________________________________________________________________________
_____________________________________________________________Справ
Провадження № 2/520/2496/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2014 року Київський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Реви
С.В.,

при секретарі
Бродецькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3,
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
вказаним позовом, вимоги якого під час
розгляду справи були уточнені та
відповідно до яких просить суд
стягнути з ОСОБА_2 на свою користь
грошові кошти у розмірі 73.473 гривні 54
копійки в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, грошові кошти у
розмірі 10.000 гривень в рахунок
відшкодування моральної шкоди, грошові
кошти у розмірі 240 гривень в рахунок
відшкодування витрат понесених для
встановлення розміру збитку, а також
судові витрати на правову допомогу у
розмірі 8.000 гривень та судовий збір в
сумі 1.371 гривні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що 24 серпня 2013 року о 10 годині 15 хвилин
по вул. Люстдорфська дорога 88-В у м.
Одесі, відповідач ОСОБА_2, керуючи
автомобілем «Opel Vectra», реєстраційний
номер НОМЕР_1, не врахував дорожньої
обстановки, не обрав безпечну
дистанцію та швидкість, внаслідок чого
скоїв зіткнення з автомобілем «Nissan
Patrol», реєстраційний номер НОМЕР_2, який
зупинився попереду, під керуванням
третьої особи ОСОБА_3. Від зіткнення
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження.

При цьому, власником автомобіля
«Nissan Patrol», реєстраційний номер НОМЕР_2,
є позивач - ОСОБА_1, а під час
дорожньо-транспортної пригоди за
кермом знаходився його син - третя
особа ОСОБА_3.

Вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні
вищевказаної дорожньо-транспортної
пригоди підтверджується постановою
Київського районного суду м. Одеси від
22 листопада 2013 року по справі №
520/15038/13-п.

Для встановлення розміру
матеріальної шкоди завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3
звернувся до оцінщика, та відповідно до
висновку № 5012 експертного
автотоварознавчого дослідження від 17
вересня 2013 року розмір матеріального
збитку склав 68.088 гривень 49 копійок, а
вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Nissan Patrol», реєстраційний
номер НОМЕР_2, становить 119.006 гривень 50
копійок.

В подальшому, з метою отримання
страхової виплати, 07 лютого 2014 року
ОСОБА_1 звернувся із заявою до ПАТ
«Страхова компанія «Перша», але
страхова компанія частково
відшкодувала матеріальну шкоду, а саме
в розмірі 45.532 гривні 96 копійок.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 у
добровільному порядку не відшкодовує
ОСОБА_1 різницю між перерахованими
коштами та вартістю відновлювального
ремонту автомобіля «Nissan Patrol»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, тому
ОСОБА_1 звернувся до суду із
відповідним позовом.

Не погодившись з вказаним
позовом, під час розгляду справи
відповідач ОСОБА_2 надав суду
заперечення проти позову, в якому
посилається на безпідставність та
необґрунтованість позовних вимог в
частині стягнення 119.006 гривень 50
копійок, що є вартістю
відновлювального ремонту автомобіля
«Nissan Patrol», реєстраційний номер НОМЕР_2,
коли як розмір матеріальної шкоди
становить 68.088 гривень 49 копійок.

Також ОСОБА_2 не погодився з
розміром моральної шкоди та з розміром
витрат на правову допомогу, у зв'язку з
вищевказаним, просить суд відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник позов
підтримали та просили його
задовольнити, посилаючись на
обставини, які викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково, а саме в частині
матеріального збитку у розмірі 68.088
гривень 49 копійок, в іншій частині
просив суд відмовити за
безпідставністю.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити.

Спеціаліст ОСОБА_4 у судовому
засіданні підтримав свій висновок за №
5012 експертного автотоварознавчого
дослідження за визначенням вартості
відновлювального ремонту та
матеріальних збитків, завданих
власнику автомобіля «Nissan Patrol»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, від 17
вересня 2013 року.

Крім того, пояснив суду, що 27
серпня 2013 року надійшла заява від
ОСОБА_3 про проведення
автотоварознавчого дослідження
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та на вирішення якого було
поставлено два питання, а саме:

- яка вартість відновлювального
ремонту автомобіля «Nissan Patrol»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди;

При цьому, вартість
відновлювального ремонту складається
з трьох складових, а саме: вартості
робіт, вартості матеріалів, витрачених
на відновлювальні роботи, та вартості
замінюваних складників.

- яка вартість матеріальної шкоди,
завданої власнику автомобіля «Nissan
Patrol», реєстраційний номер НОМЕР_2, в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди.

А вартість матеріальної шкоди
складається з: вартості робіт, вартості
матеріалів, витрачених на
відновлювальні роботи, та вартості
замінюваних складників з урахуванням
фізичного зносу складових.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, з урахуванням пояснень
спеціаліста ОСОБА_4, дослідивши
матеріали справи та надані докази, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що 24 серпня 2013 року о 10 годині 15 хвилин
по вул. Люстдорфська дорога 88-В у м.
Одесі, відповідач ОСОБА_2, керуючи
автомобілем «Opel Vectra», реєстраційний
номер НОМЕР_1, не врахував дорожньої
обстановки, не обрав безпечну
дистанцію та швидкість, внаслідок чого
скоїв зіткнення з автомобілем «Nissan
Patrol», реєстраційний номер НОМЕР_2, який
зупинився попереду, під керуванням
ОСОБА_3. Від зіткнення транспортні
засоби отримали механічні пошкодження.

Однак, з матеріалів справи
вбачається, що власником автомобіля
«Nissan Patrol», реєстраційний номер НОМЕР_2,
є ОСОБА_1, а під час
дорожньо-транспортної пригоди за
кермом знаходився ОСОБА_3.

Вина ОСОБА_2 у порушенні Правил
дорожнього руху України, скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди та
пошкодженні належного ОСОБА_1
автомобіля підтверджується постановою
Київського районного суду м. Одеси від
22 листопада 2013 року по справі №
520/15038/13-ц про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності по
ст. 124 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, з якої
вбачається, що 24 серпня 2013 року о 10
годині 15 хвилин по вул. Люстдорфська
дорога 88-В у м. Одесі, відповідач ОСОБА_2
дійсно керував автомобілем «Opel Vectra»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, але не
врахував дорожньої обстановки, не
обрав безпечну дистанцію та швидкість,
внаслідок чого скоїв зіткнення з
автомобілем «Nissan Patrol», реєстраційний
номер НОМЕР_2, який зупинився попереду.
Від зіткнення транспортні засоби
отримали механічні пошкодження.

Частиною 4 ст. 61 ЦПК України
встановлено, що постанова суду у справі
про адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Положеннями ст. 1166 ЦК України
передбачено, що майнова шкода, завдана
неправомірними діями, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1188 ЦК України
встановлено, що шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, тобто шкода
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Пунктом 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
березня 1992 року, із змінами та
доповненнями від 24 жовтня 2003 року, «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» роз'яснено, що розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

З огляду на вищевказане та з
урахуванням встановлених обставин, за
наявністю вини ОСОБА_2 у порушенні
Правил дорожнього руху України та
виникненні дорожньо-транспортної
пригоди, суд вважає, що у нього дійсно
виник правовий обов'язок відшкодувати
власнику автомобіля «Nissan Patrol»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, заподіяну
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди шкоду у повному обсязі.

Внаслідок виниклої з вини ОСОБА_2
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль «Nissan Patrol», реєстраційний
номер НОМЕР_2, отримав механічні
ушкодження.

Сума матеріальної шкоди, завданої
ОСОБА_1 у зв'язку із пошкодженням його
автомобіля в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
становить 68.088 гривень 49 копійок, що
підтверджується висновком № 5012
експертного автотоварознавчого
дослідження від 17 вересня 2013 року,
наявного в матеріалах справи.

При цьому, суд зазначає, що
позивач ОСОБА_1 та його представник
помилково вважають, що сума
матеріальної шкоди складає 73.473 гривні
54 копійки (у суми відновлювального
ремонту (119.006 гривень 50 копійок) відняти
суму частково відшкодованої
матеріальної шкоди ПАТ «Страхова
компанія «Перша» (45.532 гривні 96 копійок),
тобто 119006,50 - 45532,96 = 73473, 54), оскільки ця
сума становить вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Nissan Patrol», реєстраційний номер НОМЕР_2,
а розмір матеріальної шкоди,
заподіяної власнику цього автомобіля
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди становить 68.088 гривень 49
копійок.

За проведення вказаного
автотоварознавчого дослідження ОСОБА_3
сплатив 240 гривень, які підлягають
стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача
в разі задоволення позову.

В подальшому, з метою отримання
страхового відшкодування за
пошкоджений транспортній засіб, 07
лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ
«Страхова компанія «Перша» із
відповідною заявою, але страхова
компанія частково відшкодувала
матеріальну шкоду, а саме в розмірі 45.532
гривні 96 копійок.

Таким чином, на теперішній час
існує різниця між виплаченої суми та
заподіяної шкоди, що становить 22.555
гривень 53 копійки, виходячи з
наступного:

(68.088 гривень 49 копійок - 45.532 гривні
96 копійок = 22.555 гривень 53 копійки).

Оцінивши всі доводи у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги в частині стягнення
матеріальної шкоди з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню в розмірі 22.555 гривень 53
копійки, що становить різницю між
виплаченою сумою та заподіяних
матеріальних збитків.

Крім того, внаслідок
неправомірних дій ОСОБА_2, позивач
ОСОБА_1 також зазнав втрати
нематеріального характеру, які
пов'язані з виникненням душевних
страждань у зв'язку із пошкодженням
належного йому автомобіля, порушенням
звичного устрою життя, необхідністю
нераціонально витрачати свій
особистий час та докладати додаткові
зусилля для організації свого життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України,
моральна шкода полягає, крім іншого, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Враховуючи ступень провини с,
характеру і об'єму заподіяної ОСОБА_1
моральної шкоди, з врахуванням вимог
розумності та справедливості, суд
вважає, що позовні вимоги про стягнення
моральної шкоди підлягають частковому
задоволенню у розмірі 2.000 гривень, в
іншій частині слід відмовити за
безпідставністю.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України
встановлено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

У зв'язку з розглядом справи
позивач ОСОБА_1 витратив власні грошові
кошти на правову допомогу у розмірі 8.000
гривень, та судовій збір у розмірі 1.371
гривні, але в даному випадку суд
частково задовольняє позов ОСОБА_1, у
зв'язку з чим суд вважає, що позовні
вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 судових витрат
підлягають частковому задоволенню, а
саме судовий збір у розмірі 1.371 гривні
та витрати на правову допомогу в сумі
2.000 гривень, в іншій частині слід
відмовити за безпідставністю.

Отже, з урахуванням
вищевказаного, суд дійшов до висновку,
що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та
підлягає частковому задоволенню
шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 22.555
гривень 53 копійки в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди,
грошових коштів у розмірі 2.000 гривень в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
грошових коштів у розмірі 240 гривень в
рахунок відшкодування витрат
понесених для встановлення розміру
збитку, а також грошових коштів в
рахунок відшкодування судових витрат
пов'язаних з правовою допомогою у
розмірі 2.000 гривень та сплатою судового
збору у розмірі 1.371 гривні, а всього 28.166
гривень 53 копійки. В іншій частині
відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, на підставі ст.ст. 23, 1166-1167,
1187-1188, 1191 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4) грошові
кошти у розмірі 22.555 (двадцять дві
тисячі п'ятсот п'ятдесят п'ять) гривень
53 (п'ятдесят три) копійки в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди,
грошові кошти у розмірі 2.000 (дві тисячі)
гривень в рахунок відшкодування
моральної шкоди, грошові кошти у
розмірі 240 (двісті сорок) гривень в
рахунок відшкодування витрат
понесених для встановлення розміру
збитку, а також грошові кошти в рахунок
відшкодування судових витрат
пов'язаних з правовою допомогою у
розмірі 2.000 (дві тисячі) гривень та
сплатою судового збору у розмірі 1.371
(одна тисяча триста сімдесят одна)
гривня, а всього 28.166 (двадцять вісім
тисяч сто шістдесят шість) гривень 53
(п'ятдесят три) копійки.

В іншій частині відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання через Київський
районний суд міста Одеси апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Рева С. В.