Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/2635/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло
М.В.,

з участю: прокурора
Лящук Т.І.,

представника
Львівської міської ради - Ковальчук
Х.Я.,

представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника
третьої особи - Кохан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою прокурора
Галицького району м. Львова в інтересах
держави в особі Львівської міської
ради на рішення Галицького районного
суду м. Львова від 10 лютого 2014 року у
справі за позовом прокурора Галицького
району м. Львова в інтересах держави в
особі Львівської міської ради до
ОСОБА_3, третя особа - Державна
екологічна інспекція у Львівській
області про стягнення шкоди та
зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 10 лютого 2014 року відмовлено
у задоволенні позову прокурора
Галицького району м. Львова, поданого в
інтересах держави в особі Львівської
міської ради, до ОСОБА_3 про
відшкодування майнової шкоди у розмірі
1238 гривень 38 копійок, завданої
самовільним використанням земельної
ділянки площею 0,1228 га, яка знаходиться
на АДРЕСА_1 в межах парку-пам»ятки
садово-паркового мистецтва місцевого
значення «Парк культури і відпочинку
ім.Б.Хмельницького», та про
зобов»язання повернути вказану
земельну ділянку.

Рішення суду оскаржив прокурор,
просить його скасувати з підстав
порушення норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити вказаний
позов.

Свої доводи апелянт обгрунтовує тим, що
суд першої інстанції не врахував норми
ст.ст.83, 116, 125 ЗК України, якими
визначено, що єдиною підставою для
набуття права власності та права
користування земельною ділянкою, є
рішення органу місцевого
самоврядування, а тому висновок суду
про правомірність дій відповідача по
використанню спірної земельної
ділянки під будівельний майданчик за
відсутності вказаного вище рішення
органу місцевого самоврядування з
посиланням на те, що такий розмір
земельної ділянки визначений у
експертному звіті в об»ємі будівельних
робіт для проведення реконструкції
офісних приміщень, на думку апелянта, є
таким, що суперечить закону. Вказує, що
площа огородженої земельної ділянки
становить 0,2250 га, до складу якої
увійшла земельна ділянка площею 0,1022 га,
передана ОСОБА_3 в оренду, та самовільно
зайнята земельна ділянка в межах
об»єкту природно-заповідного фонду
площею 0,1228 га. Апелянт вважає, що сплата
відповідачем штрафу на виконання
постанови про притягнення її до
адміністративної відповідальності за
вказане порушення вимог земельного
законодавства, є фактично визнанням
нею факту самовільного зайняття
спірної земельної ділянки, проте, ця
обставина не була врахована судом
першої інстанції. Вважає
необгрунтованим твердження суду про
те, що ні прокурор, ні представники
позивача не надали суду належних
документів, які б підтверджували
приналежність спірної земельної
ділянки до природно-заповідного фонду,
оскільки такі документи долучалися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
прокурора, представника Львівської
міської ради, представника Державної
екологічної інспекції у Львівській
області в підтримання доводів
апеляційної скарги, заперечення
сторони відповідача, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою
Львівської міської ради №3137 від 03
грудня 2009 року відповідачеві ОСОБА_3,
як власнику нежитлового приміщення на
АДРЕСА_1, було надано в оренду терміном
на 10 років земельну ділянку площею 0,1022
га для обслуговування вказаного
адміністративного будинку, попередньо
вилучивши земельну ділянку з
користування Львівського центрального
парку культури і відпочинку
ім.Б.Хмельницького за згодою
останнього та зарахувавши її до земель
міста (а.с.68).

На підставі цієї ухвали 31 грудня 2009
року між Львівською міською радою та
відповідачем ОСОБА_3 було укладено
договір оренди вказаної вище земельної
ділянки терміном на 10 років (а.с.69-72).

Законність вказаної вище ухвали
Львівської міської ради та укладеного
на її підставі з відповідачем ОСОБА_3
договору оренди земельної ділянки
площею 0,1022 га підтверджено судовими
рішеннями у справах, які розглядались в
порядку адміністративного та
цивільного судочинства (а.с.191-195).

Згідно робочого проекту реконструкції
(розширення за рахунок надбудови)
належних відповідачеві на праві
власності офісних приміщень, що
знаходяться на орендованій нею
земельній ділянці, на проведення якої
відповідач має відповідні рішення та
дозвільні документи компетентних
органів, який рекомендований до
затвердження експертним звітом
№14-02727-11 від 01 листопада 2011 року ДП
«Спеціалізована державна експертна
організація - Центральна служба
Української державної будівельної
експертизи» (а.с.80-103), для здійснення
такої реконструкції визначено
земельну ділянку в об»ємах робіт
площею 2660,0 кв.м., до складу якої входить
орендована відповідачем земельна
ділянка площею 1022,0 кв.м., площа
замощення, що підлягає відновленню, -
405,5 кв.м, влаштування покриття заїзду
автомобіля для під»їзду до будівлі - 74,7
кв.м., площа озеленення, яка підлягає
відновленню - 1157,8 кв.м.

02 червня 2011 року Інспекцією ДАБК у
Львівській області зареєстровано
декларацію про початок виконання
підготовчих робіт на АДРЕСА_1 (а.с.107-110),
а 11 листопада 2011 року Інспекцією ДАБК у
Львівській області зареєстровано
декларацію про початок виконання
будівельних робіт з реконструкції
вказаних вище офісних приміщень на
АДРЕСА_1 (а.с.115-121).

30 серпня 2011 року Галицькою районною
адміністрацією Львівської міської
ради було надано відповідачеві дозвіл
на влаштування будівельного
майданчика на АДРЕСА_1 (а.с.122).

Правомірність влаштування
будівельного майданчика в межах
спірної земельної ділянки та про
відсутність порушення відповідачем
вимог ст.ст.125, 126 ЗК України, ст.ст.51-54
Закону України «Про
природно-заповідний фонд України», на
які посилається прокурор в
обґрунтування заявлених вимог і у
даній справі, було підтверджено судами
трьох інстанцій у справі за позовом
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради до ОСОБА_3 про
демонтаж огорожі будівельного
майданчика (а.с.171-174, 219-222, 233-234).

Враховуючи викладене й встановлення
судовими рішеннями у вказаній вище
цивільній справі, позовні вимоги у якій
взаємопов»язані з вимогами у даній
справі, оскільки стосуються однієї і
тієї ж земельної ділянки, факту
правомірності влаштування
відповідачем будівельного майданчика,
а також з урахуванням встановленого
дозвільними документами обов»язку
відповідача ОСОБА_3 відновити та
звільнити спірну земельну ділянку
після завершення будівельних робіт з
реконструкції офісних приміщень,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
безпідставність заявлених прокурором
вимог до відповідача про звільнення
спірної земельної ділянки, зайнятої
під будівельний майданчик, у зв»язку з
цим, і про відсутність правових підстав
для відшкодування шкоди, завданої
використанням відповідачем цієї
земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується також з
висновком суду першої інстанції, що за
встановлених фактичних обставин
справи, факт сплати відповідачем
штрафу за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.53-1
КУпАП (а.с.39), правового значення для
вирішення даного спору немає.

Таким чином, суд першої інстанції
вирішив спір з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
правильно встановив обставини справи,
давши належну оцінку доказам, які
надали сторони в обгрунтування своїх
вимог та заперечень, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора
Галицького району м. Львова в інтересах
держави в особі Львівської міської
ради відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 10 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:
_________________ Бойко С.М.

Судді:
_________________ Береза В.І.

_________________ Штефаніца Ю.Г.