Гайворонський районний суд
Кіровоградської області
м.Гайворон, вул.Воровського, 3
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2014 року Гайворонський
районний суд Кіровоградської області в
складі:

головуючого судді - Панасюка І.В.,

при секретарі Сокольвяк Н.Г.,

з участю прокурора Андроніка А.В.,

представника позивача адвоката
ОСОБА_1, представника

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Гайвороні справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа
орган опіки та піклування при
Гайворонській районній державній
адміністрації про позбавлення
батьківських прав, визначення місця
проживання дітей та припинення
стягнення аліментів на неповнолітніх
дітей,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4, третя особа орган
опіки та піклування при Гайворонській
РДА про позбавлення батьківських прав,
визначення місця проживання дітей та
припинення стягнення аліментів на
неповнолітніх дітей. Позов мотивовано
тим, що сторони мають неповнолітніх
дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. Сторони припинили
шлюбні відносини та проживають окремо.
Неповнолітні діти сторін проживають
разом з відповідачем. Позивач вважає,
що відповідач ухиляється від виховання
дітей та свідомо нехтує своїми
батьківськими обов"язками. В зв"язку з
викладеним позивач просить позбавити
батьківських прав відповідача щодо
двох менших дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та визначити їх
місце проживання з ним. Крім цього
позивач просить припинити стягнення
аліментів з нього на всіх чотирьох
дітей.

В судовому засіданні позивач
заявлений позов повністю підтримав.
Пояснив, що проживали однією сім"єю з
відповідачем без реєстрації шлюбу з 1996
року по квітень 2013 року. Мають чотирьох
спільних дітей, які залишились
проживати з відповідачем, він проживає
окремо. Відповідач зловживає спиртними
напоями, не здійснює належного догляду
за дітьми, перешкоджає у побаченні з
ними, діти ходять голодні. Він раніше з
заявами та скаргами на вказані дії
відповідача нікуди не звертався, сам
постійної роботи не має, в минулому
періодично вживав спиртні напої, на
даний час це заперечує, проживає за
рахунок тимчасових заробітків та
земельного паю.

Відповідач в судовому засіданні
заявлені позовні вимоги не визнала
повністю. Заперечила щодо зловживання
спиртними напоями. Пояснила, що під час
спільного проживання з позивачем
останній постійно вживав спирні напої,
працювати не хотів, бували випадки, що
виганяв її з дітьми з будинку, тому вона
з дітьми переїхала проживати окремо та
припинила з ним відносини. В зв"язку з
тим, що позивач не приймав участі в
утриманні дітей, звернулася до суду,
рішенням якого були стягнуті аліменти
в розмірі 150 грн. на кожну дитину.

Представник третьої особи органу
опіки та піклування при Гайворонській
районній державній адміністрації в
судовому засіданні надала висновок в
якому зазначено, що у зв"язку з
відсутністю фактів, які свідчать про
неналежне виконання матір"ю
батьківських обов"язків по
забезпеченню необхідних умов
проживання, навчання та виховання
дітей, служба у справах дітей
Гайворонської РДА вважає за доцільне
залишити вирішення спірного питання на
розгляд суду. Крім цього пояснила, що на
даний час мати дітей стала сумлінніше
відноситись до виконання своїх
батьківських обов"язків.

Прокурор в судовому засіданні
зазначив, що не вбачає законних підстав
для задоволення заявленого позову.

Допитані в судовому засіданні в
якості свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
пояснили, що відповідач зловживає
спиртними напоями та тижнями не буває
вдома, діти при цьому залишаються самі,
без догляду. Вказані обставини їм
відомі зі слів сусідів відповідача.

Допитані в судовому засіданні в
якості свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_5
пояснили, що позивач під час
співмешкання з відповідачем зловживав
спиртними напоями, не дбав про
матеріальне становище сім"ї. Свідок
ОСОБА_5, який є сином сторін, пояснив, що
за весь час його мати лише один раз
залишала дітей на одну добу для поїздки
до бабусі.

Вислухавши пояснення сторін,
представника третьої особи, думку
прокурора, допитавши свідків,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що заявлений позов
задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено,
що сторони мають чотирьох спільних
дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають з
відповідачем.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164
Сімейного Кодексу України, мати, батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов»язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини " в усіх діях щодо
дітей ... першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини''.

Отже, відповідне рішення про
позбавлення батьків батьківських прав
має підкріплюватися достатньо
переконливими і зваженими аргументами
на захист інтересів дитини. Зокрема,
якщо рішення мотивується тим, що мати
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини, має
бути доведено, що такі обставини
справді існують.

Про ухилення від обов'язків
виховувати дитину, передбаченого ч.1
ст.164 СК України мова може йти лише за
умови винної поведінки особи,
свідомого нехтування нею своїми
батьківськими обов'язками.

Дослідивши надані позивачем
докази, суд дійшов висновку щодо
відсутності переконливих безспірних
обставин нехтування відповідачем
своїми батьківськими обов'язками та її
винної поведінки в цьому. Факт
зловживання відповідачем спиртними
напоями не підтверджений
документально. Суд також не приймає до
уваги покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 щодо залишення тижнями
відповідачем дітей без догляду,
оскільки ці обставини їм відомі зі слів
сусідів, а не безпосередньо, крім того
спростовані поясненнями допитаного у
якості свідка старшого сина сторін
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Характеристики
відповідача ОСОБА_4 від 24.04.2014 р.(а.с.6) та
від 29.04.2014 р. (а.с.41) видані
Чемерпільською сільською радою
Гайворонського району містять в собі
суперечливі дані, тому судом не можуть
бути враховані.

При вирішенні питання щодо
визначення місця проживання дітей
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4 суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.161 СК України
якщо мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо
місця проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Згідно з "Декларацією про
загальні засади державної політики
України стосовно сім'ї та жінок",
схваленої Постановою Верховної Ради
України від 06 березня 1999 року, держава
захищає материнство та дитинство і
визнає пріоритетність інтересів
матері та дитини в суспільстві та
забезпечує неухильне додержання
законодавства України та норм
міжнародного права стосовно сім'ї та
жінок.

Декларацією прав дитини,
прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року, у принципі 6
проголошено, що дитина для повного і
гармонійного розвитку її особистості
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, коли це можливо, рости під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і в усякому випадку в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю. Під час судового
розгляду позивачем не надано суду
доказів, які б свідчили про наявність
вказаних будь-яких виняткових
обставин. При цьому, сам той факт, що
батько дітей може в себе створити більш
кращі умови для їх проживання не може
виправдовувати примусове відібрання
їх від матері. В цей же час судом
встановлено, що позивач свідомо уникає
належного забезпечення своїх
неповнолітніх дітей, оскільки маючи з
його слів достатні заробітки, сплачує
аліменти лише в розмірі 150 грн.
щомісячно на дитину. Зазначений факт
також свідчить про неможливість
визначення місця проживання дітей з
позивачем.

Враховуючи вищевикладене не
підлягає також задоволенню вимога про
припинення стягнення з позивача
аліментів, оскільки неповнолітні діти
залишаються проживати з відповідачем,
позивач як батько дітей в силу ст.180 СК
України зобов"язаний їх утримувати до
повноліття.

Відповідно до ст.88 ЦПК України в
зв"язку з повною відмовою в задоволенні
позову не підлягають стягненню з
відповідача документально
підтверджені судові витрати понесені
позивачем.

Керуючись ст.ст. 213 , 214 , 215, 223 ЦПК
України,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа орган опіки та
піклування при Гайворонській районній
державній адміністрації про
позбавлення батьківських прав,
визначення місця проживання дітей та
припинення стягнення аліментів на
неповнолітніх дітей - повністю
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Гайворонський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя:
І. В. Панасюк

Дата документу 13.06.2014