АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4570/14
Головуючий 1 інст. - Довготько Т.М.
Справа №643/1640/14-ц
Категорія : право власності
Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О.,
Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Чемерис Л.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Московського районного суду
м.Харкова від 14 травня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до Харківської міської ради, ОСОБА_2,
третя особа - Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області про визнання права
власності на самочинне будівництво, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Харківської міської
ради, ОСОБА_2, третя особа - Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківській області про
визнання права власності на самочинне
будівництво.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
вказувала, що вона є співвласницею
квартири АДРЕСА_1, а саме, їй належить 3/4
частина вказаної квартири, а інша 1/4
частина квартири належить ОСОБА_2 У
вказаній квартирі вона прибудувала
прибудови: кухню, площею 3,9 кв.м.,
перебудувала частину коридору площею
5,2 кв.м. та перебудувала кухню в житлову
кімнату площею 20,8 кв.м. Вказані
самовільні прибудови не порушують прав
сусідів. Крім того, висновками ряду
інстанцій встановлено, що перебудови у
квартирі відповідають вимогам
нормативних документів, не порушують
земельного законодавства. Штраф у
розмірі 170 грн. за самовільні
перебудови квартири вона сплатила 01
липня 2010 року. Відповідач ОСОБА_2 у
спірній квартирі не проживає, нею не
цікавиться, участі у перебудовах не
приймав.

Тому, ОСОБА_1 просила суд визнати за нею
право власності на самочинне
будівництво: кухню площею 6,5 кв.м., ванну
кімнату площею 3,9 кв.м., переплановану
частину коридору площею 5,2 кв.м.,
житлову кімнату площею 20,8 кв.м. у
квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням Московського районного суду
м.Харкова від 14 травня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції з ухваленням нового
рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
приймали участь у справі, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу не підлягаючою
задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що позивачка без відповідного
дозволу самочинно провела
реконструкцію належної їй квартири
шляхом прибудови приміщень на
земельній ділянці, яка їй не
відводилась, тому відсутні підстави
для визнання за нею права власності на
самочинне будівництво.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що ОСОБА_1 на праві спільної сумісної
власності належить ? частина квартири
АДРЕСА_1, інші ? частини вказаної
квартири належать ОСОБА_2 (а.с.32).

Згідно ст. 383 ЦК України власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Стаття 100 ЖК України вказує, що
переобладнання і перепланування
жилого будинку і жилого приміщення
провадяться з метою підвищення їх
благоустрою і перетворення
комунальних квартир в окремі квартири
на сім'ю.

Матеріали справи свідчать, що спірна
квартира знаходиться на першому
поверсі одноповерхового будинку та
складається з двох житлових кімнат,
кухні, вбиральні, коридору (а.с.18,38).
ОСОБА_1 самовільно прибудувала
приміщення №3 площею 3,9 кв.м.,
приміщення №4 площею 6,5 кв.м. та
переобладнані приміщення коридору №5
площею 5,2 кв.м., житлової кімнати №2
площею 20,8 кв.м. (а.с.14).

Переобладнання і перепланування
жилого приміщення допускається за
згодою наймача, членів сім'ї, які
проживають разом з ним, та наймодавця, з
дозволу виконавчого комітету місцевої
ради.

Статтею 152 Житлового кодексу
передбачено, що обов'язковою умовою для
проведення переобладнання і
перепланування жилих будинків
(квартир), що перебувають у приватній
власності, є отримання дозволу на це
виконавчого комітету відповідної ради.

Порядок вирішення питань, пов'язаних із
самовільним будівництвом у м. Харкові,
в тому числі й що стосується
реконструкції нежитлових приміщень
або реконструкції квартир у
багатоквартирному будинку зі зміною їх
функціонального призначення,
затверджений рішенням 22 сесії
Харківської міської ради 24 скликання
від 23.06.2004 року № 90/04.

Цей Порядок регулює процедуру
вирішення питань, пов'язаних з
самочинним будівництвом на території
міста Харкова, з метою визначення
можливості збереження самочинного
будівництва, надання земельних ділянок
під самочинно збудовані об'єкти та
будівництво яких розпочато самочинно.

Вказаний порядок поширюється на всі
підприємства, установи та організації,
всіх суб'єктів підприємницької
діяльності-фізичних осіб, а також
громадян, які здійснили або здійснюють
самочинне будівництво на території
міста.

Матеріали справи містять дозволи
різних інстанцій на самовільне
переобладнання квартири, а також
висновки про те, що вони не суперечать
діючим нормам та правилам (а.с.5,16,17,25,27),
а також розписку сусідів, які не
заперечують проти здійснених
переобладнань (а.с.34,35), проте, в
матеріалах справи відсутні дані про
відведення позивачці земельної
ділянки саме для переобладнання
квартири.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
вимогами чинного законодавства.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, постановлено
з дотриманням вимог матеріального і
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307,
ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Московського районного суду
м.Харкова від 14 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: