АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/2866/14
інстанції - Юдін Є.О.
Справа № 639/1804/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів:
Трішкової І.Ю.,

Кірсанової Л.І.,

при секретарі -
Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу

апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Харківського
районного суду Харківської області
від 11 жовтня 2012 року

по справі за позовом АК
«Харківобленерго» до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
11 жовтня 2012 року позовні вимоги АК
«Харківобленерго» задоволено.
Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь
позивача витрати на відшкодування
шкоди у розмірі 8031грн., судовий збір в
розмірі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати вказане рішення, ухвалити
нове рішення по суті позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
посилається на неповне з'ясування
обставин справи, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення норм права. Вказує, що
акт про порушення ПКЕЕН, який покладено
в основу рішення суду було складено з
порушенням діючого законодавства, вона
не повідомлялась про час та місце
розгляду справи, тому рішення суду не
можна вважати законним і
обґрунтованим.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, що з'явились,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом встановлено, не заперечується
сторонами, що споживачем
електроенергії, що постачається за
адресою: вул.Чернишевського, 41, м.
Південний, Харківського району,
Харківської області є ОСОБА_2,

11.05.2010 року працівниками АК
«Харківобленерго» було складено акт №
02-32174 про встановлення за зазначеною
адресою порушень п. п. 42, 48 «Правил
користування електричною енергією для
населення». Актом зафіксовано факт
самовільного підключення без дозволу
АК «Харківобленерго» до мережі
компанії у виді прихованої відпайки до
приладу обліку.

Акт порушення ПКЕЕн за 02-32174 був
підписаний трьома представниками АК
"Харківобленерго", вказано, що споживач
від підпису відмовилася.

Позивачем по справі суду було надано
розрахунок заборгованості, за яким з
відповідачів потрібно стягнути збитки.

Вказаний розрахунок складено у
відповідності до Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією,
затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006
року №562.

В ході розгляду справи в суді
апеляційної інстанції не було
встановлено, що зазначений Акт про
порушення ПКЕЕн було складено з
порушенням вимог чинного
законодавства.

З копії договору дарування від 23.12.2004
року вбачається, що ОСОБА_3 подарував, а
ОСОБА_2 прийняла у власність житловий
будинок АДРЕСА_1.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» від 24
червня 2004 року передбачений обов'язок
споживача укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Таким чином, укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.

З пояснень сторін вбачається, що ОСОБА_2
про зміну власника будинку позивача не
повідомила, абонентський рахунок у
позивача на себе не переоформила,
договір про надання послуг з позивачем
не уклала.

Таким чином, між сторонами склалися
правовідносини з постачання позивачем
електроенергії у житловий будинок
АДРЕСА_1, тому доводи апелянта про те, що
на першій сторінці акту споживачем
послуг вказана не вона, а її батько
ОСОБА_3 висновків суду не спростовують,
оскільки фактично ОСОБА_2 була
споживачем електроенергії за вказаною
адресою.

Згідно п.4.5. - п. 4.7. Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією,
затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006
року №562, передбачено, що акт про
порушення складається у двох
примірниках у присутності споживача
або уповноваженого представника
споживача в разі виявлення порушень
ПКЕЕ. Працівники енергопостачальника
перед складанням акта про порушення
зобов'язані повідомити споживача про
його право внести зауваження та
заперечення до акта, викласти мотиви
своєї відмови від його підписання або
підписати його без зауважень та
пропозицій. До акта про порушення
сторонами можуть бути додані
пояснення, зауваження та докази,
перелік яких (за наявності)
зазначається в цьому акті. В акті про
порушення зазначаються всі необхідні
для розрахунку згідно з вимогами цієї
Методики параметри, що характеризують
електроустановку споживача, схему
підключення електроустановки
споживача та її графічне зображення із
зазначенням: меж балансової
належності; перерізів та матеріалу
всіх проводів (кабелів), наявних у схемі
підключення; фазування приладу обліку
на дату оформлення акта про порушення.
В акті про порушення заповнюються всі
графи та рядки без пропусків.
Виправлення чи підчищення не
допускаються. Текст повинен бути
однозначним, без можливості подвійного
тлумачення.

З матеріалів справи вбачається, що акт
№ 02-32174 від 11.05.2010 року містить всі
необхідні для розрахунку згідно з
вимогами Методики параметри. Зазначені
дані в акті заповнені без виправлень.

Судом першої інстанції правильно
досліджені і оцінені обставини по
справі, доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія
судової палати,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Харківського районного
суду Харківської області від 11 жовтня
2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -