У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Євграфової Є.П.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: Августівська
сільська рада Біляївського району
Одеської області, Інспекція Державного
архітектурно-будівельного у Одеській
області, про визнання каналізаційних
мереж побудованих з порушенням вимог
чинного законодавства, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Біляївського
районного суду Одеської області від 23
липня

2013 року та ухвалу апеляційного суду
Одеській області від 25 грудня

2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
каналізаційні мережі ділянки АДРЕСА_1
побудованими з порушенням вимог
чинного законодавства без отримання
технічних умов, належної документації
на будівництво; визнати їх самочинним
будівництвом; визнати ОСОБА_5
недобросовісним користувачем
земельної ділянки АДРЕСА_1; зобов'язати
її перенести каналізаційні мережі
ділянки АДРЕСА_1 на відстань 1,5 м від
межі ділянки АДРЕСА_2, що належить
позивачу; визнати будівництво ями та
фундаменту по периметру ями самочинним
будівництвом та таким, що розпочате без
дозволу на будівництво, а також
стягнути з відповідачки 1 тис. грн на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 23 липня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеській області від
25 грудня 2013 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанцій та передати справу на новий
розгляд.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є
власником земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_2.
Користувачем суміжної земельної
ділянки АДРЕСА_1 є ОСОБА_5

На відстані 1,10−?1,40 м від межового
паркану суміжних земельних ділянок
сторін на земельній ділянці
відповідачки знаходиться
каналізаційна мережа, яма на відстані 2
м, цільове призначення якої не
визначено та яма не експлуатується, що
підтверджується актом перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт від 30 грудня 2011 року
(а.с. 69) та фотознімком (а.с. 11).

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів, а п. 1 ч. 1 ст. 15 вказаного
Кодексу передбачено, що суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, правильно дійшов
висновку про те, що належних доказів на
підтвердження порушення прав ОСОБА_4 не
надано, до вказаних правовідносин не
застосовано ст. 376 ЦК України.

Доводи позивачки про те, що
відповідачка здійснює підтоплення
належної їй земельної ділянки та
споруд у встановленому законом не
підтверджені. Крім цього, підтоплення
відбувається під час дощу та не
обґрунтовано, яким саме чином впливає
на підтоплення прокладених
каналізаційних мереж, що знаходяться
під землею.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 23 липня

2013 року та ухвалу апеляційного суду
Одеській області від 25 грудня

2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Євграфова Є.П.,
Журавель В.І.