РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17259/13-ц

пр. № 2/759/682/14

03 червня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Лопатюк Н.Г.,

при секретарі
Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Київської міської ради; третя особа:
Головне управління Держземагенства у
м. Києві про визначення розміру частки
у спільній сумісній власності та
визнання права власності на спадкове
майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду
з позовом до Київської міської ради,
третя особа: Головне управління
Держземагенства у м. Києві про
визначення розміру частки у спільній
сумісній власності та визнання права
власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги мотивували
тим, що 01.11.2000 року Київським міським
управлінням земельних ресурсів на
підставі рішення Київської міської
ради від 13.05.99р. №238/339 було видано три
Державні акти: ІІІ-КВ №121580, ІІІ-КВ №121581,
ІІІ-КВ №121582 на земельну ділянку площею
0,0701 га (кадастровий № 75089013), за адресою:
АДРЕСА_1, у спільну приватну власність
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1.

Частки, належні кожній з осіб не були
визначені в державному акті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про смерть від 09.03.2005 року.

Після її смерті відкрилася
спадщина, яка складається з наступного
спадкового майна: 2/3 частини житлового
будинку за адресою АДРЕСА_1, та 1/3
частина земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1.

Спадкоємцями ОСОБА_4 першої черги
по закону є донька - ОСОБА_1 та син -
ОСОБА_5. Інших осіб, які мають право на
обов'язкову частку у спадщині немає.

У встановлений чинним
законодавством строк, спадкоємці
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися для
прийняття спадщини до державного
нотаріуса Дванадцятої Київської
державної нотаріальної контори, якою
була заведена спадкова справа №37164228 та
видано Свідоцтво про право на спадщину
за законом на житловий будинок.

Землю спадкоємці не оформили,
оскільки виникла необхідність
отримати витяг з Поземельної книги та
провести грошову оцінку земельної
ділянки, в процесі отримання якого
виникло питання з найменуванням типу
вулично-дорожньої мережі, а саме:
АДРЕСА_1 чи АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 18.02.2011 року.

Після його смерті відкрилася
спадщина, яка складається з наступного
спадкового майна: 1/2 частини житлового
будинку за адресою АДРЕСА_1, 1/3 частина
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1
та 1/6 частина земельної ділянки, яку
ОСОБА_5 не оформив після смерті матері
ОСОБА_4

Спадкоємцями ОСОБА_5 першої черги
по закону є дружина - ОСОБА_2 та донька -
ОСОБА_7.

У встановлений чинним
законодавством України строк,
спадкоємці звернулися до П'ятої
Київської державної нотаріальної
контори, де нотаріусом було заведено
спадкову справу №582/2011. Донька ОСОБА_7
відмовилась від ? частки у спадщині і
відмова прийнята нотаріусом.

Дружина ОСОБА_2 отримала у спадок ?
житлового будинку, що підтверджується
Витягом з державного реєстру прав на
підставі свідоцтва про право на
спадщину 2-1092 від 07.12.12р. Київської
державної нотаріальної контори №5.

ОСОБА_1, отримавши витяг та
грошову оцінку, звернулася до
нотаріуса для оформлення спадщини
після смерті її матері - ОСОБА_4

Нотаріусом Дванадцятої Київської
державної нотаріальної контори ОСОБА_8
було видано Постанову від 23.10.13 року
№7247/02-31 про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, оскільки у
Державному акті на право приватної
власності на землю не виділені частки,
а тому не має можливості видати ОСОБА_1
Свідоцтво про право на спадщину за
законом на земельну ділянку, що
належала її матері.

ОСОБА_2 звернулася до П'ятої
Київської державної нотаріальної
контори для прийняття у спадок
земельної ділянки після смерті її
чоловіка ОСОБА_5 і отримала Постанову
від 25.10.13 року № 3665/02-31 про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, оскільки у
Державному акті на право приватної
власності на землю не виділені частки,
а тому не має можливості видати ОСОБА_2
Свідоцтво про право на спадщину за
законом на земельну ділянку, що
належала її чоловікові.

У державного нотаріуса відсутні
підстави для видачі позивачам Свідоцтв
про право на спадщину на вищевказані
земельну ділянку, оскільки в Державних
Актах не визначені частки кожного із
власників. В даний час це зробити
неможливо, так як розподіл та
визначення часток можливе власниками
землі, двоє з яких померли.

Враховуючи вищевикладене,
позивачі звернулись до суду з даним
позовом та просять суд ухвалити
рішення, яким визначити, що частка
ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у спільній
сумісній власності на земельну ділянку
площею 0,0701 га за адресою: АДРЕСА_1,
становить по 1/3 частки кожного, визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частки
зазначеної земельної ділянки та
визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/6
частки зазначеної земельної ділянки.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1, ОСОБА_9 та ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, просили
суд їх задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи неодноразово
повідомлявся належним чином, про час та
місце слухання даного судового
засідання також повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив, а тому суд вважає за можливе
розглянути дану справу за його
відсутності.

Представник третьої особи не
заперечувала проти задоволення даного
позову.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_9,
позивача ОСОБА_2, представника третьої
особи, з'ясувавши фактичні обставини
даної справи, дослідивши письмові
докази у їх сукупності та
співставленні, дійшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до статті 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 01.11.2000 року
Київським міським управлінням
земельних ресурсів на підставі рішення
Київської міської ради від 13.05.99р. №238/339
було видано три Державні акти: ІІІ-КВ
№121580, ІІІ-КВ №121581, ІІІ-КВ №121582 на
земельну ділянку площею 0,0701 га
(кадастровий № 75089013), за адресою:
АДРЕСА_1 у спільну приватну власність
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 (а.с.87, 91, 92 - копії
державних актів про право приватної
власності на землю).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 09.03.2005 року. Після її смерті
відкрилася спадщина, яка складається з
наступного спадкового майна: 2/3 частини
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1,
та 1/3 частина земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31 - копія свідоцтва
про смерть).

Спадкоємцями ОСОБА_4 першої черги
по закону є її донька - ОСОБА_1 та син -
ОСОБА_5. Інших осіб які мають право на
обов'язкову частку у спадщині немає, що
підтверджується відповідними
свідоцтвами про народження, копією
свідоцтва про шлюб (після укладення
шлюбу прізвище ОСОБА_1 було змінено на
ОСОБА_1).

Як пояснила представник позивача
ОСОБА_1 в судовому засіданні, у
встановлений законодавством строк
спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися
для прийняття спадщини до державного
нотаріуса Дванадцятої Київської
державної нотаріальної контори, якою
була заведена спадкова справа №37164228 та
видано Свідоцтво про право на спадщину
за законом на житловий будинок (а.с.13 -
копія свідоцтва про право на спадщину
за законом).

Однак, землю спадкоємці не
оформили, оскільки, як пояснила
представник ОСОБА_1, виникла
необхідність отримати витяг з
Поземельної книги та провести грошову
оцінку земельної ділянки, в процесі
отримання витягу виникло питання з
найменуванням типу вулично-дорожньої
мережі, а саме: АДРЕСА_1 чи АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 18.02.2011 року (а.с.32 - копія свідоцтва
про смерть).

Після його смерті відкрилася
спадщина, яка складається з наступного
спадкового майна: 1/2 частини житлового
будинку за адресою АДРЕСА_1, та 1/3
частина земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1 та 1/6 частина земельної
ділянки, яку ОСОБА_5 не оформив після
смерті матері - ОСОБА_4

Спадкоємцями ОСОБА_5 першої черги
по закону є дружина - ОСОБА_2 та донька -
ОСОБА_7, що підтверджується Свідоцтвом
про шлюб, свідоцтвом про народження
доньки та Свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 07.12.2012 року.

У встановлений законодавством
України строк, спадкоємці звернулися
до П'ятої Київської державної
нотаріальної контори, де нотаріусом
було заведено спадкову справу №582/2011.
Донька ОСОБА_7 відмовилась від ? частки
у спадщині, відмова прийнята
нотаріусом.

Дружина ОСОБА_2 отримала у спадок ?
житлового будинку, що підтверджується
Витягом з державного реєстру прав на
підставі свідоцтва про право на
спадщину 2-1092 від 07.12.2012 року, наданим
П'ятою Київською державною
нотаріальною конторою (а.с.27 - копія
витягу).

Як пояснила представник ОСОБА_1,
остання, отримавши витяг та грошову
оцінку, звернулася до нотаріуса для
оформлення спадщини після смерті її
матері - ОСОБА_4.

Нотаріусом Дванадцятої Київської
державної нотаріальної контори було
видано Постанову від 23.10.2013 року №7247/02-31
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії, оскільки у Державному акті на
право приватної власності на землю не
виділені частки, а тому не має
можливості видати ОСОБА_1 Свідоцтво
про право на спадщину за законом на
земельну ділянку, що належала її матері
(а.с.29 - копія постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії).

В свою чергу, ОСОБА_2 звернулася до
П'ятої Київської державної
нотаріальної контори для прийняття у
спадок земельної ділянки після смерті
її чоловіка - ОСОБА_5, однак отримала
Постанову від 25.10.2013 року № 3665/02-31 про
відмову у вчиненні нотаріальної дії,
оскільки у Державному акті на право
приватної власності на землю не
виділені частки, а тому не має
можливості видати ОСОБА_2 Свідоцтво
про право на спадщину за законом на
земельну ділянку, що належала її
чоловікові (а.с.30 - копія постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії).

Отже, у державного нотаріуса
відсутні підстави для видачі
позивачам свідоцтва про право на
спадщину на вищевказану земельну
ділянку, оскільки в Державних Актах не
визначені частки кожного із власників.

Відповідно до ст.89 ЗК України,
співвласники земельної ділянки, що
перебуває у спільній сумісній
власності, мають право на її поділ або
на виділення з неї окремої частки.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи зі змісту ст.370 ЦК
України, у разі виділу частки із майна,
що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Згідно ст.372 ЦК України, майно, що є
у спільній сумісній власності може
бути поділене між співвласниками за
домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

За рішенням суду частка
співвласника може бути збільшена або
зменшена з урахуванням обставин, що
мають істотне значення.

У разі поділу майна між
співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

Як пояснили педставник ОСОБА_1 та
позивач ОСОБА_2, жодної домовленості
між співвласниками про визначення
розміру часток у праві спільної
сумісної власності не було. Підстав для
збільшення чи зменшення розміру частки
немає, у зв'язку з чим частки в праві
спільної сумісної власності є рівними
і розмір частки кожного з них становить
по 1/3.

Таким чином, з урахуванням
наданих пояснень в судовому засіданні,
повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, оцінивши зібрані у справі
належні докази, суд дійшов до висновку,
що позовні вимоги ґрунтуються на
вимогах закону, обставини справи
підтверджені належними доказами, а
тому підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст.370-372, 1216, 1218, 1258 ЦК
України, ст.89 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 57-60,
208-209, 212-215, 223, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Київської міської ради; третя особа:
Головне управління Держземагенства у
м. Києві про визначення розміру частки
у спільній сумісній власності та
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити.

Визначити частку ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у
спільній сумісній власності на
земельну ділянку, площею 0,0701 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,- в
розмірі 1/3 частки.

Визнати за ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право
власності в порядку спадкування за
законом на спадкове майно, після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на
1/6 частку земельної ділянки, площею 0,0701
га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право
власності в порядку спадкування за
законом на спадкове майно, після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме
на 3/6 частки земельної ділянки, площею
0,0701 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: