Справа № 203/8442/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 лютого 2014 року
Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур
Ф.Ф.

при секретарі - Авраменко А.М.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа -
Головне управління державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням шляхом зняття
особи з реєстрації та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3,
третя особа - Головне управління
державної міграційної служби України
в Дніпропетровській області про
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням шляхом зняття
особи з реєстрації та виселення (а.с.
2-11).

Позивач у позовній заяві разом з
представником у судовому засіданні в
обґрунтування позовних вимог, з
урахуванням уточнень, посилались на те,
що з 24.05.2013 року позивачу на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом належить квартира АДРЕСА_1. У
квартирі зареєстрована позивач та
відповідач у справі, який був в ній
зареєстрований у 2003 році, як член сім'ї
спадкодавця. До сьогоднішнього дня
позивач не може користуватися
зазначеною квартирою, у зв'язку з тим,
що відповідач постійно заважає їй у
здійсненні її прав власника, який не
впускає її до зазначеної квартири,
викрадає майно, що належить позивачу, у
зв'язку з чим органами досудового
слідства було внесеного до ЄРДР
відомості про кримінальне
правопорушення, що мало місце 23.06.2013
року, а після цих подій - замкнув
позивача в квартирі та не випускав її, в
результаті чого органами досудового
слідства було внесеного до ЄРДР
відомості про кримінальне
правопорушення, що мало місце 07.07.2013
року. В даній квартирі також
перебувають сторонні люди, яких
запрошує відповідач, на підставі
викладеного просила суд усунути
перешкоди в користуванні квартирою
шляхом виселення ОСОБА_3 та зняти його з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 49-51).

В судовому засіданні позивач та
представник позивача, позовні вимоги
підтримали у повному обсязі, на їх
задоволенні наполягали.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив, враховуючи вищезазначені
обставини, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутності
відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224
ЦПК України за правилами глави 8
розділу ІІ ЦПК України та винести по
справі заочне рішення.

Третя особа - Головне управління
державної міграційної служби України
в Дніпропетровській області свого
представника у судове засідання не
направила, надала заяву з проханням
розглядати справу за відсутності
представника третьої особи(а.с.32)

Вислухавши пояснення позивача та
його представника, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить
квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
виданого 24.05.2013 року державним
нотаріусом П'ятої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори Ужвою
Т.М. зареєстрованого за № 1-604, що
підтверджується письмовими доказами
наявними в матеріалах справи (а.с.15-16)

Встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1
зареєстрована ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який
був зареєстрований як член родини
попереднього власника, що
підтверджується копією довідки № 3907
виданої 14.11.2013 року КП «Житлове
господарство Кіровського району»
Дніпропетровської міської ради(а.с. 14)

Судом встановлено, що 28.10.2013 року
ОСОБА_1 зверталась до Кіровського РВ
ДМУ УМВС України в Дніпропетровській
області з заявою за фактом вчинення їй
перешкод з боку ОСОБА_3 у користуванні
квартирою, того,що останній не впускає
її до квартири, але за результатами
розгляду даної заяви Кіровським РВ ДМУ
УМВС України в Дніпропетровській
області було закінчено перевірку
матеріалу у зв'язку з тим, що конфлікт
між сторонами є цивільно-правового
характеру (а.с.22)

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Конституції України, Цивільного
кодексу України, Житлового кодексу
України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно до вимог ст. 405 ЦК України -
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей.

Згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки
(квартири), що є в приватній власності
громадян, не може бути в них вилучено,
власника не може бути позбавлено права
користування жилим будинком
(квартирою), крім випадків,
установлених законодавством.

Оцінюючи усі докази, які були
досліджені судом у ході судового
розгляду в їх сукупності, та приймаючи
до уваги, що позивач на день розгляду
справи є власником квартири АДРЕСА_1,
однак житловою площею цієї квартири
користуватися не має можливості,
оскільки ОСОБА_3 чинить перешкоди їй у
проживанні в даній квартирі, в
добровільному порядку виселятися з
даної квартири не бажає, отже,
приймаючи до уваги, що відповідач не
має законних підстав перебувати у
спірній квартирі, суд вважає
необхідним задовольнити позовні
вимоги позивача та усунути перешкоди
ОСОБА_1 у користуванні квартирою з боку
ОСОБА_3 шляхом його виселення без
надання іншого житлового приміщення.

Суд приходить до висновку, що
реєстрація відповідача створює
незручності і перешкоди позивачу в
користуванні власністю, тому позов є
обґрунтованим і підлягає задоволенню і
в цій частині.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне судові
витрати понесені позивачем (а.с.1 )
покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321,
328, 369, 391, 405 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 150, 155 Житлового Кодексу України,
ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 226 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у
користуванні квартирою АДРЕСА_1, з боку
ОСОБА_3 шляхом його виселення та зняття
його з реєстраційного обліку за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у
рахунок повернення судових витрат 229
грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
про перегляд заочного рішення, яка може
бути подана відповідачем протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути
оскаржено позивачем протягом 10 днів з
дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя
Ф.Ф. Маймур