Справа № 466/7035/13
Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська
Провадження № 22-ц/783/3554/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді- Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретаря - Глинського О.А.

з участю представника позивача -
Найметі Т.П. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 16 грудня 2013 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_3,
Приватного підприємства
«Агросоюз-Захід» про стягнення
заборгованості за кредитними
договорами, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
Банк «Демарк» у вересні 2013 року
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3,
Приватного підприємства
«Агросоюз-Захід» про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором. З посиланням на ст.ст. 525-527,
530, 536, 543, 549, 550, 553, 554, 599, 625, 629, 651, 1048-1050, 1054
ЦК України просило стягнути солідарно
з відповідачів 83 163,25 дол. США
заборгованості по кредиту, 9425,23 дол. США
заборгованості по відсотках, 799,73 грн.
пені по кредиту, 72 000 грн. штрафу за
порушення строку сплати відстоків , 2 927,
13 грн. пені по відсотках та 3441 грн.
сплаченого судового збору.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Львова від 16 грудня 2013
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3, Приватного
підприємства «Агросоюз-Захід»
солідарно в користь ПАТ Банк «Демарк»
заборгованість по кредитному договору
№2107-066 від 21.08.2008 року в сумі 83 163,25 дол.
США, заборгованість по відсотках в сумі
9 425,23 дол. США, пеню в сумі 3 726,86 грн. У
стягнення 72 000 грн. штрафу відмовлено.
Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду, в загальному
порядку після залишення ухвалою
Шевченківського районного суду м.
Львова від 4 березня 2014 року без
задоволення заяви відповідача про
перегляд заочного рішення,- оскаржив
представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4. Вважає рішення незаконним,
необґрунтованим, прийнятим з грубим
порушенням норм матеріального та
процесуального права, прийнятим без
повного з'ясування обставин, що мають
значення для справи, обставини справи,
які мають значення для справи і які суд
визнав встановленими є недоведеними,
висновки суду, викладені в
оскаржуваному рішенні не відповідають
обставинам справи. Просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити повністю.

Свої вимоги мотивує тим, що суд
при вирішенні спору не надав значення
тому факту, що відповідач ОСОБА_3
підписав кредитний договір №107-066 від
21.08.08р., однак коштів від позивача саме
по цьому кредитному договору не
отримував, заяву про видачу готівки від
21.08.08 р. не підписував, а тому вважає , що
кредитний договір №107-066 від 21.08.2008 рок є
неукладений. Крім того, ОСОБА_3 не
підписував Договір №1 про внесення
змін до кредитного договору №107-066 від
19.08.11р.

Зазначає, що незважаючи на подану
відповідачем заяву про відкладення
розгляду справи, суд в першому судовому
засіданні ухвалив заочне рішення, що
позбавило його можливості надати суду
докази, які б вплинули на розгляд
справи та заперечуючи укладання ним
кредитного договору з банком, не зміг
заявити клопотання про призначення
судової почеркознавчої експертизи.

Вказує на те, що жодного
часткового погашення кредиту в сумі 66
836,75 дол. США по кредитному договору
№107-066 від 21.08.08р., як зазначено в ухвалі
якою відмовлено у перегляді заочного
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 04.03.2014 року- не
проводилося. Відповідачем ОСОБА_3, як
директором ПП «Агросоюз-Захід» , до ПАТ
Банк «Демарк» вносились кошти на
виконання кредитного договору №133-066
від 24.12.07р. , укладеного між ПАТ Банк
«Демарк» та ПП «Агросоюз-Захід», а про
зарахування банком коштів в сумі 66 836,75
дол. США та сплати відсотків в сумі 91
522,25 дол. США в рахунок погашення боргу
по кредитному договору №107-066 від 21.08.08
вперше дізнався з ухвали
Шевченківського районного суду м.
Львова від 0404.2014 року по справі
№466/555/14-ц.

При розгляді справи за
апеляційною скаргою представник
позивача підтримав письмові
заперечення на апеляційну скаргу.
Просить врахувати, що за умовами
укладеного між банком та відповідачем
ОСОБА_3 договором, в першу чергу
здійснюється погашення штрафу за
порушення строків виплати відсотків,
прострочений відсотків, нарахованих
відсотків, а потім заборгованість по
кредиту. Доводи про те, що ОСОБА_3 не
отримував кошти за вказаним у позові
договором є надуманими, що
підтверджено заявами боржника від
19.08.2011 року про продовження терміну
цього кредитного договору із
зазначенням його номера та дати,
пропозицію боржник про інший графік
погашення по цьому ж кредитному
договору, заява ОСОБА_3 про
відтермінування платежів в зв»язку з
фінансовими труднощами по цьому ж
Крединому договору датована 01.04.2009
року. Зарахування платежів, внесених
боржником по певному кредитному
договору в рахунок платежів по іншому
кредитному договору без узгодження
сторін договору - неможливо. Просить
апеляційну скаргу відхилити. Рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Інші учасники в судове засідання не
з»явилися, належно повідомлені про
розгляд справи за апеляційною скаргою,
про що зокрема до справи долучено
розписку про отримання судової
повістки апелянтом 12 травня 2014 року.
Скерування останнім в день призначений
до розгляду справи, а саме 02.06.2014 року
клопотання та термінової телеграми
про відкладення справи з причини
неможливості явки в судове засідання
без зазначення такої причини та
відсутності доказів поважності такої
причини - не є підставою для
відкладення справи. Тому колегія
суддів вважає можливим розгляд справи
у відсутності учасників, які не
з»явились, що відповідає вимогам ч. 2
ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданих
відповідно до вимог цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. При цьому
кожна із сторін зобов»язана довести ті
обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законим є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ч. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено,
21.08.2008р. між ПАТ Банк «Демарк» та ОСОБА_3
укладено Кредитний договір № 107-066, за
яким Банк надав ОСОБА_3 кредит на суму 150
000,00 доларів США строком до 20.08.2011р. зі
сплатою за користування кредитом 16%
річних.

19.08.2011р. сторони уклали Договір №1 про
внесення змін до Кредитного договору
№107-066 від 21.08.2008р., за якими перенесено
строк погашення кредиту в сумі 138769
доларів США до 16.08.2013р. Погашення
кредиту та штрафних санкцій мало
відбуватися щотижня шляхом сплати по
2500 доларів США.

На виконання п.3.1. Кредитного договору
№107-066 від 21.08.2008р. позивачем видано
відповідачу ОСОБА_3 кредит в сумі 150 000
доларів США. Факт видачі коштів
Позичальнику підтверджується заявою
на видачу готівки від 21.08.2008р.,
підписану ОСОБА_3

Мотиви апеляційної скарги про те, що
означений договір не є укладеним
колегія суддів вважає спростованими.
Вказаний договір та відповідні
додаткові угоди до такого не оспорені
та чинні.

Відповідно до п.3.7.1. Кредитного
договору повернення кредиту
Позичальником та сплата відсотків
здійснюється шляхом щомісячного
перерахування суми 5 273,00 доларів США на
рахунок позивача, вказаний в
Кредитному договорі. З метою
забезпечення виконання зобов'язань по
Кредитному договору №107-066 від 21.08.2008р.
між ПАТ Банк «Демарк», з однієї сторони,
та ПП «Агросоюз-Захід», з другої
сторони, укладено Договір поруки, в
який 19.08.2011р.сторонами внесено
відповідні зміни. За умовами даного
договору поручитель поручився перед
Кредитором за належне виконання ОСОБА_3
взятих на себе зобов'язань, що
витікають з Кредитного договору №107-066
від 21.08.2008р. з відповідними змінами.

Згідно п.1.1. Договору поруки Поручитель
відповідає перед Кредитором у повному
обсязі. Поручитель та Позичальник
відповідають перед Кредитором як
солідарні боржники.

Згідно п.6.3. Кредитного Договору №107-066
від 21.08.2008р. у разі прострочення
позичальником строку погашення
кредиту Банк має право нараховувати
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла на час виникнення
заборгованості за кожен день
прострочення.

Згідно Розрахунку заборгованості по
Кредитному договору №107-066 від 21.08.2008р.
станом на 12.09.2013р. заборгованість
позичальника ОСОБА_3 по цьому Договору
складається із заборгованості по
кредиту 83 163,25 доларів США,
заборгованості по відсотках 9 425,23
долари США, штрафу за порушення сплати
відсотків в розмірі 72 000,00грн., пені за
порушення сплати кредиту в розмірі
799,73грн., пені за порушення сплати
відсотків в розмірі 2927,13грн.

Ухвалюючи рішення про стягнення
кредитної заборгованості, суд
обґрунтовано застосував ст. ст. 526, 530,
536, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Навів
у рішенні мотиви, за яких дійшов
висновку про стягнення з відповідачів
суми заборгованості за кредитним
договором, оскільки матеріалами справи
встановлено факт виконання банком умов
договору та неналежне виконання його
умов відповідачем, як боржником.

Колегія суддів звертає увагу,
що Кредитний договір, додатки до нього
та договір поруки, про які вказано вище,
укладені з дотриманням вимог ст.1055ЦК
України. Сторони дійшли згоди щодо
всіх умов договору та витримана така
процедура при укладенні додаткових
угод. Оскільки встановлено, що боржник
не належно виконує боргове зоб»язання,
то наявні правові підстави для
стягнення суми заборгованості у
судовому порядку, про що суд постановив
рішення.

Тому мотиви апеляційної скарги
представника відповідача, що ОСОБА_3
підписав кредитний договір №107-066 від
21.08.08р., однак коштів від позивача саме
по цьому кредитному договору не
отримував, заяву про видачу готівки від
21.08.08 р. не підписував, а також не
підписував Договір №1 про внесення
змін до кредитного договору №107-066 від
19.08.11р. тому вважає, що кредитний
договір №107-066 від 21.08.2008 рок є
неукладений колегія суддів вважає
безпідставними та такими, що
спростовуються матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що
суд в першому судовому засіданні
ухвалив заочне рішення, висновків суду
не спростовує, оскільки відповідно до
вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки
в судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Аналіз зазначеної статті свідчить про
те, що суд вправі ухвалити заочне
рішення за наявності двох підстав:
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності та якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідачу було відомо про
призначення справи до розгляду на
16.12.2013 року. 13.12.2013 року ОСОБА_3 подав
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з перебуванням у м.
Рівне. Доказів, які б підтверджували
дану обставину до клопотання не
долучив, а тому у суду були всі правові
підстави для визнання причин неявки
неповажними і ухвалення по справі
заочного рішення на підставі наявних
доказів, проти якого позивач не
заперечив.

Мотиви апеляційної скарги про те, що
відповідач був позбавлений можливості
надати суду докази, які б вплинули на
розгляд справи, колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки відповідач
не позбавлений був надати такі в ході
розгляду справи в апеляційній
інстанції, однак таким правом не
скористався

Враховуючи, що рішення суду в частині
відмови у задоволенні позову ПАТ Банк
«Демарк» сторони не оскаржують, тому
колегія суддів не вбачає підстав для
перегляду судового рішення в цій
частині.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що мотиви апеляційної скарги
про невідповідність висновків суду
обставинам справи є спростованими.
Судом першої інстанції всебічно і
об'єктивно досліджено всі обставини
справи, дано вірно правову оцінку та
ухвалено рішення, що відповідає
вимогам закону.

Тому колегія суддів не вбачає підстав
для задоволення апеляційної скарги, та
таку відхиляє, а рішення суду першої
інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.303, 304, п.1ч.1 ст.307, 308,
ст.313, п.1 ч. 1 ст. 314, ст.315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 16 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий

Судді