Справа № 548/877/14-ц
Провадження №2/548/328/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Хорольський районний суд Полтавської
в складі: головуючого - судді Личковахи
при секретарі - Комаренко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Хорол цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання громадян
втратившими право користування
житловими приміщеннями будинку,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
громадян втратившими право
користування житловими приміщеннями
Позивач вказує, що згідно договору
дарування від 07 червня 1976 року та
свідоцтва на спадщину за заповітом від
13 квітня 2004 року їй на праві власності
належить будинок по АДРЕСА_1. В цьому
будинку зареєстровані відповідачі -
ОСОБА_2, та її сини - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Позивач зазначає, що відповідно до ст.150
Житлового кодексу Української PCP
громадяни, які мають у приватній
власності будинок(частину будинку),
квартиру, користуються ним(нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатись цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інше не
заборонені законом угоди.
Позивач зазначає, що згідно ч.1 ст.317
Цивільного кодексу України власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.
Позивач зазначає, що згідно ст.391
Цивільного кодексу України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
Як вказує позивач, реєстрація
відповідачів у вказаному будинку
позбавляє її можливості повноправно
здійснювати свої права власника, на
власний розсуд володіти, користуватись
і розпоряджатись належним майном
придбаним для вільного використання та
проживання в ньому. Відповідачі не
проживають в будинку вже тривалий час:
ОСОБА_2 -2,5 роки, ОСОБА_3 років, ОСОБА_4 -3
роки. Це підтверджується актом
обстеження домоволодіння від 30 квітня
На підставі вищевикладеного позивач
прохала, визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованих в будинку
по АДРЕСА_1 втратившими право
користування житловими приміщеннями
будинку по АДРЕСА_1.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з"явився, направила письмову заяву про
розгляд справи за її відсутності, позов
підтримала повністю та прохала його
задоволити. Проти заочного розгляду
справи не заперечувала.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
судове засідання не з"явилися, з
невідомих суду причин, хоча належним
чином були повідомлені про час і місце
розгляду справи відповідно до ст.74 ЦК
України, а тому на підставі ст. 224 ЦПК
України суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, проти чого заперечень від
позивача не надходило.

Суд, з"ясувавши позицію позивача,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов підлягає до
повного задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач, є
власником житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1 згідно договору
дарування від 07 червня 1976 року, копії
свідоцтва про укладення шлюбу серія
НОМЕР_1 №547 та свідоцтва на спадщину за
заповітом від 13 квітня 2004 року.

Відповідно до акту обстеження
домоволодіння від 30 квітня 2014 року
Хорольської міської ради Полтавської
області відповідачі зареєстровані, у
будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1,
але не проживають вже тривалий час:
ОСОБА_2 -2,5 роки, ОСОБА_3 років, ОСОБА_4 -3
роки та не мають своїх особистих речей
у вказаному домоволодінні, тобто
більше 6 місяців без поважної причини,

Факт реєстрації відповідачів за
адресою: АДРЕСА_1 також доводиться
адресними довідками Хорольського РС
УДМС України в Полтавській області від
12.06.2014 року №43/730, №43/731, №43/729.

Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу
Української РСР при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення лише протягом шести
місяців, а згідно ст. 72 цього кодексу
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі його
відсутності без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

Статтею 383 Цивільного кодексу України
передбачено, що власник квартири має
право використовувати помешкання для
власного проживання та проживання
членів своєї сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ст.383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім"ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Тобто, власник на власний розсуд може
розпоряджатися належним йому житлом.

Відповідно до ч.3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Отже, суд приходить до висновку, що
згідно чинного законодавства
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не
являються членами сім»ї позивача, не
пов»язані спільним побутом та не мають
взаємних прав та обов'язків з позивачем
і проживають за різними адресами.

Так як позивач являється власником
будинку за адресою: АДРЕСА_1 і згідно
ст.391 ЦК України має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні нею
права користування та розпоряджання
своїм майном, а відповідачі, як
встановлено судом не являються членами
її сім»ї, то позовна вимога про
визнання відповідачів такими, що
втратили право користування будинком
за адресою: АДРЕСА_1, являється
правомірною.

Крім того формальна реєстрація
відповідача у будинку позивача
перешкоджає позивачу вільно володіти,
користуватися і розпоряджатися
будинком, з огляду на що, вимога про
визнання відповідачів такими, що
втратили право користування будинком
за адресою: АДРЕСА_1, підлягає до
задоволення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК, ст.ст.321, 383,
391, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання громадян втратившими
право користування житловими
приміщеннями будинку задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3
зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1
втратившими право користування
житловими приміщеннями будинку
будинку АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі апеляційної скарги до
Хорольського районного суду в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.
Особи, що брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: