Справа № 750/1835/14 Провадження №
22-ц/795/911/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Логвіна Т. В. Доповідач - Литвиненко І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛитвиненко
І.В.суддів:Страшного М.М., Шарапової
О.Л.при секретарі: Мартиновій А.В.за
участю:ОСОБА_5, представника
відповідача Павлович В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення Деснянського
районного суду м.Чернігова від 18
березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного
товариства Національна страхова
компанія „Оранта" про відшкодування
шкоди,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
відповідача: ОСОБА_7,

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року ОСОБА_5 звернувся
до ВАТ НАСК „Оранта" з позовом про
відшкодування 7812,73 грн. матеріальної
шкоди і 5000 грн. моральної шкоди,
завданих в результаті ДТП, яка сталась
з вини ОСОБА_7 19.07.2013 року.

Рішенням суду в задоволенні
позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить скасувати рішення суду через
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи і закону та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог. Доводи апеляційної
скарги полягають у тому, що суд не
звернув уваги на подані позивачем
документи і ухвалив рішення на
припущеннях.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
19.07.2013 року о 16 год.45 хв. ОСОБА_7 на
автомобілі „Аudi 100", д.р.н.НОМЕР_1,
рухаючись в м.Чернігів по вул. Генерала
Белова зі сторони вул.1 Травня в
напрямку вул.Космонавтів, під час
виконання лівого повороту в районі
будинку № 6, проявив неуважність,
неправильно оцінив дорожню обстановку,
не переконався, що це буде небезпечним
і не створить перешкоди або небезпеки,
не зайняв відповідне крайнє положення
на проїжджій частині і не надав
переваги в русі мотоциклу марки „ZS 125 J",
д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, що
рухався в попутному напрямку, в
результаті чого сталось зіткнення і
ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження
середнього ступеню тяжкості, а
мотоцикл механічні пошкодження.

Ухвалою Деснянського районного суду
м.Чернігова від 10.12.2013 року кримінальне
провадження відносно ОСОБА_7 було
закрите і ОСОБА_7, який підозрювався у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.286 КК України, був звільнений від
кримінальної відповідальності у
зв'язку з примиренням підозрюваного з
потерпілим ОСОБА_5

ОСОБА_5 вважає, що, оскільки цивільна
відповідальність водія автомобіля
„Аudi 100", д.р.н.НОМЕР_1, яким керував
ОСОБА_7, застрахована ВАТ НАСК „Оранта"
за страховим полісом № АЕ/2067047 від
17.12.2012 року, то ВАТ НАСК „Оранта"
повинна відшкодувати витрати по
відновлювальному ремонту у сумі 3281,16
грн., яка визначена висновком
експертного автотоварознавчого
дослідження № 358 від 20.12.2013 року,
витрати на пов'язані з оплатою авто
евакуатора в сумі 430 грн., витрати на
автотоварознавче дослідження у сумі 480
грн.; витрати на лікування у сумі 3621,57
грн. і моральне відшкодування у сумі 5000
грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
однією з підстав звільнення винного в
ДТП ОСОБА_7 від кримінальної
відповідальності було повне
відшкодування ним потерпілому ОСОБА_5
заподіяної шкоди та відсутність
звернення ОСОБА_5 до ВАТ НАСК „Оранта"
про здійснення страхового
відшкодування.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду про відмову в
задоволенні позову, але мотиви, з яких
було відмовлено, зроблені при
неповному зясуванні обставин справи.

Зокрема, відмовляючи в задоволенні
позову, суд зазначив, що обставини, які
були встановлені в ухвалі Деснянського
районного суду м.Чернігова від 10.12.2013
року про повне відшкодування
потерпілому ОСОБА_5 заподіяної шкоди
ОСОБА_7, в силу ст.61 ЦПК України є
доведеними. Однак, вказана норма
звільняє від доказування лише якщо є
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення, обов'язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою. В
даному випадку є ухвала суду про
звільнення ОСОБА_7 від кримінальної
відповідальності, в якій зазначається
що ОСОБА_7 відшкодував потерпілому
заподіяну шкоду, без зазначення суми
відшкодування та в чому полягає шкода.

Таким чином, з огляду на ст.ст. 57,64 ЦПК
України, ухвала суду про закриття
кримінального провадження і
звільнення ОСОБА_7 від кримінальної
відповідальності є одним з письмових
доказів, який повинен оцінюватись
судом в сукупності з іншими доказами.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ці обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.Частина 4
ст.10 ЦПК України визначає, що суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_5 пояснив, що він
отримав від ОСОБА_7 4000 грн. на
відшкодування витрат від ДТП і витрат,
пов'язаних з оплатою послуг адвоката,
який приймав участь у кримінальній
справі.

Апеляційним судом була оголошена
перерва і запропоновано ОСОБА_5 надати
докази того коли, скільки і за що він
отримав від ОСОБА_7 гроші.

Після перерви ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, ніяких доказів
не надав.

З ухвали Деснянського районного суду
м.Чернігова від 10.12.2013 року не
вбачається участь у судовому засіданні
адвоката в інтересах ОСОБА_5

На підтвердження вартості
матеріального збитку у сумі 3281,16 грн.,
спричиненого ДТП пошкодженням
мотоциклу ОСОБА_5, ним був наданий
висновок № 358 експертного
автотоварознавчого дослідження
колісного транспортного засобу від
20.12.2013 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала достовірність
визначеної суми збитків, посилаючись
на те, що вказане експертне дослідження
було проведене без присутності
представника ВАТ НАСК „Оранта" і через
п'ять місяців після ДТП. Крім того,
представник відповідача звертала
увагу на відсутність у даному
експертному дослідженні акту огляду
мотоцикла, калькуляції відновлюваного
ремонту, фототаблиць, про існування
яких зазначено у вказаному експертному
дослідженні.

На пропозицію апеляційного суду надати
вказані у додатку до експертного
висновку документи (а.с.26), ОСОБА_5
нічого не представив. У зв'язку з цим,
апеляційний суд позбавлений
можливості перевірити достовірність
наданого експертного дослідження у
повному обсязі і дати відповідну
оцінку тому, чи дійсно саме така сума
необхідна для відновлюваного ремонту
мотоцикла позивача, пошкодженого в ДТП
19.07.2013 року, і чи відповідають
пошкодження мотоцикла при огляді
експертом 20.12.2013 року з тими, які
вказані в довідці ВДАІ ЧМВ про наслідки
ДТП 19.07.2013 року (а.с.13).

Що стосується відшкодування витрат на
лікування ОСОБА_5, то позивач надав
виписку-епікриз № 5097 про перебування
на лікуванні з 25.07.2013 року по 02.08.2013 року,
виписку епікриз № 11807 про перебуванні
на лікуванні з 19.07.2013 року по 23.07.2013 року,
довідку про знаходження на
амбулаторному лікуванні з 14.08.2013 року
по 09.09.2013 року, довідку про лікування у
лікаря травматолога з 05.08.2013 року по
14.08.2013 року (а.с.10-14) та чеки (а.с.41-47).

Беручи до уваги дані про лікування у
вказані періоди, наявність чеків на
придбання рекомендованих та
застосованих медичних препаратів,
вказаних у виписках-епікризах і
довідках, є доведеним придбання ОСОБА_9
ліків на суму 504,85 грн. у період з 25.07.2013
року по 02.08.2013 року і на суму 208,90 грн. у
період з 19.07.2013 року по 23.07.2013 року.
Необхідність придбання інших ліків
позивачем не доведена.

На підтвердження понесених витрат по
евакуації мотоцикла з місця ДТП
позивач надав квитанцію про сплату 430
грн. (а.с.28). ОСОБА_5 також надав
квитанцію про оплату
автотоварознавчого дослідження у сумі
480 грн., проте, оскільки суд не вважає
надане експертне дослідження належним
доказом, то понесені витрати по цьому
дослідженню поверненню не підлягають.

Таким чином, є доведеним існування
матеріальних збитків на суму 1143,75 грн. (
713,75 грн. на лікування і 430 грн. на
евакуатор). Що стосується морального
відшкодування, то апеляційний суд
погоджується з тим, що позивач мав
страждання і розмір морального
відшкодування, з урахуванням характеру
правопорушення, глибини страждань,
інших обставин, становить 2500 грн.

ОСОБА_5 визнав, що йому винним
відшкодована шкода у сумі 4000 грн. і це
відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України є
доведеним. Однак позивач не довів, що
відшкодована ОСОБА_7 шкода стосується
інших витрат, ніж ті, які були предметом
даного позову.

Крім того, суд першої інстанції
відмовляв в задоволенні позову також з
тієї підстави, що ОСОБА_5 не звертався з
заявою до ВАТ НАСК „Оранта" про
відшкодування шкоди. Проте, в судовому
засіданні апеляційної інстанції було
з'ясовано, що ОСОБА_5 звертався до
відповідача з заявою про страхове
відшкодування 08.08.2013 року і його заява
була приєднана до заяви ОСОБА_7 про
страхове відшкодування, яку той подав
22.07.2013 року. ВАТ НАСК „Оранта" листом №
09-02-09/22188 від 09.10.2013 року запропонувало
ОСОБА_5 для отримання страхового
відшкодування надати документи на
підтвердження вини ОСОБА_7 в ДТП та
документи на підтвердження витрат на
лікування. Представник відповідача в
судовому засіданні апеляційної
інстанції пояснила, що оскільки
вказані документи не були надані
ОСОБА_5, то страхове відшкодування йому
і не виплачувалось. Таким чином,
звернення ОСОБА_5 до ВАТ НАСК „Оранта"
все ж таки було і було у строки,
визначені ст.35 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", а тому вказана судом
обставина не може бути підставою для
відмови у позові.

Суд першої інстанції вірно відмовив у
задоволенні позову, але неповно
дослідив всі обставини по справі і не
дав належної оцінки наданим доказам. За
таких обставин, апеляційний суд
приходить до висновку про необхідність
змінити мотиви відмови у задоволенні
позову, а в іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.1, 314, 316, 319,
325 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду
м.Чернігова від 18 березня 2014 року
змінити в частині мотивів відмови в
задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:Судді: