РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя

у складі : головуючого судді
Голубкової М.А.,

при секретареві
Ходирєвій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до приватного підприємства «МПП
Адель», третя особа: Виконавча дирекція
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Запоріжжі про відшкодування моральної
шкоди,

В С Т А Н
О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищезгаданим позовом.

В позові зазначено, що позивач з ПП
«МПП Адель» перебував у трудових
відносинах з 09.07.2008 року і до 16.07.2009 року
та працював на вказаному підприємстві
електромонтажником освітлення та
освітлювальних мереж, що
підтверджується копією трудової
книжки.

10.10.2008 року під час виконання своїх
професійних обов'язків працівник ПП
«МПП Адель» ОСОБА_1 отримав виробничу
травму та йому був поставлений діагноз:
«закритий оскольчатий перелом обох
паточних кісток з задовільним станом
фрагментів».

Позивач вказує, що з 10.10.2008 року по 24.10.2008
року згідно виписки із історії хвороби
№17659, він знаходився на лікуванні в
відділенні політравми. Вже на протязі
5-ти років позивач лікується від травми,
яку отримав на виробництві та кожного
року (не менше двох разів на рік)
необхідно повторювати лікування.

За результатами висновку обстеження
Медико-соціальної експертної комісії
№ 007954 від 25.07.2013 року у результаті
виробничої травми, пов'язаної з
виробництвом позивачеві було
встановлено третю групу інвалідності з
30% стійкої втрати професійної
працездатності.

Внаслідок цієї травми позивач змушений
тривалий час знаходитись на
лікарняному, проходити чисельні
медичні огляди та обстеження,
відновлювальні процедури. Позивач
вказує, що у зв'язку з виробничою
травмою було порушено його нормальні
життєві зв'язки, він позбавлений
реалізувати свої звички та бажання,
постійно виникають складнощі у зв'язку
із загальною слабкістю, втомою, сильним
болем в ногах, головокружінням. Всі ці
фактори позначились на здоровому сні
позивача.

Позивач вказує, що через стан здоров'я
він позбавлений можливості повноцінно
працювати. Заробітна плата позивача
була основним засобом існування його
родини. В зв'язку з даною обставиною
позивач змушений звернутися до суду за
захистом своїх прав та законних
інтересів.

Позивач просить суд:

Стягнути з відповідача ПП «МПП Адель»
на його користь 30 000 грн. у
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної йому в результаті трудового
каліцтва.

Допустити виконання судового
рішення у межах суми стягнення з
відповідача відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2
ст. 367 ЦПК України.

В судовому засіданні представник
позивача наполягав на заявлених
позовних вимогах.

Представник відповідача
заперечував проти позовних вимог
позивача, надав суду письмове
заперечення в якому вказує, що 09.07.2008
року позивача було прийнято на роботу в
ПП «МПП Адель» на посаду
електромонтажника з випробувальним
терміном 2 місяці. Але випробувальний
термін він не пройшов через те, що 08.09.2008
року отримав побутову травму - перелом
руки та знаходився на лікарняному по
01.10.2008 року. 10.10.2008 року ОСОБА_1 отримав
травму на виробництві і знов пішов на
лікарняний до 26.06.2009 року. Тобто позивач
фактично пропрацював на підприємстві
менш ніж два місяці. Також відповідач
вважає, що вказані травми позивач
отримав на виробництві через власну
недбалість, порушення заходів безпеки
при виконанні робіт з підвищеною
небезпекою та неналежне виконання
своїх посадових обов'язків. Відповідач
вказав, що за результатами проведеного
службового розслідування дану травму
було визнано отриманою на виробництві.
За результатами обстеження МСЕК ОСОБА_1
було встановлено третю групу
інвалідності. Виконавчою дирекцією
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Запоріжжі було виплачено передбачене
законом відшкодування у сумі 40 000
гривень. Також даним фондом крім пенсії
по інвалідності, йому щомісячно
виплачується грошова допомога. Крім
того 24.10.2008 року підприємством
позивачеві вже надавалася матеріальна
допомога на оздоровлення в розмірі 500
гривень, що підтверджується копією
видаткового касового ордеру від 24.10.2008
року № 227 з особистим підписом позивача
про отримання коштів.

Представник третьої особи
заперечував проти позовних
задоволення позовних вимог позивача,
вказав що Виконавчою дирекцією Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжі було
виплачене позивачеві передбачене
законом відшкодування у сумі 40 000
гривень.

Свідки по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
повідомили суду, що вони являються
працівниками ПП «МПП Адель» та на їхню
думку саме з вини позивача з ним стався
нещасний випадок на виробництві.

Вислухавши пояснення сторін,
пояснення свідків, перевіривши
матеріали справи, суд приходить до
висновку що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 з ПП «МПП Адель» перебував у
трудових відносинах з 09.07.2008 року до
16.07.2009 року та працював на вказаному
підприємстві електромонтажником
освітлення та освітлювальних мереж, що
підтверджується копією трудової
книжки.(а.с. 7)

Згідно акту № 1 про нещасний
випадок на виробництві від 17.10.2008 року,
працюючи на підприємстві ПП «МПП
Адель» позивач отримав виробничу
травму: «закритий перелом обох
паточних кісток з задовільним станом
фрагментів». Причиною нещасного
випадку були відсутність чи неякісне
проведення інструктажу та невиконання
посадових обов'язків. (а.с.8-9)

Згідно акту (спеціального)
розслідування нещасного випадку від
16.10.2008 року причинами нещасного
випадку, що стався з ОСОБА_1 на
виробництві ПП «МПП Адель» є:

- допуск до роботи без проведення
первісного інструктажу по охороні
праці на робочому місці;

- невиконання посадових
обов'язків головним інженером по
охороні праці ОСОБА_5, котрий допустив
до роботи електромонтажника
освітлення та освітлювальних мереж
ОСОБА_1 без інструктажу по охороні
праці безпосередньо на робочому місці;

- невиконання посадових
обов'язків майстером ОСОБА_2 котрий не
забезпечив організацію технічно
правильної експлуатації обладнання,
безпечних умов праці, чим порушив
вимоги посадової інструкції ділянки.
(а.с.13-14)

Як встановлено з матеріалів справи,
у ОСОБА_1 виникло право на
відшкодування спричиненої йому
моральної шкоду у зв'язку з виробничою
травмою, пов'язаної з виробництвом, та
як наслідок травми встановлення
третьої групи інвалідності з 30% стійкої
втрати професійної працездатності, що
підтверджується результатами висновку
обстеження Медико-соціальної
експертної комісії № 007954 від 25.07.2013
року.(а.с.11)

Отримане позивачем ушкодження
здоров'я призвели до моральних
страждань, оскільки у нього порушився
нормальний життєвий ритм, він повинен
докладати додаткових зусиль для
організації свого життя.

Суд критично оцінює показання
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які є
працівниками ПП «МПП Адель» та які
свідчили, що саме з вини позивача з ним
стався нещасний випадок на
виробництві. Дані свідчення
спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП
України відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року із змінами від
25.05.2001року «Про судову практику по
справам про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» пов'язують факт
заподіяння моральної шкоди не лише зі
станом напруженості під впливом
сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із
наявністю втрат фізичного і психічного
характеру, які тягнуть за собою
порушення нормальних життєвих зв'язків
потерпілого, зменшення його суспільної
активності, потребують від нього
додаткових зусиль для організації
життя.

Як зазначив Конституційний Суд
України в п. 4.1. свого Рішення від 27
січня 2004 року по справі № 1-9/2004
ушкодження здоров'я, заподіяні
потерпілому під час виконання трудових
обов'язків, незалежно від ступеня
втрати професійної працездатності
спричинюють йому моральні та фізичні
страждання. У випадку каліцтва
потерпілий втрачає працездатність і
зазнає значно більшої моральної шкоди,
ніж заподіяна працівникові, який не
втратив професійної працездатності.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України
моральна шкода, завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров`я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.

Згідно п.9 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди"(із змінами) розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
зусилля, необхідні для відновлення
попереднього стану. При цьому суд має
виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про наявність у позивача
права вимагати відшкодування
моральної шкоди за нормами ст.237-1 КЗпП
України, оскільки у спричиненні шкоди
здоров'ю позивача наявна провина
відповідача, який не створив для нього
безпечних умов праці.

Визначаючи розмір суми, що
підлягає стягненню на відшкодування
моральної шкоди, суд враховуючи
конкретні обставини справи: позивачу у
зв'язку з отриманим на виробництві
ушкодженням було встановлено 30 % втрату
професійної працездатності,
встановлено третю групу інвалідності,
порушення нормального укладу його
життя у зв'язку із отриманою травмою,
визначає таке відшкодування у розмірі
10 000 грн., та вважає за необхідне
стягнути вказану суму з відповідача на
користь позивача.

Відповідно до частини 3 ст. 88 ЦПК
України якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Тобто з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 114,70 грн.

Суд відмовляє позивачеві у
задоволенні вимоги щодо негайного
виконання рішення суду, так як ст. 367
ЦПК України не передбачене негайне
виконання рішення суду щодо стягнення
моральної шкоди, заподіяної в
результаті трудового каліцтва.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 58 - 60, 88, 208, 209,
212-215 ЦПК України, ст. 1168 ЦК України, ч. 1
ст. 237-1 КЗпП України, п.9 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», суд

В И Р І Ш И
В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ПП «МПП Адель» на користь
ОСОБА_1 10 000,00 (десять тисяч) грн. у
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної йому в результаті трудового
каліцтва.

Стягнути з ПП «МПП Адель» судовий
збір у розмірі 114 гривень 70 копійок на
користь держави.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Голубкова М.А.