ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 362/805/14-ц
Провадження № 2/362/895/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого - судді
Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі-
Данильченко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Василькові Київської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу
земельних ділянок дійсним та визнання
права власності,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2014 року до Васильківського
міськрайонного суду Київської області
звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, в
якому просив визнати дійсними договори
купівлі-продажу земельних ділянок:
площею 0,15 га (кадастровий номер
:01:044:003), що розташована за адресою:
Київська область, Васильківський
район, с. Рославичі; площею 0,1504 га
(кадастровий номер :01:044:0031), що
розташована за адресою: Київська
область, Васильківський район, с.
Рославичі; площею 0,1505 га (кадастровий
номер :01:044:0032), що розташована за
адресою: Київська область,
Васильківський район, с. Рославичі.
Крім того, позивач просить суд визнати
за ним право власності на вищевказані
земельні ділянки та стягнути з
відповідача судові витрати по справі.

Вказуючи на те, що 08 лютого 2012 року між
ним та відповідачем було укладено
Попередній договір купівлі-продажу
спірних земельних ділянок, які
належали відповідачу на праві
приватної власності. Відповідно до
умов даного договору ОСОБА_2
зобов'язувався не пізніше 08.07.2012 року
передати йому у власність спірні
земельні ділянки, а він, ОСОБА_1,
зобов'язувався передати ОСОБА_2 повну
вартість земельних ділянок, що складає
366 759 грн.

03 липня 2012 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2
всю суму вартості земельних ділянок,
про що відповідачем було видано
письмову розписку. В той же день між
сторонами по справі було підписано
акти приймання-передачі земельних
ділянок, однак договори
купівлі-продажу земельних ділянок
підписані не були, оскільки, за словами
відповідача, ним не отримано всі
необхідні документи для їх оформлення.

ОСОБА_1, посилаючись на те, що ОСОБА_2
ухиляється від нотаріального
посвідчення договорів купівлі-продажу,
ігнорує його усні та письмові вимоги,
мотивуючи їх відсутністю часу для
відвідування нотаріуса та враховуючи
факт його фактичного володіння
нерухомим майном та повне виконання
умов договору, просить суд визнати
договори купівлі-продажу спірних
земельних ділянок дійсними, визнавши
за ним право власності на останні.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився,
надіславши заяву, в якій просить
проводити розгляд справи без його
участі, вимоги позову підтримує та
просить суд їх задовольнити в повному
обсязі ( а.с.32).

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги позову не визнав,
надавши заперечення, в якому просить
відмовити в задоволенні позову,
оскільки попередній договір
купівлі-продажу земельних ділянок, в
супереч вимогам чинного законодавства,
не був нотаріально посвідченим (а.с.28).

Суд, вислухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши письмові
докази в їх сукупності, проходить до
висновку про відмову в задоволенні
вимог позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08 лютого 2012 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
укладено Попередній договір
купівлі-продажу земельних ділянок
(надалі - Попередній договір), за
умовами якого сторони зобов'язуються у
строк до 08 липня 2012 року укласти на
умовах, встановлених цим Попереднім
договором, договір купівлі-продажу
земельних ділянок: площею 0,15 га
(кадастровий номер :01:044:003), що
розташована за адресою: Київська
область, Васильківський район, с.
Рославичі; площею 0,1504 га (кадастровий
номер :01:044:0031), що розташована за
адресою: Київська область,
Васильківський район, с. Рославичі;
площею 0,1505 га (кадастровий номер
:01:044:0032), що розташована за
адресою: Київська область,
Васильківський район, с. Рославичі.
Цільове призначення земельних ділянок
для будівництва та обслуговування
житлового будинку ( а.с.6-7).

Пунктом 4.1 Попереднього договору
загальна вартість трьох земельних
ділянок складає 366 750 грн., яку
покупець, у відповідності до положень
п. 4.3. Попереднього договору,
зобов'язувався сплатити в строк до 08
липня 2012 року.

Спірні земельні ділянки належали
ОСОБА_2 на підставі договорів
купівлі-продажу земельних ділянок,
укладених в період з 10 квітня по 15
квітня 2008 року та посвідчених
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3 (
а.с.8-16).

З огляду письмової розписки
відповідача від 03.07.2012 року
встановлено, що останній підтверджує
факт того, що ним отримано від позивача
грошові кошти в сумі 366 750,00 грн., що є
повною вартістю земельних ділянок,
зазначених у попередньому договорі
від 08.002.2012 року (а.с.18).

Того ж дня ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
погоджено акт приймання передачі
спірних земельних ділянок, за умовами
якого відповідач передав, а позивач
прийняв на підставі Додаткової угоди
від 03 липня 2012 року до Попереднього
договору купівлі-продажу земельних
ділянок від 08 липня 2011 року земельну
ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер
:01:044:003), що розташована за адресою:
Київська область, Васильківський
район, с. Рославичі; земельну ділянку
площею 0,1504 га (кадастровий номер
:01:044:0031), що розташована за
адресою: Київська область,
Васильківський район, с. Рославичі;
земельну ділянку площею 0,1505 га
(кадастровий номер :01:044:0032), що
розташована за адресою: Київська
область, Васильківський район, с.
Рославичі ( а.с.19).

З урахуванням того, що ОСОБА_1 здійснив
повний розрахунок за спірні земельні
ділянки, а ОСОБА_2 не виконав
зобов'язання з підготовки документів
для укладення основного договору,
03.07.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
укладено додаткову угоду до
попереднього договору купівлі-продажу
земельних ділянок від 08.02.2012 року, за
умовами якої сторони домовились про
перенесення строку укладення
основного договору до 08.07.2013 року (а.с.17).

Пунктами 3-4 Додаткової угоди сторони
домовились, що до укладення основного
договору покупець має право володіти
та користуватись земельними ділянками
на свій розсуд, а у випадку не укладення
основного договору, покупець має право
звернутись до відповідного суду з
позовом про визнання за ним права
власності на спірні земельні ділянки.

01.08.2013 року ОСОБА_1, враховуючи ухилення
ОСОБА_2 від нотаріального посвідчення
договорів, звернувся до останнього з
письмовою вимогою, в якій просив
виконати свої зобов'язання та
повідомити про час та місце укладення
основного договору. Крім того, позивач
повідомив відповідача, що у випадку
невиконання вищевказаних вимог він
змушений буде звернутись до суду з
вимогою визнання за ним права
власності на земельні ділянки (а.с.20).

У відповідь на письмову вимогу ОСОБА_1,
ОСОБА_2 листом від 06.08.2013 року повідомив,
що він не буде звертатись за
нотаріальним посвідченням договорів, а
також звернув увагу на те, що позивач
має право звернутись до суду з вимогою
визнання за ним права власності на
земельні ділянки (а.с.21).

За умовами ч. 1 ст. 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Попередній договір
укладається у формі, встановленій для
основного договору. А якщо форма
основного договору не встановлена, - у
письмовій формі.

У відповідності до положень ст. 657 ЦК
України договір купівлі-продажу
земельної ділянки, єдиного майнового
комплексу, житлового будинку (квартири)
або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації, крім договорів
купівлі-продажу майна, що перебуває в
податковій заставі.

Згідно положень ч. 1 ст. 220 ЦК України у
разі недодержання сторонами вимоги
закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним.

В свою чергу частиною другою статті 220
ЦК України визначено, що якщо сторони
домовились щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

У відповідності до вимог п. 13 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
06.11.2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» з підстав
недодержання вимог закону про
нотаріальне посвідчення правочину
нікчемними є тільки правочини, які
відповідно до чинного законодавства
підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню. Вирішуючи
спір про визнання правочину, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
дійсним, судам необхідно враховувати,
що норма частини другої статті 220 ЦК
України не застосовується до
правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню, і державній
реєстрації, оскільки момент вчинення
таких правочинів відповідно до статей
210 та 640 ЦК пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
і не створюють прав та обов'язків для
сторін.

Таким чином, враховуючи, що договір
купівлі-продажу земельної ділянки
підлягає обов'язковому нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації, а
також те, що позивачем не доведено, що
між сторонами узгоджено всіх істотних
її умов, суд не вбачає правових підстав
для визнання договорів
купівлі-продажу спірних ділянок
дійсними з підстав передбечених ч. 2 ст.
220 ЦК України, на яку посилається
позивач.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 220, 635, 640, 657 ЦК України, ст. ст. 10, 11,
60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд,
-

В И Р І
Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності на
земельні ділянки - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення виготовлено 6
червня 2014 року.

Суддя
Г.М.Лебідь-Гавенко