Справа № 676/3637/14-ц
Номер провадження 2/676/1644/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12» червня 2014 року
м.Кам'янець-Подільський

Кам'янець - Подільський міськрайонний
суд Хмельницької області

в складі головуючого судді
Бондар О.О.

з участю секретаря
Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
позовом ОСОБА_1 до
Кам'янець-Подільського
територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) "Довголіття" про поновлення на
роботі , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Кам'янець-Подільського
територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) "Довголіття" про поновлення на
роботі на посаді ліфтера стягнення
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу з дня звільнення до
дня ухвалення судового рішення про
поновлення на роботі.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала і пояснила, що вона мала
переважне право на залишення на
роботі при скороченні посад ліфтерів.
Вважає звільнення незаконним ,
просить поновити на роботі в зв'язку з
незаконним звільненням. Після
звільнення з роботи вона в 2013 році
зверталась до суду з позовом про
поновлення на роботі , однак в зв'язку з
поганим станом здоров'я подала заяву
про залишення позову без розгляду.
Позивачка отримувала пенсію в
зв'язку з третьою групою інвалідності ,
однак по досягненню 50 років в зв'язку
опікою на над дитиною інвалідом
перейшла на отримання пенсії за віком.
Повідомлення про попередження про
вивільнення її з роботи, направлене по
пошті, отримувала.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали і пояснили,
що згідно рішення виконкому Кам'янець
- Подільської міської ради від 28
березня 2013 року наказом
Кам'янець-Подільського
територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) "Довголіття" було внесено зміни
до штатного розпису та скорочено 2,5
одиниць ліфтерів з 4,5 штатних одиниць
ліфтерів. Позивачка не мала
переважного права на залишення на
роботі при проведенні скорочення
посад. Позивачка відмовлялась від
отримання попередження про її
звільнення , тому таке попередження за
два місяці було направлено їй поштою.
Питання про скорочення позивачки
виносилось на засідання
профспілкового комітету , який дав
згоду на звільнення її з роботи.

Заслухавши сторони , вивчивши
матеріали справи в повному об'ємі, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно
наказу № 5 від 15 вересня 2005 року була
прийнята на роботу в ТЦМСР
«Довголіття» ліфтером.

Наказом № 62 від 29 березня 2013 року було
внесено зміни в штатний розклад
Кам'янець-Подільського
територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) "Довголіття" та скорочено 2,5
одиниць ліфтерів з 4,5 штатних одиниць
ліфтерів.

02 квітня 2013 року позивачці
відповідачем було направлено лист за
№ 154 про попередження про наступне
звільнення в зв'язку зі скороченням
посади ліфтера.

Профспілковий комітет
Кам'янець-Подільського
територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) "Довголіття" на засіданні 23
травня 2013 року , протокол № 6 дав згоду
на звільнення позивача з займаної
посади в зв'язку з скороченням посади
ліфтера.

З даного протоколу вбачається, що на
посадах ліфтерів працювало чотири
працівника : ОСОБА_2., ОСОБА_3, які
залишились на роботі та ОСОБА_4 з
ОСОБА_1, які підлягали звільненню.

Відповідно до ст. 42 КЗпП України при
скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КЗпП України при
рівних умовах продуктивності праці і
кваліфікації перевага в залишенні на
роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше
утриманців;

2) особам, в сім'ї яких немає інших
працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним
стажем роботи на даному підприємстві, в
установі, організації.

Суд вважає, що всі працівники - ліфтери
мали однакову кваліфікацію та
продуктивність праці, оскільки
виконували однакову роботу , а
навантаження в роботі залежить від
кількості викликів ліфта.

З довідки Довжоцької сільської ради
від 11 червня 2014 року вбачається, що
ОСОБА_3 є одинокою. Крім того з довідки
МСЕК , акт № 709 від 12 березня 2012 року
ОСОБА_3 є інвалідом третьої групи.

З довідки ЖКП «Південь» від 05 червня
2014 року за № 620 вбачається, що сім'я
ОСОБА_4 складається з неї одної.

З копії паспорта ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
вбачається, що вона має на утриманні
доньку напівсироту - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, якій на день звільнення
позивачки виповнилось 15 років.

Тобто в зв'язку з тим, що дитині ОСОБА_2
виповнилось 15 років, на ОСОБА_2 не
поширюються вимоги ч. 3 ст. 184 КЗпП
України в частині заборони звільнення
одиноких матерів при наявності дитини
віком до чотирнадцяти років.

Тому суд вважає, що ОСОБА_1 мала
переважне право на залишення на роботі.

В судовому засіданні представники
відповідача позов не визнали і
просили відмовити в задоволенні
позову також і в зв'язку з пропуском
позивачем строку позовної давності.

Також відповідач подав суду заяву
від 02 червня 2014 року за № 01-11/341 про
застосування строку позовної
давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору у справах
про звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

З копії трудової книжки позивачки
вбачається, що вона була звільнена з
роботи 03 червня 2013 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що позивачка пропустила
строк позовної давності , суд вважає,
що в задоволенні позову про поновлення
на роботі слід відмовити.

З довідки Кам'янець-Подільського
територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) "Довголіття" від 10 червня 2014
року вбачається, що середньомісячний
заробіток позивачки становив 1760
гривень 15 коп.

Враховуючи. позивачу відмовлено в
задоволенні позову про поновлення я
на роботі, то не підлягає задоволенню
позов про стягнення середньомісячного
заробітку.

З дня звільнення позивача з роботи 03
червня 2013 року по день ухвалення
рішення - 12 червня 2014 року минуло
більше чим один рік, з урахуванням
вимог ч. 2 ст. 235 КЗпП України суд вважає
, що позов в частині стягнення
середньомісячного заробітку за
дванадцять місяців в сумі 21121 гривні 80
коп.( 1760 гривень 15 коп. х 12 місяців) не
підлягає задоволенню.

Враховуючи, що в задоволенні позову
відмовлено, то з позивачки на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір в сумі 243 гривні 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст..
208 - 210, 212 - 214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову про поновлення
ОСОБА_1 на роботі в
Кам'янець-Подільському
територіальному центрі соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) "Довголіття" на посаді ліфтера
відмовити .

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Кам'янець-Подільського
територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) "Довголіття" про стягнення
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу за період з 03
червня 2013 року по 12 червня 2014 року в
сумі 21121 гривні 80 коп. відмовити

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в сумі 243 гривні 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення до апеляційного суду
Хмельницької області через
Кам'янець-Подільський міськрайонний
суд.

Рішення набирає законної сили в
порядку , передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Суддя Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Бондар
О.О