Справа № 161/1632/14-ц
Провадження № 2/161/1141/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

30 квітня 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

у складі: головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Тиха І.П.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 31.01.2014року звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні приміщенням.

Позов мотивує тим, що вона є
співвласником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 05.04.2007 року,
виданим відділом реєстру житлового
фонду департаменту
житлово-комунального господарства і
будівництва Луцької міської ради, та
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 14.05.2007 року. (а.с.4).
Позивач постійно проживає у цій
квартирі. Вищезазначена квартира,
співвласником якої є позивач, набута в
результаті приватизації державного
житлового фонду відповідно до Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду". Відповідно до
зазначеного Закону допоміжні
приміщення (кладовки, сараї і та ін.)
передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають. Таким
чином, позивач як співвласник квартири
АДРЕСА_1 набула право власності на
допоміжні приміщенні, які розташовані
у вищевказаному будинку. В спільному
користуванні на АДРЕСА_1 знаходиться
приміщення для сушки речей. На даний
час допоміжне приміщення використовує
ОСОБА_3 Останній самовільно
переобладнав допоміжне приміщення,
шляхом добудови у ньому двох стін , що
призвело до перетворення допоміжного
приміщення (для сушки) на коридор 2,5м2)
та дві кладові ( 4,2 м2 і 3,7 м2), що постійно
зачинені. Тим самим, відповідач
унеможливив використання приміщення
за призначенням іншими співвласниками,
що призвело до порушення її права на
безперешкодне користування
допоміжними приміщеннями, які
знаходяться у спільному використанні.
06 листопада 2013 року рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області було вирішено питання щодо
усунення перешкоди ОСОБА_3, шляхом
відкриття дверей в приміщення сушки.
Незважаючи на дане рішення суду та
постанову адміністративної комісії
при виконкомі Луцької міської ради від
31.01.2012р.про притягнення відповідача до
адміністративної відповідальності,
самовільно побудовані ОСОБА_3 дві стіни
з окремими дверима, постійно замкнуті,
що надалі створює перешкоди іншим
співвласникам використовувати
допоміжне приміщення за призначенням.

Посилаючись на вищенаведене, позивач
просить суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути
перешкоди в користуванні допоміжним
приміщенням сушки шляхом демонтажу
двох стіни, що розділили дане
приміщення на коридор та дві кладовки,
яке знаходиться на АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов з наведених у
ньому мотивів.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, про що свідчать повідомлення
про вручення судових повісток. Суд
вважає можливим провести заочний
розгляд справи по наявних доказах,
відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази
по справі, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Цивільне судочинство у судах України
здійснюється на засадах змагальності
сторін, що передбачено статтею 10 ЦПК
України. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_2 є співвласником
квартири АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло від 05.04.2007 року, виданим відділом
реєстру житлового фонду департаменту
житлово-комунального господарства і
будівництва Луцької міської ради (а.с.
4), та витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 14.05.2007
року (а.с. 5).

Вищезазначена квартира, співвласником
якої є позивач, набута в результаті
приватизації державного житлового
фонду відповідно до Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду".

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України
"Про приватизацію державного житлового
фонду" власники квартир
багатоквартирних будинків та житлових
приміщень у гуртожитку є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати участь
у загальних витратах, пов'язаних з
утриманням будинку і прибудинкової
території відповідно до своєї частки у
майні будинку чи гуртожитках.
Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і
та ін.) передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 02 березня 2004 року
(справа про права співвласників на
допоміжні приміщення багатоквартирних
будинків) допоміжні приміщення
(підвали, сараї, кладовки, горища,
колясочні і т.ін.) передаються
безоплатно у спільну власність
громадян одночасно з приватизацією
ними квартир (кімнат у квартирах)
багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього. Питання щодо згоди
співвласників допоміжних приміщень на
надбудову поверхів, улаштування
мансард у багатоквартирних будинках,
на вчинення інших дій стосовно
допоміжних приміщень (оренда тощо)
вирішується відповідно до законів
України, які визначають правовий режим
власності.

Отже, позивач як співвласник квартири
АДРЕСА_1 набула також право власності і
на допоміжні приміщенні, які
розташовані у вищезазначеному будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 Цивільного
кодексу України співвласники майна, що
є у спільній сумісній власності,
володіють і користуються ним спільно,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 влаштував в приміщенні для
сушки на 8-му поверсі будинку дві
кладові (4,2 м2 та 3,7 м2) зі встановленням
на вході до цих допоміжних приміщень
дверей.

З постанови адміністративної комісії
при виконкомі Луцької міської ради від
31.01.2012 року вбачається, що відповідача
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 150 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення "Порушення правил
користування жилими будинками і жилими
приміщеннями".(а.с. 8)

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України
власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Статтею 391 Цивільного Кодексу України
передбачено, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином , аналізуючи
наведені по справі докази в їх
сукупності та приймаючи до уваги, що
позивач невзмозі належним чином
користуватись належним їй на праві
спільної сумісної власності
допоміжним приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1, слід зобов'язати відповідача
ОСОБА_3 усунути перешкоди у
користуванні вищевказаним
приміщенням, шляхом демонтажу двох
стін, що розділили це приміщення на
коридор та дві кладовки.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 61, 212-215, 224 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 317, 319, 369, 382,
386, 391 ЦК України, ч.2 ст.10 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути
перешкоди ОСОБА_2 у користуванні
допоміжним приміщенням сушки шляхом
демонтажу двох стін, що розділили дане
приміщення на коридор та дві кладовки,
яке знаходиться на восьмому поверсі
першого під'їзду будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
230грн. (двісті тридцять гривень) судових
витрат по справі.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
13,60грн. (тринадцять гривень 60 копійок)
судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного
суду Л.В.
Івасюта