справа № 2-175/1280/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючої - судді Озерянської Ж.М.

при секретарі - Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Новомиколаївської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на
домоволодіння в порядку спадкування за
законом, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
за ним право власності в порядку
спадкування за законом після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 на
домоволодіння за АДРЕСА_1 загальна
площа якого пo будинку становить 55,1
кв.м., житлова площа 20,4 кв.м., допоміжна
площа 24,7 кв.м. та який складається з 1 -
кухні 10,7 кв.м., 2 - комори 5,2 кв.м., 3 -
коридору 8,8 кв.м., 4 - житлової кімнати
площею 9,l кв.м., 5 - житлової кімнати - 21,3
кв.м. та до складу якого входять такі
господарчі спорудами, а саме: прибудова
«а-1», гараж Б, В - господарські споруди,
погріб ПГ, навіс Г, сарай Д, сарай Е,
сарай Ж, навіс З, вбиральня И, ворота № 1,
огорожа № 2, огорожа № 3, замощення І -
загальною вартістю 82564 грн.

Позивач надав суду заяву в якій просив
розглядати справу без його участі,
позовні вимоги підтримав та просив
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача
Територіальної громади в особі
Новомиколаївської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області надав суду
заяву в якій просив розглянути справу
без участі представника.

Повно та всебічно вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) та спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивача
ОСОБА_3, що підтверджується актовим
записом № 15 від 11 липня 2012 року
Виконавчого комітету
Новомиколаївської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області в свідоцтві
про смерть серії НОМЕР_2 виданому 11
липня 2012 року (а.с.13). Після смерті
ОСОБА_3 відкрилася спадщина на
домоволодіння АДРЕСА_1. Заповіту
спадкодавець не складала.

На час відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем за законом є
ОСОБА_1, який в свою чергу, на підставі
ст. 1269, 1270 ЦК України, в установлений
законом шестимісячний термін
звернувся з заявою про прийняття
спадщини до державного нотаріуса
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори. Але, у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті матері ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а саме на
домоволодіння АДРЕСА_1, ОСОБА_1 було
відмовлено, оскільки не
підтверджується факт належності
померлій спадкового майна: житлового
будинку, що підтверджується постановою
про відмову у вчинені нотаріальної дії
від 25 березня 2014 року (а.с.8).

Встановлено, що на підставі договору
купівлі-продажу укладеного 24 травня 1977
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, останній
придбав домоволодіння по АДРЕСА_1
(а.с.20). ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 помер
(а.с.12), після його смерті відкрилася
спадщина на вищевказане домоволодіння.
На момент смерті спадкоємцем за
законом була дружина померлого ОСОБА_3,
яка фактично прийняла спадщину, однак
до нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
не зверталася.

З роз'яснень наданих державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України в Листі № 40-12-2409 від 01.09.2011 року
«Щодо прийняття в експлуатацію
об'єктів, закінчених будівництвом до
05.08.1992 року» вбачається, що 05.08.1992 року
вперше на законодавчому рівні було
встановлено порядок та умови прийняття
в експлуатацію об'єктів будівництва
Постановою КМУ від 05.08.1992 року № 449,
тобто до 05.08.1992 року не передбачалась
процедура введення приватних житлових
будинків в експлуатацію при оформленні
права власності.

З аналізу положень Конституції України
та ЦК України вбачається, що не
потребує введення в експлуатацію
приватних житлових будинків,
збудованих до 05.08.1992 року, при набутті
права власності на такі об'єкти.

Крім того, з листа Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України № 40-19-5376 від 30.07.2012 року «Щодо
порядку прийняття в експлуатацію
самовільно побудованого садового
будинку і розмірів штрафів» видно, що
документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних
будівель і споруд, прибудов до них, які
не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації.

На теперішній час є чинним Порядок
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків І та II категорій складності,
які збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затверджений Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства від
24.06.2011 року № 91, в редакції від 13.06.2012
року.

Згідно з п.1.1, п.3.1 Порядку
передбачається прийняття в
експлуатацію усіх закінчених
будівництвом об'єктів, збудованих до
31.12.2009 року без дозволу на виконання
будівельних робіт, заяви про прийняття
в експлуатацію яких подано до 31.12.2012
року, за винятком закінчених
будівництвом до 05 серпня 1992 року
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них.

За приписами абзацу 2 п.3.1 Порядку
документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

Таким чином, на час будівництва та
завершення будівництва житлового
будинку (1960 року побудови), що є
предметом спору, реєстрація права
власності на нього не вимагалась. В
свою чергу, в листі ВССУ № 10-1387/0/4-12 від
27.09.2012 року «Про практику застосування
судами при розгляді справ окремих норм
законодавства про власність та
спадкування» викладено наступну
правову позицію: «Право власності на
збудоване до набрання чинності Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» нерухоме майно в порядку,
який існував на час його спорудження, а
не виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку передбаченому цим
Законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого права, а не підставою
його виникнення».

Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст.
19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державна
реєстрація прав проводиться на
підставі, зокрема, рішень судів, що
набрали законної сили.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла, до
інших осіб.

Зібрані по справі докази вказують, що
фактично померлій ОСОБА_3 належав
житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, однак за життя
спадкодавець не зареєструвала належне
їй право власності на спадкове
домоволодіння, зв'язку з чим позивач не
має можливості скористатися належним
йому правом на отримання спадщини.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України,
спадкування здійснюється за законом
або за заповітом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.

Не зважаючи на те, що ніхто не оспорює
спадкове право позивача, він не має
можливості оформити свої спадкові
права, оскільки спадкодавцем ОСОБА_3 за
життя не оформлено правовстановлюючий
документ на спадковий житловий будинок
з господарськими будівлями та
спорудами після смерті чоловіка
ОСОБА_5.

Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10
розділу ІІ Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
при видачі свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно, яке
підлягає реєстрації, нотаріус
перевіряє належність цього майна
спадкодавцеві на підставі
правовстановлюючих документів.

Згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.08р. № 7 «Про судову
практику у справах про спадкування», за
наявності умов для одержання в
нотаріальної конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про визнання
права на спадщину судовому розгляду не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Судом встановлено, що спадщина не
перейшла до держави, не визнана
відумерлою, позивач вступив в
управління та володіння спадковим
майном і є спадкоємцем за законом,
право власності спадкодавця ОСОБА_3 не
припинено відповідно до ст. 346 ЦК
України, а відповідно до ст. 1296 ЦК
України відсутність свідоцтва на право
власності не позбавляє спадкоємця
права на спадщину, а згідно із ст. 16 ЦК
України способом захисту свого права є
визнання права. За таких обставин суд
задовольняє позовні вимоги, оскільки
судом встановлені всі обставини, які
дають позивачу право на визнання його
права власності на спадкове майно в
порядку спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст.
1217, 1218, 1222 ЦК України, ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215,
224, 226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Новомиколаївської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на
домоволодіння в порядку спадкування за
законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем с. Острівка Нікопольського
району Дніпропетровської області,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
паспорт серії НОМЕР_3 виданий
Дніпропетровським РВ УМВС України в
Дніпропетровській області 13 вересня 1999
року, право власності на домоволодіння
АДРЕСА_1, що складається з житлового
будинку літ. «А-1», що складається з: 1 -
кухня площею 10,7 кв.м., 2 - комора площею 5,2
кв.м., 3 - коридор площею 8,8 кв.м., 4 -
кімната площею 9,1 кв.м., 5 - кімната
площею 21,3 кв.м., загальною площею
приміщень 55,1 кв.м., загальною площею
житлових квартир 55,1 кв.м., житловою
площею житлових квартир 30,4 кв.м.,
допоміжною площею житлових квартир 24,7
кв.м., з господарськими будівлями та
спорудами: прибудовою літ. «а-1», гаражу
літ. «Б», господарським блоком літ. «В»,
погрібом літ. «ПГ», навісом літ. «Г»,
сараєм літ. «Д», сараєм літ. «Е», сараєм
літ. «Ж», навісом літ. «З», вбиральнею
літ. «И», воротами № 1, огорожею № 2,
огорожею № 3, замощення І, в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Озерянська Ж.М.