________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/4738/13-ц
Провадження № 2/520/2068/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2014 року Київський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого судді -
Огренич І.В.

при секретарі - Камінській
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Міжнародний аеропорт
Миколаїв» про зобов'язання видати
трудову книжку, стягнення вихідної
допомоги та стягнення середнього
заробітку за весь період затримки
розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги
просить ухвалити рішення, яким
зобов'язати відповідача видати йому
належним чином оформлену трудову
книжку, стягнути з КП «Міжнародний
аеропорт Миколаїв» вихідну допомогу у
розмірі п'яти посадових окладів в сумі
60000 (шістдесят тисяч) гривень та
середній заробіток за весь період
затримки розрахунку в сумі 123600 (сто
двадцять три тисячі шістсот) гривень.
При цьому позивач посилається на те, що
02 лютого 2012 року між ним та
відповідачем був укладений у письмовій
формі трудовий договір на невизначений
термін, згідно з яким ОСОБА_1 був
прийнятий на посаду радника
генерального директора КП
«Міжнародний аеропорт Миколаїв» з
питань розвитку та інвестицій. У
зв'язку з тим, що відповідач
нерегулярно виплачував заробітну
плату, 08 січня 2013 року позивач подав
заяву про розірвання вищезазначеного
трудового договору, на підставі ч. 3 ст.
38 КЗпП України і, наказом від 09 січня 2013
року, позивача було звільнено з посади.
Але, до теперішнього часу, відповідач
належним чином оформлену трудову
книжку ОСОБА_1 не видав та вихідну
допомогу, згідно ст. 44 КЗпП України, не
сплатив, а тому він вимушений
звернутись до суду з даним позовом.

Позивач та його представник до
судового засідання не з'явились,
позивач надав до суду заяву, якою
уточнені позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, справу просить
розглядати за його відсутністю.

Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Представник відповідача, в ході
розгляду справи, позовні вимоги в
частині стягнення з КП «Міжнародний
аеропорт Миколаїв» вихідної допомоги у
розмірі п'яти посадових окладів в сумі
60000 (шістдесят тисяч) гривень визнав, в
іншій частині у задоволенні позовних
вимоги просив відмовити. У судове
засідання 06 травня 2014 року не з'явився,
повідомлявся належним чином, про
причини неявки до суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, допитавши в
ході розгляду справи свідків ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні,
02 лютого 2012 року між ОСОБА_1 та
Комунальним підприємством
«Міжнародний аеропорт Миколаїв», в
особі виконуючого обов'язки
генерального директора ОСОБА_2, був
укладений у письмовій формі трудовий
договір на невизначений термін, згідно
з яким позивач був прийнятий на посаду
радника генерального директора КП
«Міжнародний аеропорт Миколаїв» з
питань розвитку та інвестицій.

В порушення умов трудового договору та
ст.115 КЗпП України, відповідач
нерегулярно виплачував заробітну
плату ОСОБА_1, що підтверджується
довідкою за №4 від 25 січня 2013 року, у
зв'язку з чим 08 січня 2013 року позивач
подав заяву про звільнення за власним
бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП
України та, наказом (розпорядженням)
№05/к про розірвання трудового договору
та звільнення з роботи від 09 січня 2013
року, ОСОБА_1 було звільнено з посади.

Згідно ч. 3 ст.38 КЗпП України, працівник
має право у визначений ним строк
розірвати трудовий договір за власним
бажанням, якщо власник або
уповноважений ним орган не виконує
законодавство про працю, умови
колективного чи трудового договору.

Статтею 47 КЗпП України визначено, що
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 «Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників», затвердженої наказом
Міністерства соціального захисту
населення України №58 від 29 липня 1993
року, у разі звільнення працівника всі
записи про роботу і нагороди, що
внесені у трудову книжку за час роботи
на цьому підприємстві, засвідчуються
підписом керівника підприємства або
спеціально уповноваженою ним особою та
печаткою підприємства або печаткою
відділу кадрів. Власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний
видати працівнику його трудову книжку
в день звільнення з внесеним до неї
записом про звільнення. При затримці
видачі трудової книжки з вини власника
або уповноваженого ним органу
працівникові сплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу. Якщо працівник відсутній на
роботі в день звільнення, то власник
або уповноважений ним орган в цей день
надсилає йому поштове повідомлення із
вказівкою про необхідність отримання
трудової книжки.

Судом встановлено, що після звільнення
ОСОБА_1 09 січня 2013 року, КП «Міжнародний
аеропорт Миколаїв» не видало йому
трудову книжку із внесеним до неї
записом про звільнення, що також
підтверджується поясненнями свідка
ОСОБА_3, який, на момент виникнення
спірних правовідносин, займав посаду
начальника відділу кадрів КП
«Міжнародний аеропорт Миколаїв», а
тому суд приходить до висновку, що
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з КП
«Міжнародний аеропорт Миколаїв»
вихідної допомоги у розмірі п'яти
посадових окладів в сумі 60000 (шістдесят
тисяч) гривень, слід зазначити, що
відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Тому, з урахуванням визнання
представником відповідача в ході
розгляду справи вимог ОСОБА_1 у цій
частині позову, суд приходить до
висновку, що вони також підлягають
задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення
з відповідача середнього заробітку за
весь період затримки розрахунку в сумі
123600 (сто двадцять три тисячі шістсот)
гривень, суд вважає, що вони підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належить йому від підприємства,
установи, організації, проводиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Судом встановлено, що відповідач
затримав надання ОСОБА_1 розрахунку при
звільненні з 09 січня 2013 року по 16 травня
2013 року (4 місяця), що підтверджується
відповідними відомостями на виплату
грошей №ВЗП-001135 та №ВЗП-001136.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 24.12.1999 року
№13 «Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці»
установивши при розгляді справи про
стягнення заробітної плати у зв'язку
із затримкою розрахунку при
звільненні, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства, установи, організації
суми в день звільнення, коли ж він у
цей день не був на роботі, - наступного
дня після пред'явлення ним
роботодавцеві вимог про розрахунок,
суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на
користь працівника середній заробіток
за весь період затримки розрахунку, а
при непроведенні його до розгляду
справи - по день постановлення
рішення, якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини. Сама по
собі відсутність коштів у роботодавця
не виключає його відповідальності.

У зв'язку з тим, що відповідачем не
надано до суду жодного доказу та не
доведено, що виникнення
заборгованості, не є наслідком його
вини, а саме по собі відсутність коштів
у роботодавця не виключає його
відповідальності, суд приходить до
висновку про можливість задоволення
позовних вимог у цій частині в розмірі
48000 гривень (середній заробіток - 1200
гривень Х на час затримки - 4 місяця).

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,158,212,213,215,218 ЦПК
України, ст. ст. 38, 47, 116, 117 КЗпП України,
постановою Пленуму Верховного суду
України від 24.12.1999 року №13 «Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Зобов'язати Комунальне підприємство
«Міжнародний аеропорт Миколаїв»
видати ОСОБА_1 належним чином оформлену
трудову книжку.

Стягнути з Комунального підприємства
«Міжнародний аеропорт Миколаїв» на
користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у
розмірі п'яти посадових окладів в сумі
60000 (шістдесят тисяч) гривень.

Стягнути з Комунального підприємства
«Міжнародний аеропорт Миколаїв» на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
весь період затримки розрахунку в сумі
48000 (сорок вісім тисяч) гривень.

В іншій частині позов залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі, в 10-денний
строк з дня проголошення рішення,
апеляційної скарги.

Суддя
Огренич І. В.