АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/1721/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 639/2810/13-ц
Категорія: договірні.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного

суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 16 січня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства (ПАТ) «МАРФІН БАНК», третя
особа ОСОБА_5 про визнання недійсною
додаткової угоди до кредитного
договору,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «МАРФІН БАНК»
про визнання в порядку ч.1 ст. 203,ст.. 215
ЦК України та ст.. 18 Закону України «Про
захист прав споживачів» недійсною
додаткової угоди №1 від 28 травня 2009
року та додаткової угоди №2 від 16
листопада 2009 року до кредитного
договору від 05 серпня 2008 року,
укладеному між цими сторонами.

У листопаді 2013 року ОСОБА_3
уточнив свій позов та просив визнати
недійсною додатковою угодою №2 від 16
листопада 2009 року до кредитного
договору № 00025/FKH від 05 серпня 2008 року.

Посилався на те, що що між ним та ВАТ
«МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК»
(правонаступником якого є ПАТ «МАРФІН
БАНК») 05 серпня 2008 року укладений
кредитний договір № 00025/FKH, а 16
листопада 2009 року між ними укладена
додаткова угода № 2 до цього
кредитного договору, чим банком
порушені вимоги п. 5 ст. 11, ст. 18 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
оскільки внаслідок укладання цієї
угоди фінансові зобов'язання
споживача значно зростають. Внаслідок
внесения банком до вказаної угоди
умов, до прав та обов'язків споживача
внесено істотний дисбаланс. Також
банком самостійно визначались зміни
цільового призначення раніше
сплачених ним як позичальником коштів.
Вважав, що його права мають бути
захищені шляхом визнання недійсною
додаткової угоди № 2 від 16.11.2008 р. та
проведення банком перерахунку
сплачених ним коштів відповідно до
графіку погашення заборгованості за
кредитом, узгодженим сторонами під час
укладання кредитного договору.

Представник віповідача позов не визнав
за його безпідставністю.

Представник третьої особи просив
задовольнити позов ОСОБА_3 за
заявленими підставами.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 16 січня 2014 року у
задоволенні позову маркова Р.Р.
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність тих
обставин, які суд вважав встановленими,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати це рішення суду та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог ОСОБА_3 в повному обсязі.

Вказує, що судом не надано
належної оцінки тому факту, що
оспорювану додаткову угоду № 2 до
кредитного договору було укладено не з
ініціативи позичальника ОСОБА_3,
оскільки ним не надавалося письмового
звернення з розписом бажаних умов, та
відповідно до цієї додаткової умови
зобов'язання за кредитом значно
збільшується, а зазначені банком суми,
що підлягають до сплати відповідно до
розрахунку , не відповідають умовам
кредитування, зокрема сумам платежу за
розрахунковий період, зазначеним в
додатку №2 до додаткової угоди №2.

Зазначає, що судом не враховано,
що банк проводив перерахування раніше
сплачених коштів, змінюючи призначення
платежу «заднім числом», при цьому
банк самостійно здійснив виправну
проводку на підставі службової записки
ОСОБА_8 від 17.11.2009 р. відповідно до
рішення Кредитного Комітету від 26.10.2009
року щодо переносу коштів у зв'язку з
реструктуризацією кредиту, у
витребуванні якого було безпідставно
відмовлено.

В запереченнях на апеляційну
скаргу ПАТ «МАРФІН БАНК» просить
відхилити апеляційну скаргу за
безпідставністю, зазначаючи, що її
доводи були предметом розгляду суду
першої інстанції, яким цим доводам
надана правильна правова оцінка.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, що з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги в межах вимог ст.. 303 ЦПК України,
судова колегія вважає, що скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3, районний суд виходив з того, що
позивачем не надано доказів щодо
порушення його прав та вимог ст.ст..
6,627,1054 ЦК України при укладанні
оспорюваного правочину, та відсутність
правових підстав для визнання цього
правочину недійсним відповідно до
ст..203,215 ЦК України.

Судова колегія вважає, що такі
висновки суду першої інстанції
відповідають вимогам закону та
матеріалам справи.

Як свідчать останні між ВАТ
«МОРСЬКИИ ТРАНСПОРТНИИ БАНК»,
правонаступником якого за всіма
правами та обов'язками є ПАТ «МАРФІН
БАНК» та ОСОБА_3 05 серпня 2008 року
укладений кредитний договір № 00025/FKH,
згідно п. 1.1якого банк надав
позичальнику ОСОБА_3 кредитні кошти
шляхом перерахування з позичкового
рахунку на поточний рахунок
позичальника за НОМЕР_1 з 05 серпня 2028 р.
включно у вигляді не поновлюваної
кредитної лінії

у cyмi 248 384,19 доларів СШАна наступні цілі:
на споживчі потреби - у cyмi 202 880,00
доларів США, та у cyмi 45 504,19 доларів США
на сплату страхових платежів, у
випадках та в порядку, передбачених п.
п. 2.1.3, 2.3.7 цього договору, зi сплатою за
користування кредитом відсотків у
poзмipi 12,9% річних за фактичний період
користування кредитом на суму залишку
заборгованості за кредитом та зі
сплатою комісії за надання кредиту у
poзмipi 0,5% від суми наданого кредиту
(траншу), що сплачується у момент
надання кредиту у гривні за курсом НБУ
на дату нарахування, незалежно від
валюти кредиту. Видача коштів на
споживчі потреби за кредитом
відбувається двома траншами: перший -
05.08.2008 р. У cyмi 69 604, 27 доларів США; другий
- за умови передачі в шотеку в ВАТ «МТБ»
нежитлових приміщень 1-го поверху №
2-1-:-2-8 в житловому будинку літ. «А-6»
загальною площею 85,1 кв. м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, у
cyмi- 133 275,73 доларів США. Видача коштів за
кредитом відбувається на підставі
письмових повідомлень (заявок),
отриманих від позичальника, що є
невід'ємними частинами даного
договору, за винятком випадку,
зазначеного у п. 2.1.3 договору. Періодом
сплати є період з 26 по останній робочий
день кожного місяця.

Позичальник зобов'язався на умовах, в
розмірі та в строки, встановлені в
цьому договорі, повернути банку кредит,
сплатити відсотки за користування
кредитом, а також сплатити комісії,
пені та штрафи, що передбачені умовами
цього договору, а також здійснювати
погашения заборгованості за цим
договором (за винятком комісії, що
сплачується в момент надання кредиту) в
наступному порядку:

щомісяця в період сплати позичальник
сплачує відсотки, розраховані
відповідно до п. п. 3.3 договору.

Погашення кредиту здійснюється
відповідно до графіку погашення
кредиту (Додаток № 1), вартість кредиту,
супутніх послуг, реальної процентної
ставки та інших фінансових зобов'язань
позичальника зазначена в відповідному
розрахунку (Додаток №2), що є
невід'ємною частиною договору.

Згідно п. 1.2.1 банк відкриває для надання
та обслуговування кредиту
позичальника: позичковий рахунок
НОМЕР_2 та рахунок по відсотках НОМЕР_3.

Відповідно до п. 1.3 забезпеченням
виконання позичальником зобов'язань за
договором виступає іпотека
вищевказаних нежитлових приміщень за
порукою ОСОБА_5

Згідно п. 3.1. за користування кредитом у
період з дати списания коштів із
позичкового рахунку, зазначеного в п.
1.2.1 договору, до дати погашення кредиту
позичальник щомісяця в період сплати
сплачує відсотки в розмірі,
зазначеному в п. 1.1 договору.

Відповідно до п. 3.2. погашения
зобов'язань позичальника за кредитним
договором виконується в наступній
послiдовності: 1) прострочені платежі, 2)
сума відсотків, 3) сума комісій, 4) сума
неустойки, 5) сума кредиту. Погашения за
кожним видом заборгованості
відбувається залежно від терміну дії
її прострочення: у першу чергу
погашаються прострочені платежі за
кожним видом заборгованості, у другу
чергу поточні платежі за кожним видом
заборгованості. Остаточне погашення
заборгованості за кредитом
виконується не пізніше дати,
зазначеної в п. 1.1. Сума остаточного
погашення заборгованості може
відрізнятися від сум щомісячного
платежу. При несплаті комісії (у
випадку її щомісячної сплати згідно п.
1.1 договору), відсотків, та/або частини
кредиту протягом періоду сплати, вони
вважаються простроченими.

Згідно п. 3.3. відсотки нараховуються
банком: на фактичну суму
заборгованості за кредитом 25 числа
кожного місяця, в день передбачений для
повного погашення кредиту віповідно з
п. 1.1. договору, в день повного
дострокового погашення кредиту, в день
остаточного погашения заборгованості
за договором. Відсотки нараховуються
за фактичний період користування
коштами з дати попереднього
нарахування/дати виникнення
заборгованості (включно) по 24 число
поточного місяця включно/дату,

передбачену для повного погашення
кредиту. Відповідно з п. 1.1.
договору/дату повного дострокового
погашення кредиту/дату остаточного
погашення заборгованості за договором,
при цьому відсотки розраховуються
виходячи з фактичної кількості днів
користування кредитом та 360
календарних днів у poцi.

Згідно п. 3.4. для погашення
заборгованості за договором, у тому
числі комісії й відсотків за
користування кредитом, позичальник
надає банку кошти на рахунки,
передбачені п. 1.2. договору для
зарахування коштів. Банк здійснює
погашення заборгованості за кредитом у
порядку, зазначеному в п. 3.2 договору.

При порушенні позичальником протягом
терміну дії договору будь-якого із
зобов'язань, передбачених п. п. 1.1, 2.2.2,
2.2.4, 2.2.7.1 договору, банк нараховує, а
позичальник зобов'язується сплатити
банку за кожний прострочений платіж за
кожним окремим зобов'язанням пеню в
poзмipi 0,3% від суми простроченого платежу
за кожен день прострочення, але не
менше 20 грн. за кожен прострочений
платіж за кожним окремим зобов'язанням.
Сплата пені здійснюється в гривні за
курсом НБУ на дату нарахування на
рахунок, зазначений у п. 1.2 цього
договору. Нарахування банком пені та
зобов'язання позичальника по сплаті
пені на умовах цього пункту
здійснюються стільки разів
позичальником було допущено порушення
зобов'язань, передбачених п. п. 1.1, 2.2.2,
2.2.3, 2.2.4, 2.2.7.1 даного договору ( п. 4.1).

Згідно п. 4.2. кредитного договору за
кожний випадок порушення
позичальником на строк більш ніж на 60
календарних днів зобов'язань по
поверненню кредиту, сплаті відсотків
та комісії, встановлених в п. 1.1.
договору, банк має право нарахувати, а
позичальник зобов'язаний сплатити на
першу вимогу банку штраф у poзмipi 10% від
суми простроченого платежу, на рахунок,
зазначений у п. 1.2. договору.

Кредитний договip підписано його
сторонами, на отримання зазначеного
кредиту дружиною позичальника - ОСОБА_5
надана письмова згода.

Кредит ОСОБА_3 було надано на
індивідуальних умовах з відстрочкою
сплати за кредитом на один piк, у зв'язку
з чим сплата кредиту розпочалася з
30.09.2009 р., що зазначено в додатку 1 до
кредитного договору .

5 серпня 2008 р. згідно заяви про
видачу готівки №2 ОСОБА_3 отримав
грошові кошти в poзмipi 69604, 27 дол. США , а 06
серпня 2008 р. на підставі заяви про
видачу готівки № 2 ОСОБА_3 отримав
грошові кошти в pозмірі 133275,73 доларів
США.

28 травня 2009 року за взаємною
згодою між Банком та ОСОБА_3 була
укладена додаткова угода № 1 до
кредитного договору № 00025/FKN від 05.08.2008
року, згідно з п. 1 якої заборгованість
позичальника перед банком за основним
боргом за кредитним договором
становить 202 877,30 доларів США.

Відповідно до Додаткової угоди № 1
повернення кредиту повинно
здійснюватись ОСОБА_3 наступним чином:

з 01.05.2009 р. по 31.10.2009 р. включно у poзмipi 10%
річних за фактичний період

користування кредитом на суму залишку
заборгованоеп за кредитом;

з 01.11.2009 р. по 31.10.2010 р. включно у poзмipi 14,35%
річних за фактичний період
користування кредитом на суму залишку
заборгованості за кредитом;

з 01.11.2010 р. по 04.08.2028 р. включно у poзмipi 12,9%
річних за фактичний період
користування кредитом на суму залишку
заборгованості за кредитом.

16 листопада 2009 року за взаємною
згодою між банком та ОСОБА_3 була
укладена додаткова угода № 2 до
кредитного договору № 00025/FKN від 05.08.2008
р., згідно п.1 якої заборгованість
позичальника перед банком за основним
боргом за кредитним договором
становить 202 876,94 доларів США.

Відповідно до Додаткової угоди № 2
повернення кредиту повинно
здійснюватись ОСОБА_3:

з 05.08.2008 р. по 30.04.2009 р. включно у poзмipi 12.9%
річних за фактичний

період користування кредитом на суму
залишку заборгованості за кредитом;

з 01.05.2009 р. по 24.10.2009 р. включно у poзмipi 10,00%
річних за фактичний період
користування кредитом на суму залишку
заборгованості за кредитом;

з 25.10.2009 р. по 19.04.2010 р. включно у poзмipi 15,8%
річних за фактичний період
користування кредитом на суму залишку
заборгованості за кредитом;

з 20.04.2010 р. до закінчення строку дії
кредитного договору у poзмipi 12,9% річних
за фактичний період користування
кредитом на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Як кредитний договip так і додаткові
угоди до нього містять детальний опис
предмету (умови, права та обов'язки
сторін, їх відповідальність, строк дії,
врегулювання cпорів тощо)і підписання
сторонами кредитного договору та
додаткових угод до нього свідчить про
досягнення ними згоди за зазначеними
в них умовами та змістом.

У зв'язку з чим районним судом
зроблений обґрунтований висновок про
те, що зазначені правочини здійснені
сторонами відповідно до п.3 ст.3 та ст.ст.
627,628 ЦК України.

Згідно наданого банком розрахунку
заборгованості по кредитному договору
№ 00025/FKH від 05.08.2008 р. За період з 30.09.2010 р.
до 09.12.2013 р., ОСОБА_3 було сплачено 42 298,25
дол. США, а саме: проценти в розмірі 42
292,19 доларів США та кредиту в розмірі 3,06
доларів США.

Для обліку і обслуговування
простроченої заборгованості банком
були відкриті відповідні рахунки, по
яким надані виписки.

Зазначені розрахунки банку
відповідають вимогам ст.ст. 1049,1051,1054 ЦК
України та не спростовані апелянтом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України
правочин визнається судом недійсним,
якщо одна сторона навмисно замовчує
існування обставин, які мають істотне
значення I можуть перешкодити вчиненню
правочину.

Істотними умовами кредитного
договору згідно ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК
України є умови про мету, суму і строк
кредиту, умови і порядок його видачі
та погашения, розмір, порядок
нарахування та виплата процентів,
відповідальність сторін.

Як в суді першої так і апеляційної
інстанції апелянтом не надано доказів,
які відповідно до ст.ст. 10, 58-60 ЦПК
України свідчили б про порушення
банком вимог ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК
України, а оскаржувана угода №2 до
кредитного договору вчинена шляхом
навмисного введення ОСОБА_3 в оману
щодо її істотних обставин.

Доводи апеляційної скарги по суті є
доводами позовних вимог ОСОБА_3, і цим
доводам судом першої інстанції надана
правильна правова оцінка.

Судова колегія вважає, що рішення
районного суду відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
що відповідно до ст.. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.
307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 16 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: