Справа № 265/2466/13-ц
Провадження № 6/265/264/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі Тушкановій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
Донецької області подання
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції у
Донецькій області про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника, ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2014 року до суду звернувся
державний виконавець
Орджонікідзевського ВДВС
Маріупольського МУЮ з поданням про
тимчасове обмеження боржника, ОСОБА_1, у
праві виїзду за межі України. В
обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що на виконанні у
Орджонікідзевському відділі ДВС
Маріупольського МУЮ перебуває
виконавчий лист № 2/265/1199 виданий 19.09.2013
року Орджонікідзевським районним
судом м. Маріуполя, про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини зі всіх видів
заробітку, щомісячно починаючи з 04.04.2013
року і до повноліття дитини. 22.10.2013 року
державним виконавцем було відкрито
виконавче провадження по примусовому
виконанню рішення суду. Вказує, що
боржник до відділу з'явився, йому було
роз'яснено про необхідність сплати
аліментів та кримінальну
відповідальність за їх несплату. Будь
якого нерухомого майна за боржником не
зареєстровано. Згідно відповіді
ЦНППВАЗ - 1 за боржником зареєстровані
транспортні засоби: ВАЗ 217030, державний
номерний знак НОМЕР_1, HUSSAR, державний
номерний знак НОМЕР_2, на які було
накладено арешт. Станом на 01 травня 2014
року заборгованість по сплаті
аліментів складає 8 524,00 грн. Боржник не
приймає жодних заходів по сплаті
заборгованості по аліментам.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що подання ВДВС не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" передбачено, як
підставу для тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон, наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Відповідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Відповідно положень ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця.

Так державний виконавець посилається в
поданні на те, що боржник ухиляється
від добровільного виконання рішення
суду, тому має намір виїхати за межі
України і вимоги стягувача можуть
залишитись без виконання, але доказів
свого припущення не надав, що
унеможливлює їх оцінку.

Також суду не надано відомостей про
отримання боржником копій постанов
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження з виконання
вимог, виданих Орджонікідзевським
районним судом м. Маріуполя Донецької
області.

Крім того, державним виконавцем не було
здійснено вихід до адреси проживання
боржника ОСОБА_1, з метою виявлення
майна, на яке можливо звернути
стягнення з рахунок погашення
заборгованості за виконавчим листом.

Звертаючись до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, державний виконавець
Орджонікідзевського ВДВС
Маріупольського МУЮ в Донецький
області не надав доказів того, що ним
вчинено всі дії, передбачені Законом
України «Про виконавче провадження»,
спрямовані на погашення боргу.

Отже, з огляду на наведене, державним
виконавцем при зверненні до суду з
поданням 16 травня 2014 року, передчасно
заявлені вимоги про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України, оскільки на цей час не
були вичерпані усі процесуальні дії,
спрямовані на погашення
заборгованості.

Крім того, дана вимога порушує
Конституційні права громадянина
України та Закон України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України».

З огляду на вищевикладене, суд визнає,
що в матеріалах справи відсутні будь -
які об'єктивні, беззаперечні докази на
підтвердження того, що боржник
ухиляється від виконання покладених на
нього зобов'язань, а тому відмовляє у
задоволенні подання у повному обсязі.

На підставі п. 18 ст. 11 Закону України
„Про виконавче провадження ", ст. 6
Закону України „Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України", керуючись ст. 377-1 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного
виконавця Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника,
ОСОБА_1 - відмовити.

На ухвалу суду протягом 5 днів з дня
отримання її копії може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя.

Суддя
І.Г. Мельник