Дата документу 12.06.2014
Справа № 320/3515/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
Мелітопольський міськрайонний суд в
складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.

при секретарі - Макаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
заборгованість в розмірі 23415,77 грн. за
кредитним договором № б/н від 15.09.2008 р.
та витрати по сплаті судового збору в
сумі 243,60 грн.

Від представника позивача надійшла
заява з проханням слухати справу у її
відсутність, на позові наполягає
вказуючи, що останній платіж
відповідачкою сплачено 27.01.2009 р. в
розмірі 456 грн., як вбачається з
розрахунку заборгованості.
Відповідачка своїм підписом на заяві
б/н від 15.09.2008 р. підтвердила, що
ознайомлена та згодна з умовами та
правилами надання банківських послуг,
які їй були надані для ознайомлення в
письмовому вигляді. Відповідачка
приєдналася до умов та правил надання
банківських послуг, шляхом підписання
заяви та погодилась, що разом вони
складають кредитно-заставник договір.
ОСОБА_1 не оскаржувала у встановленому
законом порядку договір або окремі
його положення. Згідно умов та правил
надання банківських послуг,
мінімальний обов'язковий платіж - це
розмір боргових зобов'язань
позичальника, як щомісячно підлягають
сплаті позичальником на протязі строку
дії картки. Мінімальний щомісячний
платіж становить 7% від суми
заборгованості. Згідно сканкопії з
програмних комплексів, кінцевий термін
повернення кредитних коштів
відповідає строку дії картки - вересень
2012 р. Тобто, строк позовної давності
банком не пропущений. Крім того,
сторони, укладаючи договір, досягли
згоди, що по закінченню строку його дії
відповідна картка продовжується
банком на новий строк, якщо раніше не
поступило письмової заяви держателя
про закриття картрахунку, а відтак
строк дії кредитного договору, тобто,
момент досягнення домовленості
вважається таким, що настав. З моменту
укладення кредитного договору, ані
відповідачка ані банк до цього часу не
заявили про намір його припинити.
ОСОБА_1 не надала банку письмової заяви
про закриття картрахунку.

Від відповідачки надійшла заява з
проханням слухати справу у її
відсутність, позов не визнає, просить
застосувати до неї строк позовної
давності, стягнувши з неї 10500 грн.
вказуючи, що позивачем на
обґрунтування своїх вимог щодо
стягнення заборгованості надано
розрахунок заборгованості, який не
оформлений належним чином, не має
зазначення прізвища посадової особи,
яка має право складати такий
розрахунок, підпису цієї особи, що не
відповідає нормативним вимогам до
оформлення документів. В наданих
документах, зокрема, умовах і правилах
надання банківських послуг відсутній
її підпис. Умови підписані лише головою
ПриватБанку - Дубілет О.В. В Умовах не
зазначена дата їх прийняття и
затвердження, відсутня інформація з
якого по який час діяли положення Умов
у тому варіанті, який представлений
суду, а також, що ці умови стосуються
саме споживчого кредиту наданого їй. В
наданих умовах та правилах надання
банківських послуг не міститься даних
про строк дії договору. Позивачем не
доведено обставин того, що вона була
ознайомлена та згодна з умовами, що
викладені в окремому документі Умови
та правил надання банківських послуг.
Відповідно до позовних вимог кінцевим
терміном повернення кредиту є 15.09.2012 р.
Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів. Про існування
заборгованості позивач знав, що
підтверджується розрахунком
заборгованості. Ніяких заяв про
поновлення строку позовної давності з
обґрунтуванням поважності причин його
пропуску від ПАТ КБ «ПриватБанк» до
суду не заявляв. Позивач пропустив
строк для пред'явлення позову, оскільки
позов пред'явлено до суду 14.04.2014 р.,
загальний строк позовної давності
складає 3 роки, межі позовних вимог
починаються з 14.04.2011 р. і закінчується
14.04.2014 р., вимоги, пред'явлені про
стягнення платежів, нарахованих до
14.04.2011 р. не підлягають задоволенню.
Вказані суми неустойки заявлені за
одне те й саме правопорушення -
невиконання обов'язку по сплаті за
кредитом. Її останнім платежем по
кредиту була сплата у лютому місяці 2009
р. Відсотки мають нараховуватись лише
до 15.09.2012 р., тобто до кінця строку
кредитування. За її підрахунками
визнається сума боргу 10500 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК
України, в зв'язку з неявкою сторін,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню.

15.09.2008 р. між позивачем та ОСОБА_1
був укладений кредитний договір № б/н,
згідно з яким відповідач отримав
кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом /а.с. 9-15/.

Щодо зміни кредитного ліміту банк
керується п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил
надання банківських послуг, де
зазначено, що клієнт дає свою згоду, що
кредитний ліміт встановлюється за
рішення банку і клієнт дає право банку
в будь-який момент змінити (зменшити
або збільшити) кредитний ліміт.
Підписання даного договору є прямою і
безумовною згодою позичальника щодо
прийняття будь-якого розміру
кредитного ліміту, встановленого
банком, відповідно до п. 3.3 умов та
правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив те, що
підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір,
підтверджується підписом у заяві.

При укладенні договору сторони
керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно
якої договором приєднання є договір,
умови якого встановлені однією із
сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Договором передбачено порядок та
умови погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплата
нарахованих за період користування
кредитом відсотків, комісії за
користування кредитом та інших витрат.

Згідно ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої
зобов'язання за договором та угодою
виконав в повному обсязі, а саме: надав
відповідачу кредит у розмірі,
встановленому договором.

Згідно п. 6.5 Умов надання банківських
послуг, - позичальник зобов'язується
погашати заборгованість за кредитом,
відсотками за його використання, за
перевитрати платіжного ліміту, а також
оплачувати комісії на умовах,
передбачених цим договором.

Відповідно до п. 6.6 Умов надання
банківських послуг у разі невиконання
зобов'язань за договором, на вимогу
банку виконати зобов'язання з
повернення кредиту (у тому числі
простроченого кредиту та Овердрафту),
оплати винагороди банку.

Згідно до п. 8.6 Умов надання банківських
послуг - при порушенні позичальником
строків платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми
позову.

Відповідач не надав своєчасно банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, що має
відображення у розрахунку
заборгованості за договором /а.с. 5-8/.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконав.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то вразі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо
у зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошову кошти у такій самі сумі
або речі, визначені родовими ознаками,
у такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України
встановлено загальну позовну давність
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч.3.4 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за заявою сторони
у спорі, зробленою до винесення
рішення. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг строку починається
з наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК
України).

Відповідно до ст. 261 ЦК
України початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов.

Перебіг позовної давності
за вимогами кредитора, які випливають з
порушення боржником умов договору про
погашення боргу частинами (щомісячними
платежами) починається стосовно кожної
окремої частини, від дня, коли
відбулося це порушення.

Позовна давність у таких
випадках обчислюється по кожному
простроченому платежу.

Банк своїм правом скористався тільки
14.04.2014 р., що підтверджується вхідним
штампом суду за № 11899 /а.с. 2/.

Суд приходить до висновку про те, що у
зв'язку з порушенням зобов'язань за
кредитним договором з відповідачки
підлягає стягненню на користь банку
сума заборгованості у межах позовної
давності, яка утворилась з 05.04.2011 р. і
складається з тіла кредиту в розмірі
6258,59 грн., відсотків за користування
кредитом 6490,16 грн., комісії - 2128,06 грн.,
штрафу - 500 грн., 5 % - 743,84 грн., а всього
16120,65 грн.

Тому суд вважає, що з відповідача на
користь позивача слід стягнути суму
заборгованості в розмірі 16120,65 грн. за
кредитним договором № б/н від 15.09.2008 р.
та витрати по сплаті судового збору в
сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 197, 212 ЦПК України,
ст. ст. 526, 549, 599, 628, 634, 1050, 1054 ЦК України,
суд

вирішив:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Слуцьк Мінської області
Білорусь, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» (р/р 3111, , МФО 305299) борг за кредитним
договором № б/н від 15.09.2008 р. в розмірі
16120,65 грн. та на р/р 0001, , МФО 305299 витрати по сплаті
судового збору в сумі 243,60 грн.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: