Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1708/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Варакіна Н. Б.
Доповідач Бубличенко В. П.
УХВАЛА

Іменем України

12.06.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Бубличенко
В.П.

суддів - Черниш Т.В.

Сукач Т.О.

при секретарі - Савченко
Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровського
районного суду міста Кіровограда від 06
лютого 2014 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кіровського районного
суду міста Кіровограда від 06 лютого 2014
року залишено без задоволення позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, та невідповідність висновків
суду обставинам справи, просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги у повному обсязі, а саме,
стягнути з відповідачки на його
користь 2716,74 грн. у відшкодування
матеріальної шкоди і 3000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_3, який підтримав доводи
апеляційної скарги, заперечення на
скаргу ОСОБА_4 та її представника,
адвоката ОСОБА_5, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду у
встановлених статтею 303 ЦПК України
межах, колегія суддів вважає, що
передбачених законом підстав для його
скасування немає.

Встановлено, що сторони є
батьками малолітнього ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.48). У зв'язку із
реєстрацією шлюбу 14.12.2013 року з ОСОБА_7
відповідачка змінила прізвище ОСОБА_4
на прізвище ОСОБА_4

Відповідачка з дитиною проживають у
місті Кіровограді, а позивач - у місті
Хмельницькому.

Відповідно до положень ст.158 СК України,
згідно з якою за заявою матері, батька
дитини орган опіки та піклування
визначає способи участі у вихованні
дитини та спілкуванні з нею того з
батьків, хто проживає окремо від неї,
виконавчий комітет Кіровоградської
міської ради 12.09.2013 року прийняв
рішення № 491 «Про визначення порядку
участі у вихованні та спілкуванні з
малолітніми дітьми» (а.с.54). Цим
рішенням виконком визначив такий
порядок участі позивача у вихованні та
спілкуванні з дитиною: за попередньою
домовленістю з матір'ю дитини 4 дні під
час приїзду батька до міста
Кіровограда.

Посилаючись на те, що маючи намір
спілкуватися з дитиною, він витрачав
кошти і час на проїзд та проживання в
іншому місті, а відповідачка
перешкоджала його зустрічам із сином,
позивач просив суд відшкодувати йому
за рахунок відповідачки 2716,74 грн.
матеріальної шкоди.

Крім того, позивач просив відшкодувати
моральну шкоду в розмірі 3000 грн.,
завдану відповідачкою, яка чинить йому
перешкоди у спілкуванні з дитиною,
порушуючи його права та законні
інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

При вирішенні справи суд першої
інстанції обґрунтовано керувався
положеннями зазначених норм закону, а
також вимогами ч.1 ст.60 ЦПК України,
згідно з якою кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд дійшов правильного висновку, що
позивачем не доведено завдання йому
матеріальної і моральної шкоди з вини
відповідачки.

Зокрема, позивач не надав доказів того,
що відповідачка перешкоджала його
зустрічам із сином.

У позовній заяві ОСОБА_3 вказував, що
під час його приїзду в місто Кіровоград
на початку жовтня, з 30 жовтня по 01
листопада, з 25 по 27 листопада 2013 року
він не мав можливості зустрітися з
дитиною з вини відповідачки.

Між тим, судом встановлено, що на 01
жовтня 2013 року було призначено судове
засідання у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визначення способу участі батька у
вихованні та спілкуванні з дитиною, яка
знаходиться у провадженні Кіровського
районного суду міста Кіровограда, і
позивач приїжджав для участі в
судовому засіданні. 02 жовтня 2013 року
дитина захворіла, тому її зустріч із
батьком не відбулася.

31 жовтня і 01 листопада 2013 року
проходило судове засідання у
зазначеній справі і позивач
спілкувався із сином.

На 26 листопада 2013 року також було
призначено судове засідання, а 27
листопада 2013 року було засідання
комісії у справах дітей щодо
визначення місця проживання дитини.

03 та 18 грудня 2013 року позивач
спілкувався із сином.

Як пояснила в судовому засіданні
відповідачка, позивач жодного разу не
узгоджував з нею час зустрічей з
дитиною, але, незважаючи на це, вона не
перешкоджала йому у спілкуванні із
сином. Зокрема, позивач спілкувався із
сином 20 і 21 липня а також 01 серпня 2013
року.

Крім пояснень самого позивача, його
доводи щодо порушення відповідачкою
його права на участь у вихованні дитини
та спілкуванні з нею не
підтверджуються іншими доказами.

Так, 31 жовтня 2013 року позивач звертався
до Кіровоградського МВ УМВС України в
Кіровоградській області із заявою про
те, що відповідачка не дає йому
можливості зустрічатися із сином. За
результатами проведеної перевірки
викладені у заяві обставини не знайшли
підтвердження (а.с.37). Аналогічна
перевірка була за заявою позивача від 24
грудня 2013 року, проте викладені у ній
обставини також не підтвердилися
(а.с.45).

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що рішення суду відповідає
обставинам справи та вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, тому вона
не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 06 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: