У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.Суддів:Коротуна
В.М.,Маляренка А.В., Попович О.В.,Ступак
О.В., розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом прокурора
Голосіївського району м. Києва в
інтересах держави в особі публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний банк «Київ» до ОСОБА_6,
третя особа - Міністерство фінансів
України, про стягнення заборгованості,
за касаційними скаргами заступника
прокурора м. Києва та публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний банк «Київ» на рішення
апеляційного суду м. Києва від 05 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

Прокурор Голосіївського району м.
Києва в інтересах держави в особі
публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний банк «Київ»
(далі - ПАТ АКБ «Київ») звернувся до суду
із позовом до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 17 жовтня 2006 року
між акціонерним комерційним банком
«Київ», правонаступником якого є ПАТ
АКБ «Київ», та ОСОБА_6 укладено договір
про надання кредиту № 118 (далі -
кредитний договір), за умовами якого
банк надав відповідачу кредит у
розмірі 645000,00 доларів США на строк до
16 жовтня 2009 року зі сплатою 16 % річних.
Додатковою угодою № 1 від 07 листопада
2008 року внесено зміни до кредитного
договору, яким збільшено розмір
кредиту на 3733158,26 грн та встановлено
розмір відсоткової ставки на рівні 18 %
річних.

Посилаючись на те, що банк повністю
виконав свої зобов'язання, а ОСОБА_6
свої кредитні зобов'язання виконав
лише частково та сплатив банку частину
кредиту у розмірі 645000,00 доларів США та
частину відсотків у розмірі 107253,36
доларів США, позивач просив суд
стягнути з відповідача кредитну
заборгованість у розмірі 8839161,09 грн та
104755,08 доларів США простроченої
заборгованість по сплаті відсотків за
кредитом, який видано у доларах США.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 17 жовтня 2013 року позов
задоволено.

Стягнено з ОСОБА_6 на користь ПАТ АКБ
«Київ» заборгованість за кредитним
договором в розмірі 8839161,09 грн та 104755
доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
05 грудня 2013 року скасовано рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 17 жовтня 2013 року.

Ухвалено нове рішення, яким у позові
відмовлено.

У касаційних скаргах заявники
порушують питання про скасування
рішення апеляційного суду м. Києва від
05 грудня 2013 року і залишення в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційні скарги підлягають
задоволенню на таких підставах.

Судами встановлено, що 17 жовтня 2006 року
між акціонерним комерційним банком
«Київ», правонаступником якого є ПАТ
АКБ «Київ», та ОСОБА_6 укладено
кредитний договір, за умовами якого
банк надав відповідачу кредит у
розмірі 645000,00 доларів США зі сплатою 16 %
річних.

Додатковою угодою № 1 від 07 листопада
2008 року внесено зміни до кредитного
договору, яким збільшено розмір
кредиту на 3733158,26 грн та встановлено
розмір відсоткової ставки на рівні 18 %
річних.

Відповідно до розрахунків кредитної
заборгованості вбачається, що розмір
заборгованості за кредитним договором
складає 8839161,09 грн та 104755,08 доларів США,
з яких: 3733158,26 грн - прострочена
заборгованість з повернення кредиту,
2610762,82 грн - прострочена заборгованість
зі сплати відсотків за кредитом у
гривні, 104755,08 доларів США - прострочена
заборгованість зі сплати відсотків за
кредитом у доларах США, 1366335,92 грн -
пеня за неповернення кредиту, 822564,62 грн
- пеня за несплату процентів за
користування кредитом, 306339,47 грн - пеня
за несплату відсотків за користування
кредитом, виданим в доларах США.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у позові в частині вимог
про стягнення відсотків за
користування кредитом, який видано у
доларах США, в розмірі 107253,36 доларів
США, суд апеляційної інстанції виходив
з того, що позивачем було пропущено
строк позовної давності для звернення
до суду із вказаною вимогою.
Відмовляючи у позові в частині вимог
про стягнення кредитної
заборгованості та штрафних санкцій у
розмірі 8839161,09 грн, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що ОСОБА_6
заперечує отримання 3733158,26 грн, які
передбачені додатковою угодою від 07
листопада 2008 року, що свідчить про
неотримання останнім цих коштів і тому
вказана заборгованість не підлягає
стягненню з відповідача.

Проте, з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитись не
можна з огляду на наступне.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду
апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Матеріали справи містять докази
укладення кредитного договору від 17
жовтня 2006 року та додаткової угоди до
кредитного договору від 07
листопада 2008 року.

Відповідно до пункту 1 вказаної
додаткової угоди пункт 1.1. договору
кредиту викладено у наступній
редакції: «кредитодавець надає
позичальнику кредит у сумі 645000,00
доларів США та в сумі 3733158,26 грн на строк
з 17 жовтня 2006 року по 16 жовтня 2009 року
для придбання земельних ділянок за
адресою: Київська область,
Броварський р-н, с. Погреби».

Із висновком суду апеляційної
інстанції відносно пропуску позивачем
строку позовної давності щодо вимог
про стягнення з ОСОБА_6 відсотків за
користування кредитом, який видано у
доларах США, не можна погодитись з
огляду на наступне.

Як встановлено судами та не
заперечується сторонами, частина
кредиту в розмірі 645000,00 доларів США
була сплачена відповідачем 07
листопада 2008 року. Також, відповідачем
була сплачена частина відсотків за
користування кредитом в розмірі 107253,36
доларів США.

Відповідно до розрахунку
заборгованості частина відсотків за
користування кредитом в розмірі 104755,08
доларів США залишились не сплаченою.

Згідно з пунктом 3.2. при достроковому
погашенні кредиту остання сплата
відсотків здійснюється протягом трьох
днів після його погашення.

Оскільки додатковою угодою до
кредитного договору було передбачено,
що сума кредиту складається з 645000,00
доларів США та 3733158,26 грн, то
достроковим погашення кредиту у
розумінні пункту 3.2. договору кредиту
може вважатися дострокова сплата
відповідачем обох зазначених сум, а не
частини кредиту, який надано у доларах
США.

При цьому, додатковою угодою до
кредитного договору не вносилися зміни
у пункт 1.3. кредитного договору,
відповідно до якого кінцевим терміном
повернення кредиту та сплати відсотків
за його користування є 16 жовтня 2009
року.

За таких обставин, заслуговують на
увагу доводи касаційних скарг відносно
того, що апеляційним судом помилково
застосовано строк позовної давності в
частині вимог про стягнення з ОСОБА_6
відсотків за користування кредитом,
який видано у доларах США.

Крім того, відповідно до статті 525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Як вбачається з додаткової угоди від 07
листопада 2008 року до кредитного
договору від 17 жовтня 2006 року, копії
заяви на видачу готівки № 1 від 07
листопада 2008 року, заяви ОСОБА_6 від 18
лютого 2010 року відповідачем було
отримано у позивача частину кредиту у
розмірі 3733158,26 грн.

Відповідно до пункту 4.3.1. кредитного
договору позичальник зобов'язується
повернути кредитодавцю кредит та
сплатити відсотки за його
користування, а також неустойку та інші
витрати у строки та на умовах,
передбачених цим договором.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ погоджується з доводами
касаційних скарг відносно того, що суд
апеляційної інстанції помилково
відмовив у позові в частині стягнення
кредитної заборгованості та штрафних
санкцій у розмірі 8839161,09 грн, на тій
підставі, що ОСОБА_6 заперечує
отримання ним кредиту у розмірі 3733158,26
грн.

Натомість, задовольняючи позов, суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що в результаті неналежного
виконання ОСОБА_6 своїх кредитних
зобов'язань у нього склалася
заборгованість з повернення частини
кредиту, який надано у гривнях на
загальну суму 8839161,09 грн. При цьому,
відповідачем була допущена
заборгованість зі сплати відсотків за
користування кредитом, який видано у
доларах США, на суму 104755,08 доларів
США.

До таких висновків суд першої
інстанції дійшов на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилались як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскільки рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону, то рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню,
а рішення районного суду -
залишенню в силі.

Керуючись статтями 336, 339, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги заступника прокурора
м. Києва та публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
банк «Київ» задовольнити.

Рішення апеляційного суду м.
Києва від 05 грудня 2013 року скасувати, а
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 17 жовтня 2013 року залишити
в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. ШтеликСудді:В.М. Коротун
А.В. Маляренко О.В. Попович О.В. Ступак