Провадження № 2/755/3965/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Галаган В.І., розглянувши заяву
представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду
міста Києва від 27.05.2014 року відкрито
провадження по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики.

11.06.2014 року представником позивача до
суду подано заяву про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
грошові кошти відповідача ОСОБА_3, що
знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в ПАТ КБ
„ПриватБанк", в межах суми боргу.

Вивчивши матеріали позовної заяви,
наведені заявником підстави для вжиття
заходів забезпечення позову, суддя
приходить до наступного.

Відповідно до ст.151 Цивільного
процесуального кодексу України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Види забезпечення позову, визначені в
частині першій ст.152 Цивільного
процесуального кодексу України.

Як убачається з поданого позову,
предметом позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 є стягнення з відповідача
ОСОБА_3 на користь позивача суми боргу,
яка становить 176 377,77 грн.

Обґрунтовуючи заявлене клопотанням
про вжиття заходів забезпечення
позову, заявник посилається на те, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити та зробити неможливим
виконання судового рішення.

Разом з тим, у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено: причини,
у зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості,
необхідні для забезпечення позову ( ч.2
ст.151 Цивільного процесуального
кодексу України).

У поданій до суду заяві заявник не
зазначає причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов із
зазначенням доказів на підтвердження
такого факту, не обґрунтовує
необхідність забезпечення позову
шляхом накладення арешту на відкритий
відповідачем рахунок у ПАТ КБ
„ПриватБанк" з урахуванням розміру
заявлених позовних вимог, не надає
доказів на підтвердження наявності
підстав забезпечення позову шляхом
накладення арешту на банківський
рахунок відповідача, ураховуючи
відсутність доказів, що містять дані,
характеризуючі вид відкритого
банківського рахунку та суму грошового
активу вказаного рахунку, що позбавляє
суд можливості надати правову оцінку
накладення такої заборони, ураховуючи
нормативні обмеження накладення
арештів на грошові кошти фізичних осіб,
передбачені діючим законодавством.

Відсутність зазначених відомостей у
заяві позбавляє суд дійти висновку про
наявність достатньо обґрунтованих
припущень, що невжиття заходів
забезпечення позову може у майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.8 ст.153 Цивільного
процесуального кодексу України суд,
встановивши, що заява про забезпечення
позову подано без додержання вимог
статті 151 цього Кодексу, повертає її
заявникові.

Керуючись ст.151-153, 209-210 Цивільного
процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Повернути заяву представника позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову
заявнику без розгляду.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я: