Справа №2/257/766/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року Київський районний суд
м. Донецька в складі:

головуючого - судді Лях М.Ю.,

при секретарі - Ранкової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні з залі суду м. Донецька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади Київського
району в особі Київської районної у м.
Донецьку ради, про визнання права
власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до територіальної громади
Київського району в особі Київської
районної у м. Донецьку ради, про
визнання права власності на
домоволодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яке склалось з
житлового будинку (літ. А-1), літньої
кухні (літ. Б-1), сарая (літ. В-1), убиральні
(Г-1), огороджень (літ. №1-3), водопроводу
(літ. №8), сіней (літ. Б). В обґрунтування
позовних вимог зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 Після смерті
ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне
йому домоволодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яке склалось з
житлового будинку (літ. А-1), літньої
кухні (літ. Б-1), сарая (літ. В-1), убиральні
(Г-1), огороджень (літ. №1-3), водопроводу
(літ. №8), сіней (літ. Б). Спадкове майно
належало спадкодавцеві на підставі
договору про право забудови будинку і
безстрокового користування земельною
ділянкою, датованого 23 квітня 1958 року.
За життя ОСОБА_2 заповітів не складав.
Спадкоємцями за законом першої черги
після смерті ОСОБА_2 є його донька
ОСОБА_3 та син ОСОБА_4, які на спадщину не
претендують. Після смерті ОСОБА_2
фактично спадщину у вигляді
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1
прийняла, оскільки постійно мешкала в
ньому, користувалась ним належним
чином, сплачувала комунальні послуги. В
шестимісячний термін після смерті
чоловіка, вона звернулась до 6-ї
Донецької державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, однак їй було відмовлено,
оскільки було виявлено, що
спадкодавець за життя не зареєстрував
на своє ім'я належне йому право
власності на домоволодіння, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, хоча
зазначене нерухоме майно неодноразово
інвентаризувалось на ім'я ОСОБА_2
Просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, була належним чином
повідомлена про дату, час та місце
розгляду справи, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутність, позов
підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача до
територіальної громади Київського
району в особі Київської районної у м.
Донецьку ради в судове засідання не
з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи була належним чином
повідомлена, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутність,
рішення просить прийняті у
відповідності до чинного
законодавства України.

Суд вважає за можливе розглянути
справи без участі сторін, на підставі
тих доказів, що є в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, всебічно та повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позовна заява, об'єктивно
оцінивши докази, що мають істотне
значення для її розгляду і вирішення по
суті, приходить до висновку, що позовна
заява підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що відповідно до
копії свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_1 ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_5 02
вересня 1951 року (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про смерть
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 74
роки(а.с.8).

З копії сводно-оціночного акту на
домоволодіння АДРЕСА_1 вбачається, що
власником є ОСОБА_2, визначено вартість
будівель та споруджень: літ. А-1
житловий будинок, літ. Б-1 літня кухня,
літ. В-1 сарай, літ. Г-1 вбиральня, № 1-3
ворота, огорожі, водопровід, сені
(а.с.9-12).

З копії викопіювання з плану кварталу
(схема, експлікація) від 05.01.1967 року
вбачається, що на земельній ділянці
АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок
літ. А-1, літня кухня літ. Б-1, сарай В-1,
вбиральня літ. Г-1, загальна площа
земельної ділянки 405,0, користувач
ОСОБА_2 (а.с.10).

Згідно поверхового плану на будівлю
літ. А-1 будинку АДРЕСА_1 вбачається
розгорнутий план розташування та площу
внутрішніх кімнат зазначеної будівлі
(а.с. 11).

Згідно сводного акту вартості будівель
та споруджень станом на 14.02.1986 р.
наведено наступні будівлі та споруди
на земельній ділянці за адресою:
АДРЕСА_1: житловий будинок літ. А-1, літня
кухня, літ. Б, огорожа, водопровід, сарай
- літ. Д, сарай - літ. Е, вбиральня, сарай -
літ.З, зливна яма (а.с. 12).

Відповідно до копії домової книги
(а.с.13-17) у будинку АДРЕСА_1 був постійно
прописаний ОСОБА_2 .

Згідно копії рішення виконкому
залізничної районної ради депутатів №4
від 04 березня 1958 року (а.с.20-21) ОСОБА_2
було виділено земельну дільницю для
індивідуального житлобудівництва
розташованої у АДРЕСА_1 у безстрокове
користування площею 350 кв.м.

З копії акту про відвід земельної
ділянки від 05 травня 1958 року (а.с.22)
вбачається, що ОСОБА_2 було в натурі
відведено садибну ділянку під
індивідуальне будівництво у АДРЕСА_1.

Відповідно до копії договору про
надання у безстрокове користування
земельною ділянкою для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності від 23 квітня
1958 року (а.с.23-26) ОСОБА_2 було надано на
праві безстрокового користування
земельною ділянкою у АДРЕСА_1. У п. 14
зазначеного договору вказано, що
збудована на земельній ділянці споруда
є особистою власністю забудовника.

Згідно до статті 529 ЦК УРСР при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є діти, дружина і батьки
померлого.

Відповідно до умов статті 549 ЦК УРСР
спадкоємець для прийняття спадщини мав
фактично вступити в управління чи
володіння спадковим майном, або
подавати до державної нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.
Зазначені дії мали бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Тобто основною умовою для переходу в
порядку спадкування права власності на
об'єкти нерухомості є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому законодавством України
порядку.

У п. 2 Постанови Ради Міністрів СРС від
26 серпня 1948 року №3211 "Про порядок
застосування Наказу Президії ВР СРСР
від 26 серпня 1948 року "Про право громадян
на купівлю і забудову індивідуальних
житлових будинків" визначено, що
земельні ділянки для будівництва
індивідуальних житлових будинків
відводяться за рахунок земель, міст,
селищ, Держземкомфонду і земель
держлісфонду в безстрокове
користування, а забудовані на цих
ділянках будинки є особистою власністю
забудовника.

Згідно з ч.4 ст. 3 ЗУ "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" права на нерухоме
майно, що виникли до набрання чинності
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності придбається на підставах, не
заборонених законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність придбання права
власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.392 ЦК України, власник
майна може пред*явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншими особами, а також у випадку
втрати ним документів, підтверджуючих
право власності.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, як беруть участь у справі.

Суд з*ясував, що право власності на
спадщину позивач придбала правомірно,
не порушуючи права третіх осіб, проте
документально не може оформити свої
права, зокрема, права на спадщину, що
позбавляє позивача права володіти,
користуватись та розпоряджатись своїм
майном у повній мірі.

Суд, з урахуванням аналізу наданих
доказів, не вбачає підстав для відмови
позивачу в задоволенні позову, у
зв*язку з чим суд вважає доцільним
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, визнати за ОСОБА_1 права
власності на домоволодіння, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке
склалось з житлового будинку (літ. А-1),
літньої кухні (літ. Б-1), сарая (літ. В-1),
убиральні (Г-1), огороджень (літ. №1-3),
водопроводу (літ. №8), сіней (літ. Б).

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 10, 11, 59, 60, 208, 209,
212-215 ЦПК України, ст. 328, 392, ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
територіальної громади Київського
району в особі Київської районної у м.
Донецьку ради, про визнання права
власності в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою м. Дебальцеве Донецької
області право власності на
домоволодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яке склалось з
житлового будинку (літ. А-1), літньої
кухні (літ. Б-1), сарая (літ. В-1), убиральні
(Г-1), огороджень (літ. №1-3), водопроводу
(літ. №8), сіней (літ. Б)

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до Апеляційного суду Донецької
області через Київський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти дів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Київського районного суду

м. Донецька
М.Ю. Лях