Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області
Справа № 483/1897/13-ц
Провадження 2/483/5/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

14 травня 2014 року
м.
Очаків

Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Головко Л.І.

при секретарі Гречці С.Є.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

представника третьої особи Котик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті
особи - управління Держземагенства в
Очаківському районі Миколаївської
області та виконавчий комітет
Очаківської міської ради
Миколаївської області, про відновлення
меж земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

22 липня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
Очаківського міськрайонного суду
Миколаївської області із зазначеним
позовом до ОСОБА_2. Свої вимоги позивач
обґрунтовував тим, що вони з
відповідачкою є власниками
домоволодінь НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1. 25 грудня 2012 року рішенням
Очаківської міської ради було
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання державного
акту на його ім'я на посвідчення права
власності на земельну ділянку площею
0,0918 га для обслуговування житлового
будинку НОМЕР_1 за вказаною вище
адресою. Посилаючись на те, що
відповідачка постійно руйнує огорожу,
що він її встановлює на межі, та
безпідставно відмовляє членам
землевпорядної комісії у встановленні
меж в натурі, просив відновити межу, що
поділяє земельні ділянки вказаних
домоволодінь, у відповідності з даними
земельно-кадастрової документації.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала заявлені вимоги у
повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні
позов не визнала, вважала вимоги ОСОБА_4
безпідставними, посилаючись на те, що
рішенням Очаківської міської ради № 13
від 15 жовтня 2004 року їй було передано у
власність земельну ділянку площею 0,0612
га для обслуговування житлового
будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, ділянкою
саме у такому розмірі вона володіє,
суміжних з позивачем меж не порушує,
натомість останній створює їй
перешкоди у користуванні власним
майном.

Представник третьої особи - управління
Держземагенства в Очаківському районі
Миколаївської області в судовому
засіданні зазначила, що вважає вимоги
ОСОБА_4 передчасними, оскільки межі
земельної ділянки позивача в натурі (на
місцевості) не закріплювалися
довгостроковими межовими знаками
встановленого зразку.

Представник третьої особи -
виконавчого комітету Очаківської
міської ради Миколаївської області в
судове засідання не з'явився, про
причини неявки свого представника
третя особа суд не повідомила, про час
та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, допитавши спеціаліста,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд дійшов наступного.

Позивач є власником житлового будинку,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1,
НОМЕР_1, що підтверджується витягом про
державну реєстрацію прав, виданим
Очаківською міською філією ММБТІ №
28114294 від 24 листопада 2010 року (а. с. 9).

Власницею домоволодіння НОМЕР_2 є
відповідачка ОСОБА_2, що
підтверджується договором дарування
від 29 лютого 1996 року, зареєстрованим в
ММБТІ 30 липня 1996 року за № 1599 (а. с. 161-162).

15 жовтня 2004 року рішенням № 13 ХХІ сесії
ІV скликання Очаківської міської ради
відповідачці ОСОБА_2 було надано у
приватну власність земельну ділянку в
АДРЕСА_1, НОМЕР_2 площею 0,0612 га для
обслуговування житлового будинку (а. с.
160 (звор. бік).

При виготовленні технічної
документації працівниками ПП
«Земельно-кадастрове бюро» площа
земельної ділянки була зменшена з 0,0612
га до 0,0515 га, що також підтверджується
копією збірного кадастрового плану
земельної ділянки (а. с. 165).

На підставі рішення № 27 ІІІ сесії V
скликання Очаківської міської ради від
26 травня 2006 року (а. с. 167) відповідачці
був виданий державний акт на право
приватної власності на вказану
земельну ділянку площею 0,0515 га для
обслуговування житлового будинку (а. с.
51).

25 грудня 2012 року рішенням Очаківської
міської ради № 33 було затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання державного акту на ім'я
позивача ОСОБА_4 на посвідчення права
власності на земельну ділянку площею
0,0918 га для обслуговування житлового
будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, без
погодження меж із суміжним
землекористувачем по АДРЕСА_1, НОМЕР_2
(а. с. 14).

Згідно висновків судової
будівельно-технічної експертизи №
1929-1930 від 31 березня 2014 року (а. с. 79-93),
межі земельної ділянки в державному
акті від 19 вересня 2006 року на ім'я
ОСОБА_2 не співпадають з межами
земельної ділянки, вказаної в планах
земельних ділянок первісної
інвентаризації від 26 лютого 1966 року зі
змінами від 23 липня 1980 року, а також
згідно інвентаризації від 25 квітня 1990
року. Суміжна межа між домоволодіннями
сторін порушена володільцем
домоволодіння НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 і
відхилена в бік земельної ділянки
домоволодіння НОМЕР_1 в середньому на
1,20 м. Вказане відхилення відбулося
через помилку приватного підприємства
«Земельно-кадастрове бюро» та
погоджуючих організацій.

Допитана в якості спеціаліста в
судовому засіданні ОСОБА_5, яка
працювала директором ПП
«Земельно-кадастрове бюро» на час
видачі відповідачці державного акту,
пояснила, що 24 липня 1984 року рішенням
виконкому Очаківської міської ради
Миколаївської області № 188 із
користування ОСОБА_6 (попереднього
власника будинку НОМЕР_1) було вилучено
земельну ділянку площею 164,7 кв.м., з них:
1,70 м - вільної полоси для посадки дерна
та укріплення схилу; 2,60 м - для
облаштування під'їзду, який межував з
під'їздом до будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1,
і який належав на той час ОСОБА_7 та
ОСОБА_8. Дане рішення зобов'язувало
власників будинку НОМЕР_2 за власний
рахунок встановити огорожу зі сторони
садиби ОСОБА_6, виконати благоустрій
під'їзду з обладнання твердого
покриття та відвести воду з під'їзду з
метою запобігання затоплення
сусідньої садиби. В результаті
багаторічного зсуву ґрунтів ширина
проходу до будинку відповідачки
зменшилася.

Межа земельної ділянки є умовною
лінією, що відділяє її від іншої
ділянки, а тому є спільною для обох
земельних ділянок. Відтак, кожен із
сусідніх власників земельної ділянки
має рівні права на її встановлення та
обов'язки щодо підтримання межі в
належному стані.

Статтею 106 ЗК України передбачено, що
власник земельної ділянки має право
вимагати від власника сусідньої
земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у випадках,
коли вони зникли, перемістились або
стали невиразними. Порядок відновлення
меж визначаються центральним органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

Суди же розглядають справи за такими
спорами тільки у разі незгоди сторін з
рішенням органів місцевого
самоврядування, що призупиняє
виконання цих рішень.

Враховуючи викладене, орган виконавчої
влади чи місцевого самоврядування
відповідно до наданих повноважень,
визначених ЗК України, вправі прийняти
рішення про затвердження технічної
документації щодо проведення
інвентаризації земельної ділянки щодо
уточнення меж земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право
власності земельною ділянкою виникає
після одержання її власником
документа, що посвідчує право
власності, та його державної
реєстрації. Приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її
меж у натурі (на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та
державної реєстрації забороняється
(аналогічна правова позиція викладена
в ухвалі Верховного Суду України № 6-12419
св 07 (п. 1 розділу V Правові позиції
висловлені Судовою палатою у цивільних
справах Верховного Суду України при
перегляді цивільних справ у
касаційному порядку і у зв'язку з
винятковими обставинами у 2009 році)).

Аналіз наведених норм закону свідчить,
що відновлення меж за фактичним
використанням земельних ділянок
передбачає безспірність такого
використання, тому вказане питання
щодо відновлення меж судом не
вирішується.

Захист порушених прав власника на
землю здійснюється заінтересованою
особою шляхом звернення до суду з
вимогою визнання недійсним
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи місцевого
самоврядування про передачу у
власність земельної ділянки, або ж
визнання недійсним правочину, на
підставі якого видавався державний
акт.

Вказані правовідносини судом не
розглядались і предметом спору не були.

Особа, право якої порушено,може
скористатись не будь-яким, а конкретним
способом захисту свого права. Під
способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та впливає
на порушника.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивачем обраний неналежний спосіб
захисту свого права, а тому вимога про
відновлення межі земельної ділянки є
передчасною, тобто, оскільки межі
спірних земельних ділянок не
закріплювалися довгостроковими
межовими знаками встановленого зразка
у визначеному законом порядку, тому не
підлягають захисту і заявлені позовні
вимоги.

Аналізуючи надані по справі докази у їх
сукупності, суд вважає за необхідне
відмовити ОСОБА_4 у задоволенні
позовних вимог в зв'язку з їх
необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Оскільки
в задоволенні позову відмовлено,
судові витрати відносяться на рахунок
позивача і відшкодуванню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_4
до ОСОБА_2, треті особи - управління
Держземагенства в Очаківському районі
Миколаївської області та виконавчий
комітет Очаківської міської ради
Миколаївської області, про відновлення
межі, що поділяє земельні ділянки
домоволодінь НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1, - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок
позивача.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Очаківський
міськрайонний суд Миколаївської
області шляхом подання протягом десяти
днів з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми під час проголошення
рішення, - у той же строк з дня отримання
ними його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий: