Провадження № 2/344/1300/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді
Польської М.В.

при секретарі c/з
Дзюбак Х.Б..

з участю представника позивача
Тарновського Г.М., відповідача 1 ОСОБА_3,
представника відповідача 1 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом Кредитної спілки
«Станіславська» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И В:

Кредитна спілка «Станіславська»
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
договором №2541 від 03.12.2007 року в сумі
5007.59 гривень та понесених судових
витрат по справі.

Представник позивача підтримав
заявлені вимоги, просив задовольнити
позов.

Представник відповідача 1 та
відповідач 1 заперечили щодо позовних
вимог, вважають позов таким що
задоволенню не підлягає з підстав
зазначених в запереченні.

Відповідач 2 в судове засідання не
з'явився, хоч про час і місце судового
розгляду повідомлявся у встановленому
порядку,

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.12.2007 року
Кредитна спілка «Станіславська»
надала кредит ОСОБА_3 на суму 6000 грн.,
строком повернення до 03.12.2008 року зі
сплатою 40% річних на залишок
заборгованості по кредиту, та
підвищених процентом у разі виникнення
прострочення сплати кредит та
процентів у розмірі 60% річних (а.с.3-5).

Як слідує зі ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З метою забезпечення виконання
кредитного зобов'язання, що виникло на
підставі даного кредитного договору,
між КС «Станіславська» та ОСОБА_5
укладено договір поруки б/н від 03.12.2007
р., згідно якого поручитель
зобов'язується перед кредитором
солідарно відповідати за виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором (а.с.8).

Проте, свої зобов'язання за кредитним
договором відповідач 1 належним чином
не виконував, та станом на 30.11.2013 року
заборгованість ОСОБА_3 становить 5007.59
грн., а саме: 2199.15 грн. заборгованості за
кредитом; 2808.4 грн. заборгованості по
процентам за користування кредитом
(а.с.11). Зазначена обставина нічим не
спростована.

Згідно ст. 526, 530 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

За ст.553, 554 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. У разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Проте, суд звертає увагу на те, що
відповідно до частини четвертої статті
559 ЦК порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Як вбачається матеріалами справи, за
умовами п.3.2 договору поруки від 03.12.2007
року, сторони узгодили, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Як роз'яснено пунктом 24 постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково. В разі пред'явлення вимоги
до поручителя кредитор може звернутися
до суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

Отже, суд приходить до висновку, що
оскільки основне зобов'язання за
кредитним договором було встановлено
до 03.12.2008 року, то вимога до поручителя
повинна була б бути пред'явлена до
03.06.2009 року. З спливом даного строку,
порука є припиненою. Тому, позовні
вимоги заявлені до відповідача 2 є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають до задоволення.

Позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_3
заборгованості за кредитним договором
№2541 від 03.12.2007 року в сумі 5007.59 грн. є
обґрунтованими частково виходячи з
наступного.

Як випливає з розрахунку боргу після
спливу строку позовної давності, який
застосовує сторона відповідача 1,
ОСОБА_3 переривав неодноразово такий
строк давності з 03.08.2011 року, а останній
платіж ним внесено 22.01.2013 року. Однак,
позичальником ОСОБА_3 згідно квитанції
до прибуткового касового ордеру №28981
та заяви про їх прийняття і
використанні при останній проплаті
кредиту (а.с.39,61), позивачем не
враховано, тому на цю суму підлягає
зменшенню заборгованість, що становить
4407.59 грн.

Не заслуговують на увагу суду доводи
відповідача 1, що підвищені відсотки до
60% річних є неустойкою, а тому можуть
бути зменшені судом з врахуванням
матеріального стану відповідача 1.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідача 1 також слід стягнути на
користь позивача понесені ним судові
витрати.

На підставі наведеного, відповідно до
ст. 11, 15, 16, 526, 530, 553, 554, 559, 1054 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1, на користь Кредитної спілки
«Станіславська», м. Івано-Франківськ,
вул. Заклинських, 1, 1, ,
заборгованість по кредитному договору
№2541 від 03.12.2007 року в сумі 4407,59 (чотири
тисячі чотириста сім гривень 59 копійок)
грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1, на користь Кредитної спілки
«Станіславська», м. Івано-Франківськ,
вул. Заклинських, 1, 1, - 229
грн. 40 коп. судового збору.

В задоволенні решти заявлених вимог -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Довідка: повний текст рішення
виготовлено 18 квітня 2014 року.

Суддя
Польська М.В.