу покращити свій
фінансовий стан, тобто відсутність
такої умови вплинуло на співвідношення
майнових інтересів позивача тим самим
були порушені права позивача, які
підлягає захисту в порядку цивільного
судочинства, що також було вказано
Верховним Судом України в постанові
від 25 грудня 2013 року. Судовою палатою у
цивільних справах Верховного Суду
України зазначено що, відповідно до ч. 1
ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.
15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) визначено право кожної особи
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Крім того сторонами не припинено дію
договору оренди землі за №72 від 19.07.2008
року. Даний договір сторонами не
визнавався недійсним, дія за взаємною
згодою не була припинена, він в
судовому порядку не розривався.
Відповідно до умов договору оренди
землі №72, його дія до 08.09.2013 року,
договір оренди землі №34 від 02.02.2012 року
укладений між ОСОБА_3 та дочірнім
підприємством «Агрофірма Байс»
комерційно - виробничої фірми «Байс»,
зареєстрований у відділі Держкомзему у
тальнівському районі Черкаської
області від 10.09.2012 року. Ч.5 ст.116 ЗК
України встановлює правило про
неможливість передачі в користування
земельної ділянки без припинення права
попереднього користування.

Відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК
України "Рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.
Верховним Судом України з вищевказаних
питань неодноразово переглядались
рішення судів, постанови від 4 квітня 2012
року, 16 травня 2012 року, 18 липня 2012 року, 25
грудня 2013 року.

Крім того захист права власності
гарантується як національним
законодавством так і ст.1 Першого
Протоколу до Європейської Конвенції з
прав людини та основних свобод, що у
відповідності до ст. 9 Конституції
України та ст.17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» є частиною національного
законодавства. Зміст цього
конвенційного положення про захист
права власності розкритий у ряді
Рішень Європейського суду з прав
людини. Так у Рішенні Європейського
Суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн
Велів Девелопментс ЛТД проти Ірландії»
зазначається, що власники мають право
претендувати щонайменше на законне
сподівання на можливість
користуватись своєю власністю.
Зазначені сподівання, тобто те, на що
розраховував позивач порушено
відповідачем.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що договір
оренди земельної ділянки від 02.02.2012
року потрібно визнати недійсним.

Суд, вважає за необхідне відповідно до
ст. 88 ЦПК України стягнути з
відповідача на користь позивача
документально підтверджені судові
витрати по оплаті судового збору в
розмірі 229,41 грн.

Керуючись ст. ст. 13; 15; Закону України
«Про оренду землі», ст.ст. 10; 60; 61; 88; 209; 212;
213; 215; 360-7 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до дочірнього
підприємства «Агрофірма Байс»
комерційно - виробничої фірми «Байс»,
третя сторона відділ Держкомзему у
Тальнівському районі про визнання
недійсним договору оренди земельної
задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі
№34 від 02.02.2012 року укладений між ОСОБА_3
та дочірнім підприємством «Агрофірма
Байс» комерційно - виробничої фірми
«Байс», зареєстрований у відділі
Держкомзему у Тальнівському районі
Черкаської області від 10.09.2012 року за №
06729.

Зобов'язати дочірнє підприємство
«Агрофірма Байс» комерційно -
виробничої фірми «Байс» передати
ОСОБА_3 земельну ділянку розміром 2,44
га., яка розташована на території
Вишнопільської сільської ради і на
праві приватної власності згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серія 1-ЧР № 052134
належить ОСОБА_3.

Стягнути з дочірнього підприємства
«Агрофірма Байс» комерційно -
виробничої фірми «Байс» на користь
ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 229 грн.
41 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області, через
Тальнівський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий
О. Л. Фролов