Справа №: 653/1186/14-ц
Провадження № 2/653/505/14
У Х В А Л А

іменем України

15.04.2014

Суддя Генічеського районного суду
Херсонської області Берлімова Ю.Г.,
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав
споживачів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
вказаною позовною заявою до ОСОБА_2, в
якій просить стягнути з відповідача на
його користь в порядку відшкодування
матеріальних збитків 10328 грн., 40 коп., та
відшкодувати моральну шкоду в сумі 3000
грн., а також суму судового збору.
Позовні вимоги мотивує тим, що восени
2012 року між ним та відповідачем було
укладено угоду з метою придбання
необхідної кількості канальних плит
ОСОБА_1 у ОСОБА_2, та позивачем передано
передоплату на загальну суму 1000
доларів США. Їх намір по угоді було
зафіксовано в рахунку виписаним
відповідачем та розпискою про
отримання передоплати від позивача.
Згідно умов спірної угоди, та Закону
України «Про захист прав споживачів»
відповідач виступає виконавцем певних
послуг, а позивач є їх споживачем.
Відповідно до умов угоди, її предметом
є надання відповідачу передоплати
спрямованої на придбання певної
кількості товару. Угода була укладена
шляхом написання відповідачем
розписки від 27 грудня 2012 року. До
теперішнього часу умови угоди
відповідачем не виконано, гроші
позивачу повернено частково. Позивач у
своєму позові посилається на Закон
України «Про захист прав споживачів»
як на підставу звернення до суду. Однак
зі змісту позовній заяви не зазначено
які саме його права як споживача
порушено відповідачем та у чому це
виявилося.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 «Про
практику розгляду цивільних справ за
позовами про захист прав споживачів»
від 12 квітня 1996 року з подальшими
змінами та доповненнями заява про
захист прав споживача має повністю
відповідати вимогам ст.119 ЦПК щодо
форми й змісту позовної заяви, зокрема,
містити відомості: яке право споживача
порушено; коли і в чому це виявилося,
способи захисту і які належить вжити
суду заходи. Тобто, позовні вимоги не
містять фактичних посилань на Закон
України «Про захист прав споживачів» а
пред'являються до відповідача лише з
метою відшкодування збитків, завданих
в наслідок здійснення відповідачем
нечесної підприємницької діяльності.

Отже, позивач ОСОБА_1 не придбав, не
використовував товар для власних
потреб. Тому на дані правовідносини не
поширюється Закон України "Про захист
прав споживачів", оскільки це є
договірні правовідносини і
вирішуються в порядку розділу 2 глави 52
Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, вказана
позовна заява підлягає залишенню без
руху з наступних підстав.

В порушення вимог ст. 119 ЦПК України
позивачем, не сплачено суму судового
збору, а саме згідно розрахункам
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі,
відповідно у справах майнового
характеру сплачується 1 відсоток ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати, тобто позивач
повинен сплатити 243 грн.60 коп.

Згідно вимог ст. 121 ЦПК України,
суддя, встановивши, що заяву подано без
додержання вимог ст. 119, 120 ЦПК України
залишає заяву без руху і надає заявнику
строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,
суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
захист прав споживачів - залишити без
руху та надати позивачу строк для
усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду
у встановлений строк виконає вимоги,
сплатить суму судового збору, позовна
заява вважається поданою в день
первісного її подання до суду. У
випадку не виправлення недоліків заява
вважається неподаною та повертається
позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г.
Берлімова