Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1579/14
Головуючий у 1 інстанції: Комишня Н.І.
Суддя-доповідач: Маловічко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

Головуючого: Кочеткової І.В.,
суддів Маловічко С.В., Воробйової І.А.

при секретарі: Свинаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Кам'янсько-Дніпровського
районного суду Запорізької області від
10 лютого 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Приватного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»
в особі Запорізької обласної дирекції
Приватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», ОСОБА_4, третя
особа: Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія ТАС», про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н
О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ПрАТ «Українська
страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП» в особі Запорізької
обласної дирекції ПАТ «Українська
страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП», ОСОБА_4, третя особа
ПрАТ «Страхова компанія ТАС» про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що він є власником автомобілю
DACIA LOGAN, р.н. НОМЕР_5. 25.05.2013р. він з ОСОБА_6
та ще однією людиною виїхали на його
автомобілі з м. Запоріжжя до м. Одеси. За
кермом автомобіля з його згоди
знаходився ОСОБА_6 Приблизно о 07-00 год.
вони рухались по автодорозі Кам'янка-
Дніпровська - Каховка в районі 25
кілометру, ширина проїзної частини 6,5
метрів по одній смузі для руху в
кожному напрямку, обочина 2,8 метри.
Попереду у тому ж напрямку рухався
автомобіль «ВАЗ-2109» з завантаженим
причепом під керуванням ОСОБА_4,
швидкість руху якого була біля 60 км/год.
«ВАЗ-2109» повільно загальмував, скинув
швидкість до 5 км/год. та без
попередження сигналом розпочав маневр
ліворуч.

Автомобіль DACIA LOGAN рухався зі швидкістю
біля 90 км/год. в попутному напрямку
позаду автомобіля «ВАЗ-2109» та,
побачивши повільне зменшення
швидкості автомобілем ВАЗ-2109, прийняв
рішення здійснити його обгін. Виїхавши
на зустрічну смугу руху, ОСОБА_6 побачив
зміну напрямку руху водієм автомобіля
ВАЗ-2109 та вжив заходів екстреного
гальмування, але уникнути зіткнення не
вдалось. Співробітники ДАІ склали
відносно ОСОБА_6 адміністративний
протокол за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП., вказуючи, що
ОСОБА_6 порушив п. 13.1 ПДР. В процесі
розгляду Жовтневим районним судом м.
Запоріжжя справи про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_6 за ст.
124 КУпАП за його клопотанням була
проведена автотехнічна експертиза,
згідно висновків якої в діях водія
ОСОБА_6 невідповідностей вимогам ПДР не
вбачається. За результатами розгляду
справи Жовтневий районний суд м.
Запоріжжя прийшов до висновку про те,
що в діях ОСОБА_6 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, але
постановою від 24.09.2013р. закрив
провадження у справі на підставі п. 7 ст.
247 КУпАП у зв'язку із закінченням на
момент розгляду справи про
адміністративне правопорушення
строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постановою апеляційного суду
Запорізької області від 17.10.2013р.
вказана постанова районного суду
змінена та провадження в справі
закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за
відсутністю в діях ОСОБА_6 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

За висновками автотехнічної
експертизи в діях водія ОСОБА_4, який
перед зміною напрямку руху не
впевнився в безпеці для інших
учасників дорожнього руху, не включив
світловий покажчик повороту перед
виконанням маневру, є невідповідність
вимогам пп. 9.2, 9.4 , 10.1 ПДД України, що
знаходиться в причинному зв'язку з
подією ДТП.

А в діях водія ОСОБА_6, який не мав
технічної можливості уникнути
зіткнення з моменту виникнення
небезпеки для руху, невідповідності
вимогам п.12.3 ПДД не вбачається.

Внаслідок ДТП його автомобіль DACIA LOGAN,
р.н. АР 3758 ВI, отримав механічні
ушкодження. Згідно висновку № 185 про
проведення оцінки колісного
транспортного засобу від 29.05.2013 року,
вартість відновлювального ремонту
складає - 29 463,03 грн. Враховуючи, що
цивільну відповідальність ОСОБА_4
застраховано у ПрАТ «Українська
страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП», а висновком авто-
технічної експертизи встановлено його
вину в ДТП від 25.05.2013р., просив суд
стягнути з ПрАТ «Українська страхова
компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»
в особі Запорізької обласної дирекції
28 963,03 грн. на відшкодування шкоди,
завданої цією ДТП, а з ОСОБА_4 - франшизу
у розмірі 500 грн.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського
районного суду Запорізької області від
10 лютого 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

На зазначене рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на необґрунтованість рішення,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В судові засідання апеляційного суду
відповідач ОСОБА_4 та його представник,
а також обидві страхові компанії,
будучи повідомленими належним чином
судовими повістками, про що маються
зворотні повідомлення про їх
отримання, жодного разу не з»явились,
тому справу розглянуто у відповідності
до вимог ст. 305 ЦПК України у їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення апелянта
ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_7,
вивчивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана в наслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

У відповідності до ст. 6 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Отже, відповідальність настає лише при
наявності певних ознак (умов), а саме:
вини; протиправної дії; наявності
матеріальної шкоди; причинного зв'язку
між протиправною дією та шкодою.

Судом встановлено, що 25.05.2013р. приблизно
о 7.00 год. на 25 кілометрі автодороги
Кам»янка-Дніпровська - Каховка сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілів DACIA LOGAN, р.н. НОМЕР_5 під
керуванням ОСОБА_6 та «ВАЗ-2109» під
керуванням ОСОБА_4

Внаслідок вказаної ДТП автомобіль DACIA
LOGAN, який належить позивачу ОСОБА_2 ( а.с.
13), отримав механічні ушкодження ( а.с.
11). Згідно висновку № 185 про проведення
оцінки колісного транспортного засобу
від 29.05.2013р. вартість відновлювального
ремонту складає 29 463,03 грн. ( а.с. 7, 8).

Цивільна відповідальність ОСОБА_2
застрахована страховою компанією «СГ
«ТАС», про що свідчить поліс АВ/ 8030992
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, та цей договір страхування діє
з 12.10.2012р. по 11.10.2013р. ( а.с. 14).

Другий транспортний засіб - автомобіль
«ВАЗ-2109», р.н. НОМЕР_3, який є учасником
ДТП від 25.05.2013р., зареєстрований за
ОСОБА_4 ( а.с. 12).

Позивач ОСОБА_2 у первісно заявленому
позові відповідачем вказував ОСОБА_4, з
якого просив стягнути всю суму
відновлювального ремонту його
пошкодженого автомобілю, а третьою
особою - ПрАТ «Страхова група «ТАС».

За письмовими поясненнями ПрАТ «СГ
«ТАС» як третьої особи у справі, 27.05.2013р.
ОСОБА_4 звернувся до цієї страхової
компанії із заявою про настання події
ДТП, яка сталася 25.05.2013р., але йому було
відмовлено у страховій виплаті,
оскільки в діях ОСОБА_6 відсутній склад
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, у зв»язку з чим закрито
провадження за протоколом, складеним
відносно нього ( а.с. 43).

В ході розгляду справи судом було
з»ясовано, що відповідно до поліса №
АЕ/0460413 від 23.01.2013р. між ПрАТ Українська
страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП» та ОСОБА_4 укладено
договір страхування його
цивільно-правової відповідальності як
власника ТС «ВАЗ-2109», р.н. НОМЕР_3, зі
строком дії з 26.01.2013р. по 25.01.2014р. ( а.с. 46).

За заявою відповідача ухвалою
Кам»янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 30 грудня
2013р. у справу залучено в якості
співвідповідача Приватне акціонерне
товариство Українська страхова
компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (
а.с. 51).

11.01.2014р. ОСОБА_2 подав уточнену позовну
заяву, у якій, посилаючись на ті ж
обставини та обґрунтування, просив
розподілити суму спричиненої йому
матеріальної шкоди наступним чином: з
ПрАТ «Українська страхова компанія
«КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» стягнути
28 963,03 грн., а з ОСОБА_4 франшизу у розмірі
500 грн. ( а.с. 56-58).

В письмових поясненнях ПрАТ «УСК
«КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»
зазначило, що і учасниками ДТП, і самим
позивачем ОСОБА_2 невиконані вимоги
ст.ст. 33, 33-1, 35, 36 ЗУ «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», тому між
позивачем та цією страховою компанією
відсутні спірні відносини. Крім того,
невиконання вказаних вимог названого
закону є підставою для відмови у
здійсненні страхового відшкодування у
відповідності до вимог ст. 37.1.2 цього
закону ( а.с. 71).

ОСОБА_2 в суді першої інстанції та в
засіданні апеляційного суду
підтверджував, що цій страховій
компанії про ДТП від 25.05.2013р. не
сповіщав та не звертався з заявою про
виплату страхового відшкодування.

За матеріалами справи та поясненнями
співвідповідача в особі страхової
компанії, не повідомив свого
страховика про подію ДТП і
страхувальник ОСОБА_4, який повідомив
лише страхову компанію позивача.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із
того, що позивачем не доведено
винуватість ОСОБА_4 у події ДТП від
25.05.2013р., а також невиконання самим
позивачем обов»язку щодо подання
страховику заяви про страхове
відшкодування.

З такими висновками суду колегія
погоджується лише частково з огляду на
наступне.

Так, суд зробив висновки про
недоведеність винуватості ОСОБА_4 в ДТП
25.05.2013р., пославшись на те, що відносно
відповідача не мається постанови про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ознаками
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, позивач в позові наголошував на
тому, що в матеріалі про
адмінправопорушення, складеному
відносно учасника ДТП - водія ОСОБА_6 за
ст. 124 КУпАП, мається висновок експерта,
яким доведено, що ДТП від 25.05.2013р.
сталася через недотримання ОСОБА_4
правил дорожнього руху, проте ці
обставини суд не перевірив та зробив
передчасні висновки, що не мається
доказів вини відповідача в цій події.

Апеляційним судом за клопотанням
позивача було витребувано
адмінматеріал, в якому міститься
висновок експертного дослідження №
523/13 від 11 вересня 2013р., яке було
проведено за постановою суду в межах
розгляду протоколу про
адмінправопорушення, складеного
відносно ОСОБА_6 Колегія вважає, що
дослідження цього матеріалу не буде
дослідженням нових доказів, оскільки
судом аналізувались постанови судів
першої та апеляційної інстанцій, які
ухвалені за наслідками розгляду
протоколу відносно ОСОБА_6 та базуються
саме на цьому висновку, а також на
вказаний висновок як на доказ
посилався в позові та в ході всього
розгляду справи позивач, доводячи
наявність порушень ПДР ОСОБА_4 Але
попри це, ці обставини судом не
перевірені.

Згідно цього висновку НДЕКЦ при
ГУМВС України в Запорізькій області №
532/13 від 11 вересня 2013р. винним в ДТП від
25.05.2013р. є ОСОБА_4, а саме: з урахуванням
вихідних даних та пояснень ОСОБА_6,
заданих в постанові про призначення
судової авто-технічної експертизи, в
діях водія ОСОБА_4, який перед зміною
напрямку руху не впевнився в безпеці
для інших учасників дорожнього руху, не
включив світловий покажчик повороту
перед виконанням маневру, є
невідповідність вимогам п.п. 9.2, 9.4, 10.1
Правил дорожнього руху України, при
цьому невиконання водієм ОСОБА_4 вимог
п. 10.1 ПДР України знаходиться в
причинному зв»язку з подією ДТП. З
урахуванням вихідних даних та пояснень
ОСОБА_6, заданих в постанові про
призначення судової авто-технічної
експертизи, в діях водія ОСОБА_6, який не
мав технічної можливості уникнути
зіткнення з моменту виникнення
небезпеки для руху, невідповідності
вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається.

Саме на підставі цього висновку
постановами судів першої та
апеляційної інстанцій при розгляді
протоколу відносно ОСОБА_6 було
звільнено його від відповідальності із
закриттям провадження за відсутності
складу правопорушення.

Отже, відповідно до ст.ст. 57, 64 ЦПК
України вказаний висновок є письмовим
доказом для цієї цивільної справи. Крім
того, він у відповідності до вимог ст. 58
ЦПК України є належним, оскільки
містить інформацію про предмет
доказування, а також у відповідності до
вимог ст. 59 ЦПК України допустимим,
оскільки експертне дослідження
проведено за постановою суду із
встановленням судом всіх вихідних
даних для експерта.

За таких обставин, колегія вважає,
що винуватість ОСОБА_4 в скоєнні ДТП від
25.05.2013р. доведена саме на підставі
вказаного висновку, не зважаючи на
відсутність постанови про притягнення
його до адмінвідповідальності за ст. 124
КУпАП.

Згідно з п. 33.1.4 ст. 33 ЗУ «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» учасники
дорожньо-транспортної пригоди
зобов»язані вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів повідомлення страховика,
з яким було укладено договір
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
про настання дорожньо-транспортної
пригоди.

У системному взаємозв»язку з п. 5 ч.
1 ст. 989 ЦК України, яким на
страхувальника покладено обов»язок
повідомити страховика про настання
страхового випадку у строк,
встановлений договором, правове
значення для вирішення страховиком
питання про виплату страхового
відшкодування має його повідомлення
страхувальником про настання
страхового випадку у строк, який дає
страховику можливість дослідити
обставини справи та дійти висновку про
визнання його страховим випадком чи
відмовити в цьому.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК
України передбачено, що страховик має
право відмовити у здійсненні страхових
виплат у разі несвоєчасного
повідомлення страхувальником про
настання страхового випадку.

В ході апеляційного розгляду справи
ОСОБА_2 подав заяву до страховика ПрАТ
«УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про
настання страхового випадку та виплату
йому страхового відшкодування.

Проте вказані обставини виникли вже
після ухвалення рішення судом першої
інстанції, законність і
обґрунтованість якого перевіряється з
урахуванням тих доказів та обставин,
які існували на час розгляду справи у
суді першої інстанції.

Оскільки у позивача не малось перешкод
як до подання позову до суду 21.11.2013р.,
так і під час розгляду справи в суді
першої інстанції звернутися з
відповідною заявою до ПрАТ «УСК «КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», яке в усіх
письмових поясненнях наголошувало на
тому, щоб суд зобов»язав позивача
звернутись до нього та надати
відповідні документи, колегія вважає,
що звернення ОСОБА_2 під час
апеляційного розгляду справи не може
вплинути на оскаржуване у справі
рішення, яке обгрунтовано тими
обставинами, які існували та
встановлені судом на час ухвалення
рішення. А отже між ОСОБА_2 та ПрАТ «УСК
«КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на стадії
апеляційного розгляду справи у зв»язку
із зверненням щодо виплати страхового
відшкодування виникли нові
правовідносини, яких не існувало під
час розгляду справи судом першої
інстанції, що унеможливлює їх
врахування при перегляді справи.

За обставин, коли матеріалами справи
підтверджено, що ні ОСОБА_4 як
страхувальник, ні ОСОБА_2 як потерпілий
від ДТП до ПрАТ «Українська страхова
компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»
з повідомленням про настання події ДТП
не звертались, в розслідуванні причин
та обставин дорожньо-транспортної
пригоди страховику не сприяли, правові
підстави для виплати позивачу ПрАТ
«УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» суми
страхового відшкодування за винні дії
ОСОБА_4 відсутні.

Таким чином, висновки суду про відмову
в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПрАТ
«УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» у
зв»язку з порушенням порядку,
передбаченого статтею 35 ЗУ «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», є правильними, оскільки
ґрунтуються на матеріалах справи та
вимогах вказаної норми закону.

Проте, в такому разі заподіяна
шкода в повному обсязі повинна бути
відшкодована відповідачем ОСОБА_4 на
підставі ст.ст. 1166, 1188 ЦК України.

Тому рішення суду у відповідності
до вимог п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
слід змінити в частині відмови в позові
до ОСОБА_4, ухваливши рішення про
стягнення з нього на користь позивача
всієї суми матеріальної шкоди та
судових витрат.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І
Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Кам'янсько-Дніпровського
районного суду Запорізької області від
10 лютого 2014 року у цій справі змінити,
скасувавши в частині відмови в
задоволенні позову до ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП
НОМЕР_4, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_2,
зареєстрованого за адресою: 69097
АДРЕСА_1, на відшкодування
матеріальної шкоди, спричиненої
дорожньо-транспортною пригодою від 25
травня 2013р., 29 463 ( двадцять дев»ять
тисяч чотириста шістдесят три ) гривні
03 копійки та судовий збір у сумі 441,95
грн., а всього - 29 904 ( двадцять дев»ять
тисяч дев»ятсот чотири) гривні 98
копійок.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Кочеткова І.В.

Судді:
Маловічко С.В.

Воробйова І.А.