Номер провадження: 22-ц/785/3682/14
Номер справи місцевого суду: 520/8289/13-ц
Головуючий у першій інстанції Рева С.В.
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів - Черевко П.М.

- Сватаненко В.І.

при секретарі - Добряк Н.І.

за участю: представника ОСОБА_3-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Одеської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Київського районного суду
міста Одеси від 20 січня 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 096-МКЦ/2007-840 від 13
вересня 2007 року. укладеним між ВАТ КБ
«Надра» та договорами поруки
укладеними між ПАТ«Комерційний банк
«Надра» та відповідно ОСОБА_6 і ОСОБА_3
від 13 вересня 2007 року в сумі 574 554 грн. 98
коп., -

встановила:

02 липня 2013 року позивач звернувся з
зазначеним позовом. Обґрунтовуючи свої
вимоги посилається на те, що між
позивачем та ОСОБА_5 був укладений
кредитний договір. Відповідачі
порушили умови договору, у зв'язку з чим
позивач звернувся до суду про
стягнення заборгованості.

Відповідачі у суді першої інстанції
участь не брали.

Рішенням суду першої інстанції від 20
січня 2014 року позов ПАТ «КБ «Надра»» -
задоволений.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь
ПАТ«КБ «Надра» грошові кошти у розмірі
71 882 долара 27 центів США, що в
еквіваленті дорівнює суму у розмірі
574554 гривні 98 копійок в рахунок
відшкодування заборгованості по
кредитному договору.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 з
кожного на користь ПАТ «КБ «Надра» по
1147 гривень в рахунок відшкодування
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться
питання про часткове скасування
рішення суду в зв'язку з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та ухвалення нового рішення,
яким просить відмовити у задоволенні
позову про стягнення заборгованості в
відношенні ОСОБА_3

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність рішення суду в межах вимог
скаржника і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 525 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України,
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 554 ЦК
України, у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Судовою колегією встановлено, що
13 вересня 2007 року між позивачем та
ОСОБА_5 укладено кредитний договір №
096-МКЦ/2007-840, відповідно до умов якого
ОСОБА_5 надані кредитні кошти для
придбання автомобіля марки Toyota Camry, 2007
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 , у розмірі 40500 доларів США із
сплатою 12,5 відсотків річних, строком до
12 вересня 2014 року. Отримання вказаних
коштів підтверджується заявою на
видачу готівки № NL-1 від 13 вересня 2007
року (а. с. 15-18, 20-21).

З метою забезпечення
виконання кредитного договору 13
вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_6 укладено договір поруки,
відповідно до якого ОСОБА_6
зобов'язалась відповідати перед ВАТ КБ
«Надра» за належне виконання ОСОБА_5
зобов'язань перед банком по кредитному
договору № 096-МКЦ/2007-840 від 13 вересня 2007
року (а. с. 15-18).

13 вересня 2007 року також між ВАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_3 укладено договір
поруки, відповідно до якого ОСОБА_3
поручилась перед ВАТ КБ «Надра» за
належне виконання ОСОБА_5 своїх
зобов'язань перед банком по кредитному
договору № 096-МКЦ/2007-840 від 13 вересня 2007
року (а. с. 19). Відповідно до п.1.1.
договору ОСОБА_3 поручається перед
Кредитором за належне виконання
ОСОБА_5 взятих на себе зобов'язань, що
витікають з кредитного договору, в тому
числі повернути до 12 вересня 2014 року
кредит в сумі 40 500 доларів США, сплатити
відсотки за користування кредитом,
можливі штрафні санкції. Згідно з п.2.1
договору Кредитор набуває право
вимагати від Поручителя виконання
зобов'язання , що витікає з кредитного
договору при умові, якщо в
установлений Кредитним договором
строк виконання позичальником
зобов'язання в цілому (або в тій чи
інший частині його частині) не будуть
виконані, а також при умові
обов'язкового направленні поручителю
повідомлення з вимогою виконати
зобов'язання Позичальника(а.с.19).

ОСОБА_5 свої зобов'язання
перед банком щодо кредитного договору
від 13 вересня 2007 року за № 096-МКЦ/2007-840
належним чином не виконувала, у зв'язку
з чим у неї станом на 13 травня 2013 року
виникла заборгованість у розмірі 574554
гривні 98 копійок, яка складається з:
304 713 гривень 46 копійок - заборгованість
за кредитом; 183182 гривні 45 копійок -
заборгованість по відсоткам; 54287
гривень 42 копійки - пеня за
прострочення сплати кредиту; 32371 гривня
65 копійки - штраф за порушення умов
договору.

Апелянт вказує, що рішення в частині
стягнення з неї суми заборгованості
підлягає скасуванню, оскільки
позичальником останній платіж був
сплачений 15 серпня 2008 року. З цього
строку у позивача виникло право на
звернення до суду. Але позивач
скористався своїм правом на звернення
до суду тільки у червні 2013 року, тобто з
пропуском спеціального строку
позивної давності, який встановлений
ч.4 ст. 559 ЦК України.

Судова колегія не бере до уваги вказані
доводи з наступних підстав.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" відповідно до
частини четвертої статті 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Відповідно до частини першої статті 553
ЦК України за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Згідно з частиною другою статті 1054 та
частиною другою статті 1050 ЦК України у
разі, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Згідно з частиною четвертою статті 559
ЦК України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Встановивши, що за кредитним договором,
укладеним до 12 вересня 2014 року,
позичальник з 15 серпня 2008 припинив
внесення щомісячних платежів щодо
повернення кредиту, а пред'явлена
банком вимога до позичальника про
дострокове повернення частини позики
останнім не виконана, та що банк
пред'явив таку ж вимогу в травні 2013
року до двох поручителів, тобто в межах
встановленого законом шестимісячного
строку звернувся із зазначеним позовом
до суду, суд дійшов обґрунтованого
висновку про те, що порука поручителів
не припинилася (Вказана позиція
узгоджується з постановою від 21 травня
2012 р. N 6-68цс12 та Листом Вищого
спеціалізованого суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 27.09.2012, № 10-1393/0/4-12 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин").

Враховуючи все вищевикладене, колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, ст.
ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області , -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
відхилити .

Рішення Київського районного суду
міста Одеси від 20 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області В.О.
Суворов

П.М. Черевко

В.І. Сватаненко