Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Медведєва Л.П.
Справа № 410/750/14-ц
Провадження № 22ц/782/1913/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

Головуючого - судді
Медведєвої Л.П.

Суддів - Соловей Р.С.,
Пащенко Л.В.

при секретарі - Арутюнян Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду в місті Луганську
справу за позовом ОСОБА_2 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання України в м.Брянка
Луганської області про встановлення
факту перебування фізичної особи на
утриманні, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Брянківського
міського суду Луганської області від 01
квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 подано до суду
вказаний позов.

У викладенні обставин, якими позивач
обгрунтовувала позовні вимоги, вона
зазначила, що перебувала у
зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3.Останній був інвалідом другої
групи , висновком МСЕК йому було
встановлено 70% втрати професійної
працездатності. Чоловік перебував на
обліку у відповідача та отримував
щомісячні страхові виплати.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року він помер. Після
смерті чоловіка вона звернулась до
відповідача щодо призначення їй
страхових виплат як на утриманця.Однак,
рішення про виплату вказаних виплат
може бути прийнято у випадку наявности
рішення суду про визнання її
утриманцем померлого чоловіка. Позивач
просила встановити факт перебування її
на утриманні чоловіка.

Рішенням Брянківського міського суду
Луганської області від 01 квітня 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Звернувшись з апеляційною скаргою,
позивач посилається на порушення норм
матеріального і процесуального права
та ставить питання про скасування
рішення і ухвалення нового, яким позов
задовольнити.

Заперечуючи проти доводів апеляційної
скарги, відповідач вважає рішення
законним і обгрунтованим.

Представник відповідача в судове
засідання не з`явився, про час та місце
останного його повідомлено належним
чином і в установленому законом
порядку,він звернувся до апеляційного
суду з заявою про розгляд справи за
його відсутності.

Позивач в судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримала та
пояснила, що після смерті чоловіка
відділення фонду виплатило їй
одноразову допомогу на сім`ю,
призначити щомісячні страхові виплати
відділення відмовляє та вважає, що за
життя чоловіка вона сама себе
забезпечувала.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вислухавши пояснення
позивача,дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної
скарги,колегія суддів встановила
наступне.

За результатами розгляду справи судом
першої інстанції встановлені наступні
обставини.

Так,судом встановлено, що позивач
ОСОБА_2проживала разом зі своїм
чоловіком - ОСОБА_3 у квартирі за
адресою: АДРЕСА_1, до його смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_1 року / а.с.11/.

Відповідно до свідоцтва про смерть
НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації
актів цивільного стану Брянківського
міського управління юстиції у
Луганській області, актовий запис №535,
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року / а.с.8/.

Згідно з довідками управління
Пенсійного фонду України в м.Брянка від
04.02.2014 року,06.02.2014 року, ОСОБА_2 до
ІНФОРМАЦІЯ_1 року отримувала пенсію у
розмірі 1100,19 гривень, з 20.08.2013 року
отримує пенсію по втраті годувальника
у розмірі 2014,77 гривень / а.с.10,11/.

Відповідно до довідки управління
Пенсійного фонду України в м.Брянка
Луганської області від 05.02.2014 року
ОСОБА_3 з лютого 2013 року по серпень 2013
року отримував пенсію за віком за
списком №1 / при повному пільговому
стажі/ у розмірі 4185,25 гривень / а.с.9/.

На момент смерті ОСОБА_3 прожитковий
мінімум для непрацездатних осіб
складав 894,00 гривень на одну особу.

Спір судом вирішено на підставі Закону
України « Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування», Закону
України « Про загальнобов`язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
ст.75 СК України,при ухваленні рішення
суд керувався постановю Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№5 « Про судову практику у справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», ст.ст.10,15,60,212-215 ЦПК України.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачка
на момент смерті її чоловіка була
непрацездатною, але не знаходилась на
його утриманні, оскільки розмір її
пенсії перевищував установлений
законом прожитковий мінімум.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги колегія суддів визнала, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив ріщення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому підстави
для задоволення апеляційної скарги-
відсутні.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з пунктом «д» пункту 1 частини
першої цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання.

Згідно ч. 2, 4 ст.75 СК України право на
утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу. Один із
подружжя є таким, що потребує
матеріальної допомоги, якщо заробітна
плата, пенсія, доходи від використання
його майна, інші доходи не забезпечують
йому прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Як вбачається з виписки акту огляду
МСЕК / а.с.13/ ОСОБА_3 з 07.08.2008 року
встановлено другу групу інвалідності
безстроково внаслідок професійного
захворювання.

Згідно Закону України «Про державний
бюджет України на 2013 рік» прожитковий
мінімум для осіб, які втратили
працездатність, з 01 січня 2013 року
встановлений у розмірі 894 гривень.

Згідно довідки Управління Пенсійного
фонду України у м. Брянка від 04 лютого
2014 року розмір пенсії позивача на день
смерті чоловіка становив 1100 грн 00 коп. (
а.с.10), що більше прожиткового мінімуму.

З огляду на це, з доводами апеляційної
скарги про те, що єдиним та постійним
джерелом доходів дружини померлого
була не отримувана нею пенсія, а пенсія
померлого чоловіка та щомісячні
страхові виплати , погодитися
неможливо.

Та обставина, що дохід останнього
перевищував розмір пенсії позивача, не
може незаперечно свідчити, що позивач
перебувала на утриманні свого
чоловіка, оскільки інших доказів
перебування на утриманні нею не надано.

Позивачкою не надано доказів на
підтвердження того, що вона отримувала
від чоловіка допомогу, яка була для неї
особисто постійним і основним джерелом
засобів існування.

Таким чином,підстави для встановлення
факту перебування її на утриманні
чоловіка та стягнення страхового
відшкодування. передбачених ст. 75 СК
України, ст.ст. 33, 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» відсутні.

При викладених обставинах, апеляційна
скарга має бути відхилена, рішення суду
залишено без змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308 ЦПК України,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Брянківського міського суду
Луганської області від 01 квітня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді