У х в а л а

іменем україни

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Попович О.В.,Штелик С.П.,розглянувши
в попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, третя особа - приватний
нотаріус ОСОБА_7, про визнання договору
неукладеним та стягнення коштів, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 15 січня 2014
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області від 6 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду із зазначеним позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, мотивуючи його тим, що 19 лютого
2013 року між нею та ОСОБА_6, який діяв в
інтересах ОСОБА_5, було укладено
договір купівлі-продажу трикімнатної
квартири АДРЕСА_1. Позивачка зазначала,
що вони домовились щодо усіх істотних
умов договору, на виконання правочину
вона сплатила повну вартість квартири
в розмірі 579 600 грн, передавши зазначену
грошову суму ОСОБА_6 в приміщенні
нотаріальної контори, про що свідчать
пункти 4, 5 договору купівлі-продажу.
Проте всупереч домовленостям,
відповідач відмовився ставити
останній підпис в реєстрі для
реєстрації нотаріальних дій, мотивуючи
свою відмову тим, що грошові кошти
забрав ріелтор на ім'я ОСОБА_9, який зник
в невідомому напрямку. Враховуючи те,
що відповідач незаконно ухилився від
нотаріального оформлення та
посвідчення договору купівлі-продажу
квартири, а також те, що він і на
сьогодні залишається власником
квартири, позивачка вважала, що грошові
кошти, які вона передала відповідачу на
виконання правочину, є такими, що
набуті ОСОБА_6 без достатньої правової
підстави, а тому підлягають поверненню.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивачка просила суд визнати договір
купівлі-продажу трикімнатної квартири
АДРЕСА_1 від 19 лютого 2013 року
неукладеним та стягнути солідарно з
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на її користь грошові
кошти, які набуті останніми без
достатньої правової підстави, в
розмірі 579 600 грн.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 15 січня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області від 6 березня 2014 року, в
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд
касаційної інстанції скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди дійшли обґрунтованого висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_4 не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів
(стаття 57 ЦПК України).

Частиною 1 статті 58 ЦПК України
встановлено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу (частина 1 статті 60 ЦПК
України).

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_4, суди обґрунтовано виходили із
того, що позивачкою не доведено факту
передачі грошових коштів на виконання
договору купівлі-продажу квартири саме
відповідачам по справі. Крім того,
судами обґрунтовано прийнято до уваги
те, що грошові кошти в сумі 5 000 доларів
США відповідачем були передані
слідчому, який здійснює кримінальне
провадження про підозру у вчиненні
ОСОБА_8 кримінального правопорушення,
передбаченого частиною 4 статті 190 КК
України.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами правильно
встановлено та належно перевірено
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судові
рішення ухвалено із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для їх зміни чи
скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 15 січня 2014
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області від 6 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді: О.В.
Попович С.П. Штелик