АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2568/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
ОСОБА_1 Доповідач - Дерев'янко О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Дерев'янка О.Г.,

суддів: Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.,

при секретарі: Філіній Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2- ОСОБА_7

на рішення Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровськ від 30 грудня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, треті
особи - Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції, Компанія «ХАГВОРТ
МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»),
про визнання незаконними дій,
зобов'язання виконати певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із вказаним позовом до
відповідача, та з урахуванням уточнень,
посилається на те, що на підставі
договору дарування квартири від 01.02.2012
року їй належить квартира АДРЕСА_2
загальною площею 53,3 кв.м.

13.11.2012 року нотаріус ОСОБА_4 наклала
заборону на відчуження цієї квартири,
підставою для здійснення цієї дії є
укладання договору відступлення права
вимоги на користь Компанія «ХАГВОРТ
МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» за іпотечним
договором № 30.840.06.1 від 07.03.2006 року на
нерухоме майно, що належить ОСОБА_6, а
саме: незакінчене будівництвом
приміщення АДРЕСА_5 в м.
Дніпропетровську, незакінчене
будівництвом приміщення АДРЕСА_6 в м.
Дніпропетровську. Оскільки таку
заборону позивачка вважає незаконною,
просила задовольнити позов.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровськ від 30 грудня 2013
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, треті
особи - Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції, Компанія «ХАГВОРТ
МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)
про визнання незаконними дій,
зобов'язання виконати певні дії -
відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням,
представника ОСОБА_2- ОСОБА_7 подала
апеляційну скаргу, в якій ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
(а.с.21-23).

Перевiривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегiя суддiв вважає, що скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних пiдстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що при
укладенні між ЗАТ «Агробанк» та ОСОБА_6
іпотечного договору № 30.840.06,1 від 07.03.2006
року, ОСОБА_6 у якості забезпечення
виконання зобов'язань за договором про
надання кредитної лінії (кредит 580 000,00
дол. США) в іпотеку були передані
майнові права на нерухоме майно, а саме:
незакінчене будівництвом приміщення
(квартира) в блоці А, будівельний номер
2303, загальною будівельною проектною
площею 334,5 м2, розташоване на 23 поверсі
будівлі (в осях 243 - 93), за адресою:
АДРЕСА_1; незакінчене будівництвом
приміщення (квартира) в блоці А,
будівельний номер 1808, загальною
будівельною площею 103,5 м2, розташоване
на 18 поверсі будівлі (в осях 243 - 33), за
адресою: АДРЕСА_1. Право власності
ОСОБА_6 на предмети іпотеки
підтверджувалося договором дольової
участі у будівництві № 2303/А/100-к від
05.01.2006 року, договором дольової участі у
будівництві № 1808/А/100 - к від 05.01.2006 року,
що були укладені між іпотекодавцем та
ЗАТ «АКТА».(т.1 а.с.125-130, 113-117, 122-124)

Судом встановлено, що 15.05.2008 року
забудовник ЗАТ «Акта» на виконання
договору дольової участі № 2303/А/100-к від
05.01.2006 року передав, а ОСОБА_6 прийняв у
власність квартиру під АДРЕСА_1
фактичною площею 147,9 кв.м.

26.09.2011 року між публічним акціонерним
товариством «Банк Восток», яке є
правонаступником всіх прав та
зобов'язань ЗАТ «Агробанк», та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Кредекс Фінанс» був
укладений договір про відступлення
права вимоги № 7, згідно з яким ПАТ
«Банк Восток» відступив ТОВ «Кредекс
Фінанс» права вимоги за кредитними
договорами, а ТОВ «Кредекс Фінанс»
зайняло місце кредитора між іншим за
кредитним договором № 30.840.06 від 07.03.2006
року, боржником за яким є ОСОБА_6 (т.1
а.с.133-135)

12.12.2011 року між ПАТ «Банк Восток» та ТОВ
«Кредекс Фінанс» був укладений Договір
про відступлення права за договором
іпотеки № 30.840.06.1 від 07.03.2006 р.,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_9, реєстровий номер 2361.(т.1
а.с.136-138)

В подальшому, 01.10.2012 року між ТОВ
«Кредекс Фінанс» та Компанією «ХАГВОРТ
МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» був укладений
Договір № 1/01-10 відступлення прав
вимоги (цессії), за умовами якого ТОВ
«Кредекс Фінанс» в повному обсязі
передало, а Компанія «ХАГВОРТ
МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» набула право
вимоги, між іншим і за кредитним
договором № 30.840.06 від 07.03.2006 року. (т.1
а.с.139-145)

05.10.2012 року ТОВ «Кредекс Фінанс» та
Компанія «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД»
уклали Договір про відступлення права
за Іпотечним договором № 30.840.06.1 від
07.03.2006 року, посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
під реєстровим номером 2308.(т.1 а.с.150-158)

З матеріалів справи вбачається, що
13.11.2012 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 за заявою
іпотекодержателя - Компанії «ХАГВОРТ
МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» було внесено запис
до Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна під номером
13239016, об'єкт обтяження - квартира НОМЕР_1
у житловому будинку із вбудованими
нежитловими приміщеннями літ. В-25, ВІ-1,
ВІІ-1, в-1, яка складається з: 1 - житлова, 2
- санвузол, за адресою: АДРЕСА_1;
Обтяжувач - ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ
ЛІМІТЕД/HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED; підстава
обтяження - Договір про відступлення
права вимоги за іпотечним договором №
30.840.06.14.1 від 07.03.2006 року, 2308, 05.10.2012 року,
ОСОБА_4, приватний нотаріус ДМНО.(т.1 а.с.
77-97)

Вбачається, що Компанія «ХАГВОРТ
МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД», за повідомленням
якої нотаріусом ОСОБА_4 вчинено дії
щодо накладення заборони відчуження
відносно квартири АДРЕСА_1, є
іпотекодержателем за Іпотечним
договором № 30.840.06.1 від 07.03.2006 року,
укладеним між ЗАТ «Агробанк» та ОСОБА_6,
посвідченим приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 під
реєстровим номером 649, для забезпечення
виконання позичальником ОСОБА_6
зобов'язань за договором про надання
кредитної лінії №30.840.06.1 від 07.03.2006 року,
укладеним ним з ЗАТ «Агробанк», за яким
він отримав від банку грошові кошти у
вигляді не поновлювальної відкличної
кредитної лінії окремими траншами з
лімітом кредитування 580 000,00 доларів США
строком з 07.03.2026р. зі сплатою 16,0
відсотків річних.

Рішенням виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради від
10.07.2008 року № 2094 про оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна
(житловий будинок з вбудованими
нежитловими приміщеннями) літ. В-25, ВІ-1,
ВІІ-1, в-1 за адресою: АДРЕСА_6 за ОСОБА_6
було оформлено право приватної
власності, зокрема на спірну квартиру
НОМЕР_1 за договором № 2303/А/100-к від
05.01.2006 року. (т. 1 а.с.160-168)

На підставі вказаного рішення 20.09.2008
року ОСОБА_6 Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради було
видане свідоцтво про право власності
на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1,
опис об'єкта: загальна площа 147,9 кв.м.;
житлова площа 146,1 кв.м.; в житловому
будинку з вбудованими нежитловими
приміщеннями літ. В-25, ВІ-1, ВІІ-1, в-1
квартира НОМЕР_1, яка складається з:
1-житлова кімната, 2-санвузол.( т.1
а.с.169-170)

Пунктом 1.9 Іпотечного договору № 30.840.06.1
від 07.03.2006 р. передбачено, що після
завершення будівництва, прийняття в
експлуатацію нерухомого майна,
зазначеного в п. 1.1. Договору, а також
після оформлення та реєстрації у
встановленому законодавством порядку
права власності на нього за
Іпотекодавцем, збудована нерухомість
продовжує бути предметом іпотеки.

Таким чином, судом правильно
встановлено, що нерухоме майно за
адресою: АДРЕСА_6 в житловому будинку з
вбудованими нежитловими приміщеннями
літ. В-25, ВІ-1, ВІІ-1, в-1 квартира НОМЕР_1,
як до моменту оформлення права
власності (майнові права), так і після
його оформлення є предметом іпотеки
згідно Іпотечного договору № 30.840.06.1
від 07.03.2006 р., посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
за реєстром № 649, і укладеного між ЗАТ
«Агробанк», правонаступником всіх прав
та зобов'язань якого є ПАТ «Банк
Восток», та ОСОБА_6 з метою забезпечення
виконання вимог за Договором про
надання кредитної лінії № 30.840.06 від 07
березня 2006 року.

Судом встановлено, що 13.11.2012 року на
адресу приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 від
Компанії «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ
ЛІМІТЕД»/»HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED» у зв'язку з
виконанням договору про відступлення
права вимоги за Іпотечним договором №
30.840.06.1 від 07.03.2006 р. та зміною
Іпотекодержателя у договорі, надійшли
повідомлення про накладення заборони
відчуження на квартири, а саме: №№ 160,
161, 162. 163, 164, 165, 166, 167, 168 та 169, що
знаходяться за адресою в АДРЕСА_6 та які
є предметом іпотеки за іпотечними
договорами 30.840.06.1 від 07.03.2006 року,
94.840.06.14.1 від 30.06.2006 року, іпотечним
договором 20.840.06.21.1 від 25.09.2006 року,
посвідченими за реєстровими номерами
2308, 2309 та 2310 відповідно, а також від
Компанії «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ
ЛІМІТЕД»/»HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED» на адресу
відповідача по справі надійшли заяви
від 05.11.2012 року за вихідним № 5/05-11 про
реєстрацію обтяжень об'єктів
нерухомого майна. (т.1 а.с.111)

Також судом з'ясовано, що до
повідомлення про накладення заборони
відчуження на вищевказані квартири
Компанією «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ
ЛІМІТЕД» було долучено Рішення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради від
10.07.2008 року, яким вирішено оформити
право приватної власності з видачею
свідоцтв фізичним та юридичним особам
на об'єкти нерухомого майна третьої
черги громадських будівель
багатофункціонального призначення
(житловий будинок з вбудованими
приміщеннями) літ. В-25, В1-1, ВII-1, в-1 за
адресою АДРЕСА_6 у м. Дніпропетровську
згідно з додатком.

Згідно списку фізичних та юридичних
осіб, що оформляють право приватної
власності за № 66 зазначено ОСОБА_6,
якому оформлюється право власності на
наступні квартири: №№ 124, 153, 160, 161, 162, 163,
164, 165, 166, 167, 168, 169 згідно з договорами: №
2108/А/110-к від 11.08.2005 р., № 2303/А/100-к від
05.01.2006 р., № 2302/А/100-к від 11.01.2006 р., №№
2301/А/100-к, 2401/А/100-к, 2402/А/100-к, 2403/А/100-к від
12.01.2006 г., угодою № 1807/А/100-к від 30.06.2006 р.,
угодою від 17.03.2008 р. .( т.1 а.с.169-170)

Також, Компанією «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ
ЛІМІТЕД» було надано приватному
нотаріусу ОСОБА_4 акти приймання
передачі квартир № 160, 161, 162. 163, 164, 165, 166,
167, 168 та 169, що знаходяться за адресою в
АДРЕСА_6 надане свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 20.09.2008
року, видане Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради та
Витяг про реєстрацію право власності
на нерухоме майно, виданий Комунальним
підприємством «Дніпропетровське
міжміське Бюро технічної
інвентаризації» Дніпропетровської
міської ради від 24.09.2008 року, відповідно
до яких ОСОБА_6 є одноособовим
власником квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, дії приватного нотаріуса
ОСОБА_4 щодо накладення заборони
відчуження нерухомого майна - квартири
АДРЕСА_2, з урахуванням наданих їй
іпотекодержателем документів на
підтвердження того, що майно є
предметом іпотеки, виконані з
дотриманням вимог Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що 01.02.2012 року між ОСОБА_11 та
ОСОБА_2 укладено договір дарування
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 53,3
кв.м., який зареєстровано в реєстрі про
державну реєстрацію прав.(т.1 а.с.16-17)

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_11 набула право власності зокрема
на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3, на
підставі незаконного рішення
Приморського районного суду м. Одеса
від 28.08.2009 року, яке рішенням
Апеляційного суду Одеської області від
05.06.2013 року було скасовано, з ухваленням
нового рішення про відмову ОСОБА_11 у
задоволенні вимог щодо визнання
дійсним договору купівлі-продажу
зокрема квартири НОМЕР_1 відмовлено.

Цим же судовим рішенням, встановлено,
що укладений між сторонами 08.10.2008 року
договір щодо купівлі-продажу квартир
втому числі спірної, в силу ст.. 220 ЦК
України є нікчемним. Також цим судовим
рішенням встановлено, що спірна
квартира АДРЕСА_1 є іпотечним майном,
відповідно до іпотечних договорів,
укладених з ЗАТ «Агробанк» та ОСОБА_6 та
залишаються предметом іпотеки, тому в
силу ст. 61 ЦПК України не підлягають
доказуванню при розгляді даної
цивільної справи.. (т. 1 а.с.191-196)

Рішенням виконкому Дніпропетровської
міської ради, прийнятим на підставі
розпоряджень департаменту
житлово-комунального господарства та
капітального будівництва
Дніпропетровської міської ради від
20.08.2011 року № 613 «Про внутрішнє
перепланування квартири АДРЕСА_4», від
30.08.2011 року № 614 «Про внутрішнє
перепланування квартири № 164а по
АДРЕСА_6» було вирішено оформити право
приватної власності, з видачею
свідоцтв, гр. ОСОБА_11 на квартири:
АДРЕСА_1

Разом з цим, відповідно до ч.3 п. 1.14
Іпотечного договору № 30.840.06.1 від 07.03.2006
року, всі зроблені іпотекодавцем в
період дії цього договору, всілякого
роду поліпшення, реконструкційні
роботи, зміни, доробки тощо,
автоматично стають предметом іпотеки.

Судом першої інстанції правильно
зазначено в рішення про те, що
позивачем не надано суду доказів
державної реєстрації договору
дарування від 01.02.2012 року, предметом
якого є квартира АДРЕСА_1 а отже її
права не можуть бути порушені
відповідачем, оскільки позивач не є
власником нерухомого майна згідно
діючого законодавства України.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції обґрунтовано не прийнята до
уваги довідка Головного управління
юстиції у Дніпропетровської області
від 01.11.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 576 ЦК України,
предметом застави може бути будь - яке
майно (зокрема річ, цінні папери,
майнові права), що може бути відчужене
заставодавцем і на яке може бути
звернене стягнення.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про іпотеку» в редакції, яка діяла на
час укладення іпотечного договору,
нерухомим майном (нерухомістю) є
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на земельній ділянці і
невід'ємно пов'язані з нею, переміщення
яких є неможливим без їх знецінення та
зміни їх призначення. Застава
повітряних та морських суден, суден
внутрішнього плавання, космічних
об'єктів, майнових прав на нерухомість,
будівництво які не завершено,
регулюються за правилами, визначеними
цим Законом. Іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України
«Про іпотеку», в редакції яка діяла на
час укладення іпотечного договору,
предметом іпотеки також може бути
об'єкт незавершеного будівництва або
інше нерухоме майно, яке стане
власністю іпотекодавця після
укладення іпотечного договору, за
умови, що іпотекодавець може
документально підтвердити право на
набуття ним у власність відповідного
нерухомого майна у майбутньому.

Згідно ч. 3 ст. 16 Закону України «Про
іпотеку» після завершення будівництва
будівля (споруда), житловий будинок або
житлова квартира залишається
предметом іпотеки відповідно до
іпотечного договору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
іпотеку» обтяження нерухомого майна
іпотекою підлягає державній
реєстрації в порядку, встановленому
законодавством.

Частинами 1, 2 статті 23 Закону України
«Про іпотеку» встановлено, що у разі
переходу права власності (право
господарського відання) на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою. Особа, до якої перейшло
право власності на предмет іпотеки,
набуває статус іпотекодавця і має всі
його права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існувала до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.

Згідно ст. 24 Закону України «Про
іпотеку» відступлення прав за
іпотечним договором здійснюється без
необхідності отримання згоди
іпотекодавця, якщо інше не встановлено
іпотечним договором, і за умови, що
одночасно здійснюється відступлення
права вимоги за основним зобов'язанням.

Згідно зі ст. 5 Законом України "Про
іпотечне кредитування, операції з
консолідованим іпотечним боргом та
іпотечні сертифікати" від 19.06.2003 року N
979-IV, який є спеціальним законом, що
регулює спірні правовідносини та
містить спеціальні норми щодо умов
укладення договору іпотеки, предметом
якого є майнові права на нерухомість,
будівництво якої не завершено, в
редакції, чинній на час укладення
договору, іпотека виникає щодо
нерухомого майна, об'єктів
незавершеного будівництва та майнових
прав на нерухомість, будівництво, якої
не завершено.

Відповідно до ч. 8 ст. 5 Закону України
«Про іпотечне кредитування, операції з
консолідованим іпотечним боргом та
іпотечні сертифікати» після
закінчення будівництва нерухомості
іпотекодержатель реєструє у
встановленому законом порядку
обтяження прав власника на збудовану
нерухомість, та ця нерухомість
продовжує бути предметом іпотеки
відповідно до умов іпотечного
договору.

Відповідно до п. 1 гл. 1 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року,
нотаріальні дії можуть вчинюватися
будь-яким нотаріусом на всій території
України, за винятком обмежень у праві
вчинення нотаріальних дій,
встановлених статтями 9, 53, 55, 60, 66, 72, 73, 94
Закону України "Про нотаріат" та іншими
актами законодавства України.

Згідно п.п. 1.1 п. 1 гл. 15 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
нотаріус накладає заборону щодо
відчуження житлового будинку,
квартири, дачі, садового будинку,
гаража, земельної ділянки, іншого
нерухомого майна, майнових прав на
нерухоме майно і транспортних засобів,
що підлягають державній реєстрації, за
місцезнаходженням (місцем реєстрації)
цього майна або за місцезнаходженням
(місцем реєстрації) однієї із сторін
правочину, в зв'язку з яким
накладається заборона.

В свою чергу п. 3 гл. 15 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
визначає підстави накладення заборони
відчуження майна, зокрема заборона
відчуження майна накладається за
повідомленням іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорювань прав, свобод
чи інтересів.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін, при
цьому кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
щодо визнання незаконними дій,
зобов'язання виконати певні дії
зводяться до переоцінки доказів на які
послався суд першої інстанції, тому їх
прийняти не можна.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду першої інстанції. Рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи, тому апеляційна
скарга представника ОСОБА_2- ОСОБА_7
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209,218,303,308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2-
ОСОБА_7 -відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровськ від 30 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Судді: