У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 04 грудня 2013
року, ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 27 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: Новояворівська
міська рада, Інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю
Львівської області, про заборону
будівництва,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про заборону будівництва.

Обґрунтовував свої вимоги тим, що 26
грудня 2007 року виконком
Новояворівської міської ради прийняв
рішення № 961 «Про оформлення свідоцтва
про право власності на будівлю
нежитлового приміщення по
АДРЕСА_1 за ТзОВ «Фатум» та 17 березня 2008
року на підставі договору
купівлі-продажу ОСОБА_3 стала власницею
зазначеного приміщення, для
обслуговування якого їй міською радою
виділялися земельні ділянки за рахунок
земель жилої та громадської забудови
м. Новояворівська.

Згодом Новояворівською міською радою
було прийнято рішення «Про внесення
змін до рішення міської ради № 561 від 29
травня 2012 року», яким в п. 1.2 слова «для
обслуговування магазину» замінено
словами «для обслуговування та
реконструкції магазину в житловий
будинок з магазином та офісними
приміщеннями», на виконання якого
відповідачка почала будувати будинок,
з чим категорично не були згідні
мешканці багатоквартирних будинків,
розташованих по АДРЕСА_1 оскільки
реконструкція магазину не передбачає
будівництво нового будинку, тому
позивач просив заборонити ОСОБА_3
будівництво жилого будинку з магазином
та офісними приміщеннями по АДРЕСА_1

Рішенням Яворівського районного суду
Львівської області від 04
грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 27 березня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, правильно
встановили характер правовідносин
сторін у справі та застосували норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішили спір з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
Новояворівська міська рада, Інспекція
Державного архітектурно-будівельного
контролю Львівської області, про
заборону будівництва.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк