Провадження №2/369/1653/14
РІШЕННЯ

Іменем України

07.05.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі головуючої судді
Медвідь Н.О.

при секретарі
Ткаченко В.В.

розглянувши у судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом ПАТ
«Універсал Банк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення та визнання права
власності на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся
до суду з даним позовом , посилаючись на
те, що рішенням апеляційного суду
Київської області від 18.06.2012 по
цивільній справі № 22ц-3 231/2012 за
апеляційною скаргою позивача на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
19.07.2011 у справі за позовом ПАТ
«Універсал Банк» до відповідача про
звернення стягнення на предмет іпотеки
вирішено: у рахунок погашення
заборгованості в сумі 41 986,85 доларів
США, із яких заборгованість по сумі
кредиту - 37 612,50 доларів СІІІА, відсотки 4
374,35 доларів США, що становить,
відповідно, 336 071,14 грн., 301 057,97 грн. та 35
013,17 грн., за кредитним договором
№06/2516к-07, укладеним 18.07.2007 між сторонами
, звернути стягнення на користь
правонаступника кредитора - ПАТ
«Універсал Банк» на предмет іпотеки,
початковою ціною для подальшої
реалізації - 228 972 грн., а саме земельну
ділянку, загальною площею 0,0453 га,
кадастровий номер 0:01:052:0129,
розташовану у АДРЕСА_1, що призначена
для ведення садівництва та належить
відповідачу на підставі Державного
акта на право власності на земельну
ділянку серії ЯЕ №107512, виданого Києво-
Святошинським районним відділом
земельних ресурсів 26.04.2007 , на підставі
договору купівлі- продажу земельної
ділянки від 18.11.2005 №1560, шляхом
проведення прилюдних торгів.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором від
18.07.2007 між сторонами було укладено
договір іпотеки від 20.07.2007.

Згідно п.1.2. договору іпотеки
іпотекодавець передає в іпотеку :
земельну ділянку загальною площею 0,0453
га, кадастровий номер 0:01:052:0129,
розташовану в АДРЕСА_1, цільове
призначення земельної ділянки - для
ведення садівництва, яка належить
відповідачу на підставі державного
акта на право власності на земельну
ділянку.

У випадку невиконання або неналежного
виконання позичальником та/або
іпотекодавцем кредитного договору
та/або договору іпотеки,
іпотекодержатель має право
задовольнити свої забезпечені
іпотекою вимоги шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки (п 4.1.
договору іпотеки).

10.12.2008 було вчинено виконавчий напис
нотаріуса про звернення стягнення на
предмет іпотеки - земельну ділянку 0,0453
га за адресою: АДРЕСА_1.

У ході виконання виконавчого напису
нотаріуса було проведено комплекс дій,
спрямованих на примусове виконання та
продаж нерухомого майна.

11.08.2011 ВДВС Києво- Святошинського РУЮ у
Київській області проведено опис майна
боржника, у ході котрого було
встановлено розміщення на земельній
ділянці нерухомого майна - будинку
старої забудови.

Згідно відповіді від 15.10.2010 БТІ будинок
належить відповідачу, але технічний
паспорт відсутній.

Відповідно до п. 1.2. договору іпотеки
сторони визначили вартість предмета
іпотеки на рівні 228 972 гривні 00 копійок.

Тому просив звернути стягнення на
земельну-ділянку, що належить
відповідачу на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу
р№1555 від 18.11.2005 , загальною площею 0,0453
га, кадастровий номер 0:01:052:0129,
розташовану в АДРЕСА_1, цільове
призначення земельної ділянки - для
ведення садівництва, яка належить
відповідачу на підставі державного
акта серії ЯЕ №107512 на право власності
на земельну ділянку, виданого
Києво-Святошинським районним відділом
земельних ресурсів 26.04.2007 р. на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 18.11.2005 р. №1560, та житловий
будинок, що на ній розташований шляхом
визнання права власності за ПАТ
«Універсал Банк» в рахунок часткового
погашення заборгованості згідно
рішення апеляційного суду Київської
області від 18 червня 2012 року по
цивільній справі № 22ц-3231/2012 сумі 41 986,85
доларів США, із яких заборгованість по
сумі кредиту - 37 612,50 доларів США,
відсотки 4 374,35 доларів США, що
становить, відповідно, 336 071,14 грн., 301 057,97
грн. та 35 013,17 грн., за кредитним
договором №06/2516к-07 від 18.07.2007 року за
ціною визначеною вартості предмета
іпотеки на рівні 228 972 гривні 00 копійок.
Стягнути з відповідача судовий збір.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав.

Відповідач в судове засідання, не
з»явився, про день слухання справи
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив. Зі згоди
представника позивача, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, вислухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, в позові
відмовляє з наступних підстав:

Судом встановлено, що рішенням
апеляційного суду Київської області
від 18.06.2012 по цивільній справі №
22ц-3231/2012 за апеляційною скаргою ПАТ
«Універсал Банк» на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 19.07.2011 у справі за
позовом ПАТ «Універсал Банк» до
відповідача про звернення стягнення
на предмет іпотеки вирішено: у рахунок
погашення заборгованості в сумі 41 986,85
доларів США, із яких заборгованість по
сумі кредиту - 37 612, 50 доларів СІІІА,
відсотки 4 374, 35 доларів США, що
становить, відповідно, 336 071,14 грн., 301 057,97
грн. та 35 013,17 грн., за кредитним
договором №06/2516к-07, укладеним 18.07.2007 між
ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем,
звернути стягнення на користь
правонаступника кредитора - ПАТ
«Універсал Банк» на предмет іпотеки,
початковою ціною для подальшої
реалізації - 228 972 грн., а саме земельну
ділянку, загальною площею 0,0453 га,
кадастровий номер 0:01:052:0129,
розташовану у АДРЕСА_1, що призначена
для ведення садівництва та належить
відповідачу на підставі Державного
акта на право власності на земельну
ділянку серії ЯЕ №107512, виданого Києво-
Святошинським районним відділом
земельних ресурсів 26.04.2007 р., на
підставі договору купівлі- продажу
земельної ділянки від 18.11.2005 р. №1560,
шляхом проведення прилюдних торгів.

10.12.2008 було вчинено виконавчий напис
нотаріуса про звернення стягнення на
предмет іпотеки - земельну ділянку 0,0453
га за адресою: АДРЕСА_1.

Щодо виконання рішення апеляційного
суду Київської області від 18 червня 2012
року по цивільній справі № 22ц-3231/2012
яким звернуто стягнення на земельну
ділянку, позивач до виконавчої служби
не звертався.

Винесення рішення по даній справі про
звернення стягнення на майно
боржника,а саме земельну ділянку також
житловий будинок , який не є предметом
іпотеки, тобто про той самий предмет з
тих саме підстав , свідчить про
подвійне стягнення, що є неприпустимим.

Вимоги щодо набуття права власності на
предмет іпотеки суд знаходить
безпідставним, такими що не
відповідають вимогам закону та
обставинам справи.

Згідно статті 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Враховуючи зміст заявлених вимог, суд
приходить до висновку про необхідність
аналізу наступних правових норм та
рекомендацій Верховного суду України.

У ст. 3 ЦК України передбачено, що
загальними засадами цивільного
законодавства є: 1) неприпустимість
свавільного втручання у сферу
особистого життя людини; 2)
неприпустимість позбавлення права
власності, крім випадків, встановлених
Конституцією України та законом; 3)
свобода договору; 4) свобода
підприємницької діяльності, яка не
заборонена законом; 5) судовий захист
цивільного права та інтересу; 6)
справедливість, добросовісність та
розумність.

Статтею 15 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах , передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

У ч.ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України зазначено, що
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

Статтею 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Зважаючи на позицію Верховного Суду
України, викладену у Постанові Пленуму
«Про судове рішення у цивільній
справі» № 14 від 18 грудня 2009 року,
оскільки правом на звернення до суду за
захистом наділена особа в разі
порушення, невизнання або оспорювання
саме її прав, свобод чи інтересів, то
суд повинен встановити, чи були
порушені, невизнані або оспорені права,
свободи чи інтереси цих осіб, а якщо
були, то вказати, чи є залучений у
справі відповідач відповідальним за
це.

Враховуючи положення глави 24 ЦК
України яка містить підстави набуття
права власності, також ст.. 81 ЗК України
яка закріплює підстави набуття права
власності за громадянами на земельну
ділянку , також ст.. 82 , якою закріплені
підстави набуття права власності на
землю за юридичними особами , вимога
позивача про визнання права власності
на предмет іпотеки , яким є земельна
ділянка , яка належить відповідачу на
праві власності , не має під собою
правового підґрунтя, а тому відсутні
права, які підлягають захисту і в цій
частині.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Окрім твердження представника
позивача про те, що відповідач не
виконав умови кредитного договору, що
крім визнання за позивачем права
власності на земельну ділянку
відповідача , неможливо виконати
рішення суду , в судовому засіданні не
надано жодного доказу, вимоги
представника позивача про визнання за
позивачем права власності на земельну
ділянку з підстав визначених в
позовній заяві, суперечать вимогам
діючого законодавства.

Відповідно до ст.321 ч.1 ЦК України право
власності є непорушним; ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Як свідчать матеріали справи, а також
твердження представника позивача, ним
не обґрунтовано та не надано жодних
доказів, які б вказували на правові
підстави для задоволення позовних
вимог.

Представник позивача не довів тих
обставин на які посилався як на
підставу позовних вимог, не надав
докази в обґрунтування цих вимог, що
є його обов»язком відповідно до засад
змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК
України. При цьому суд створив всі
умови для змагального процесу,
роз»яснював представнику позивача
його права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх
сукупності, дійшов висновку про
необґрунтованість та недоведеність
вимог позивача, оскільки вони не
відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК
України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 61 Конституції України, ст.ст. 526, 530,
1049, 1054 ЦК України, ст.. 81, 82 ЗК України, ЗУ
«Про іпотеку», ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1
про звернення стягнення та визнання
права власності на предмет іпотеки,
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя: