22-ц/775/724/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Гноєвий С.С.
Доповідач Ігнатоля Т.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г.,

суддів Мироненко І.П.,Попова
С.А.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» (далі ПАТ « ММК
імені Ілліча») про стягнення
заборгованості з індексації та
компенсації заробітної плати,

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя від 21 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року позивач
звернувся до ПАТ «ММК ім. Ілліча» з
позовом про стягнення заборгованості з
індексації заробітної плати та
компенсації втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків її
виплати за період з 01 березня 2003 року
по 01 грудня 2010 року. Посилався на те, що
з 04 квітня 2001 року по 01 грудня 2010 року
перебував у трудових відносинах з
відповідачем. За час його роботи при
виплаті заробітної плати відповідачем
не проводилася індексація,
передбачена діючим законодавством,
внаслідок чого порушені його права на
оплату праці, які мають бути
відновлені шляхом зобов'язання
підприємства провести нарахування та
виплату заборгованості по індексації
та компенсації заробітної плати.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя від 21
березня 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено. Стягнуто з ПАТ «ММК імені
Ілліча» на користь ОСОБА_1
заборгованість з індексації та
компенсації заробітної плати за
період з 1 березня 2003 року по 1 грудня
2010 року в сумі 1070 ,60 грв., з утриманням
ПАТ "ММК ім. Ілліча" з цієї суми
передбачених законом податків та
обов'язкових платежів при її виплаті.
Стягнуто з ПАТ « ММК імені Ілліча» в
дохід держави судовий збір в сумі 243,60
грв.

В апеляційній скарзі ПАТ «ММК імені
Ілліча» просить рішення суду
скасувати та ухватити нове про відмову
в задоволені позову, посилаючись на
неповне з'ясування обставин справи,
неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права.
Зазначає, що суд першої інстанції не
дав належну правову оцінку доводам
відповідача про відсутність порушення
трудових прав позивача, з огляду на те,
що відповідач з повагою ставиться до
своїх працівників, оскільки значні
кошти вкладаються в забезпечення
численних соціальних пільг; заробітна
плата у 2003-2006 роках не підлягала
обов'язковій індексації у зв'язку з
підвищенням індексу споживчих цін,
оскільки розмір заробітної плати
позивачки регулярно переглядався у
бік збільшення; у відповідача відсутня
заборгованість перед позивачкою щодо
виплати індексації заробітної плати, а
тому немає заборгованості з виплати
компенсації.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника відповідача
Івченка С.П., який підтримав доводи
скарги та просив її задовольнити,
заперечення проти скарги позивача
ОСОБА_1, який просив скаргу відхилити, а
рішення суду залишити без зміни,
перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги, та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін з таких
підстав.

У відповідності з вимогами ст. 308
ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом встановлено, що позивач з 04
квітня 2001 року по 01 грудня 2010 року
працював в ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
що підтверджується відповідними
записами в трудовій книжці про
прийняття та звільнення з роботи (а.с. 5).
За період роботи позивачу
нараховувалася та виплачувалася
заробітна плата.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що під час
роботи позивача на підприємстві з 1
березня 2003 року по 31 липня 2006 року
при перевищенні порогу інфляції, який
встановлюється в розмірі 101 відсоток,
заробітна плата останнього не
індексувалася. За вказаний період сума
індексації заробітної плати та
компенсації у зв'язку з затримкою її
виплати складає 1070,60 грв., що
підтверджується довідкою
підприємства. Також суд дійшов до
висновку, що при виплаті відповідачем
присуджених позивачеві сум належить
утримати з них передбачені законом
податки та обов'язкові платежі.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.6 ст.95 КЗпП України
заробітна плата підлягає індексації в
установленому законодавством порядку.

Згідно ст. 33 Закону України від 24
березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату
праці» (далі - Закон № 108/95- ВР) в період
між переглядом розміру мінімальної
заробітної плати індивідуальна
заробітна плата підлягає індексації,
згідно з чинним законодавством.

У відповідності з положеннями ч.5
ст. 2 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»
індексації підлягають грошові доходи
громадян, одержані ними в гривнях на
території України і які не мають
разового характеру , в тому числі,
оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ст.4 цього Закону
індексація грошових доходів населення
проводиться в разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила
поріг індексації, який встановлюється
в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін
для індексації грошових доходів
населення провадиться наростаючим
підсумком, починаючи з місяця введення
в дію цього Закону.

Для проведення подальшої
індексації грошових доходів населення
обчислення індексу споживчих цін
починається за місяцем, в якому індекс
споживчих цін не перевищив поріг
індексації, зазначений в частині
першої цієї статті.

Підвищення грошових доходів
населення у зв'язку з індексацією
здійснюється з першого числа місяця,
що настає за місяцем, у якому
опубліковано індекс споживчих цін.

Зазначений порядок індексації
заробітної плати передбачений і п. 1-1
«Порядку проведення індексації
грошових доходів населення»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1078 від 17 липня 2003
року, з наступними змінами та
доповненнями.

Компенсація працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати,
відповідно до ст.34 Закон № 108/95- ВР
провадиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи,
наявність факту порушення трудового
законодавства, в частині невиплати
позивачу суми індексації заробітної
плати підтверджується матеріалами
справи, у тому числі, розрахунком сум
індексації заробітної плати та
компенсації у зв'язку з порушенням
строків її виплати, відповідно до якого
за період з березня 2003 року по липень
2006 року сума індексації становить 527,04
грв., сума компенсації за несвоєчасну
сплату -543,56 грв., а всього 1070,60 грв. ( а.с.
28).

Визначений відповідачем розмір
заборгованості суми індексації
заробітної плати та компенсації у
зв'язку з порушенням строків її виплати
повністю охоплюється періодом,
зазначеним позивачем в позовній заяві
та в рішенні суду.

Оскільки позивач погодився з
розміром визначеної відповідачем суми
заборгованості, рішення суду не
оскаржив, колегія суддів, переглядаючи
справу в межах заявленого позову та
доводів апеляційної скарги,
погоджується з рішенням суду щодо
розміру заборгованості та періоду
нарахування суми індексації
заробітної плати та компенсації за
несвоєчасну сплату, яку відповідач
повинен сплатити позивачу.

Враховуючи, що індексація
заробітної плати входить до структури
заробітної плати, з якої проводяться
відрахування податків та обов'язкових
платежів, а в наданому відповідачем
розрахунку індексації, що підлягає
виплаті позивачу, не зазначені суми
відповідних відрахувань податків і
обов'язкових платежів, суд дійшов
обґрунтованого висновку, що при
виплаті відповідачем присуджених
позивачу сум належить утримати з них
передбачені законом податки і
обов'язкові платежі.

Посилання в скарзі на те, що
заробітна плата позивача у 2003 - 2006 роках
не підлягала обов'язковій індексації,
оскільки розмір заробітної плати
позивача регулярно переглядався
відповідачем у бік збільшення, є не
доведеними належними і допустимими
доказами, як суду першої інстанції, так
і апеляційному суду.

Не погоджується колегія суддів і
з доводами апеляційної скарги щодо
відсутності заборгованості з
індексації заробітної плати та
компенсації у зв'язку з порушенням
строків її виплати, з посиланням на те,
що діяв механізм проведення
індексації заробітної плати, який
дозволяв підвищення грошових доходів
населення з застосуванням
випереджаючого методу розрахунку сум
індексації (з урахуванням прогнозного
рівня інфляції), оскільки доповнення до
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року №
1078 (Порядок), якими передбачено
застосування випереджаючого методу
розрахунку сум індексації, внесені
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 травня 2006 року № 690 (Постанова),
яка набрала чинності з 25 травня 2006 року,
тому, на правовідносини, які виникли до
набрання чинності цієї постанови, цей
Порядок не поширюється.

Доводи відповідача про те, що
фактично суд задовольнив вимоги
позивача частково, однак, не зазначив
про це в резолютивній частині рішення,
є обґрунтованими, але це не тягне за
собою зміну рішення.

З мотивувальної та резолютивної
частини рішення вбачається, що
фактично позов ОСОБА_1 задоволено
частково: позивач просив стягнути суму
індексації та компенсації за період з 1
березня 2003 року по 1 грудня 2010 року , а
суд стягнув за період з 1 березня 2003
року по 31 липня 2006 року. Між тим, в
першому реченні резолютивної частини
рішення суд помилково зазначив про
повне задоволення позову. Зазначене є
підставою для виправлення судом першої
інстанції описки в рішенні на підставі
ст.219 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу ПАТ «ММК імені
Ілліча» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя від 21
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Судді