Апеляційний суд Кіровоградської
№ 22-ц/781/1700/14 Головуючий у суді І-ї
інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

іменем України

17.06.2014 р. колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л.,Єгорової С.М.,

при секретарі - Крисановій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення
Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 11 березня 2014 року в
цивільній справі за позовом публічного
акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

Встановила:

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Позов обґрунтовує тим, що відповідно до
укладеного кредитного договору № б/н
від 30.11.2007 року відповідачка отримала
кредит у розмірі 7 500, 00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідачка належним
чином не виконувала умови договору і
станом на 31.10.2013 року утворилася
заборгованість у розмірі 17749,91 грн., яку
позивач просить стягнути.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 11
березня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість по
кредитному договору у розмірі 17749,91 грн.
та судові витрати у розмірі 229,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач в апеляційній скарзі
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права,
неправильне застосування норм
матеріального права та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи. Вказує на те, що розрахунок
заборгованості за кредитним договором
№б/н від 30.11.2007 року є необґрунтованим,
оскільки вона частково сплатила
заборгованість за кредитним договором
,а тому суд першої інстанції помилково
послався на даний розрахунок.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_2 не з'явилась без поважних
причин, хоч про час та місце розгляду
справи була повідомлена в
установленому законом порядку. За
таких обставин, заслухавши думку інших
учасників справи, колегія суддів
вважала за можливе розглянути справу у
її відсутність.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
пояснення представника позивача, який
підтримав позов і заперечував проти
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах статті 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 31.11.2007 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № б/н від
30.11.2007 року, відповідно до якого остання
отримала кредит у розмірі 7 500, 00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом (а.с.7).

З розрахунку заборгованості за
кредитним договором від 30.11.2007 року
вбачається, що станом на 30.10.2013 року
ОСОБА_2 має заборгованість у розмірі
17749,91 грн., яка складається з
заборгованості по кредиту - 4311,72 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 9641,787 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 2475,00 грн. штраф
відповідно до умов кредитного
договору.(фіксована частина) - 500,00 грн.,
штраф (процентна складова) - 821,42 грн.
(а.с. 4-5).

Відповідно до ст.526 ЦПК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення кредитної заборгованості,
суд першої інстанції правильно
встановив, що ОСОБА_2 зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконувала, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, яка підлягає
стягненню.

Твердження ОСОБА_2 про те, що позивач не
врахував сплачені нею грошові кошти в
рахунок погашення кредиту від 11.01.2008 р.,
30.01.2008 р., 08.04.2008 р., 09.06.2008 р., 25.11.2008 р. і
19.01.2009 р. спростовується наявними в
справі доказами, зокрема, розрахунком
заборгованості і випискою по
картковому рахунку №148815, згідно
кредитного договору від 30.11.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржене
рішення суду є законним і
обґрунтованим, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 11 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
Кіровоградської області набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді