Справа № 192/1212/14
Провадження № 2/192/412/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2014 року Солонянський районний
суд Дніпропетровської області у
головуючої - судді Омелюх
при секретарі - Савчуковій В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
Позивач з урахуванням уточнених
позовних вимог від 19 серпня 2014 року
звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним
На обґрунтування своїх вимог,
посилається на те, що 19 січня 2011 року
відповідно до укладеного договору
картку, а згідно п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та
Правил надання банківських послуг,
клієнт надає свою згоду, що кредитний
ліміт встановлюється за рішенням банку
і клієнт дає право банку в будь-який
момент змінити (зменшити або збільшити)
кредитний ліміт, тому 20 січня 2011 року
позивачем було збільшено кредитний
ліміт в розмірі 1 000,00 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом, яким відповідач
скористався 20 січня 2011 року, при цьому
відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою та
Тарифами банку складає між ним та
банком договір, що підтверджується
його підписом у заяві.
В порушення умов договору, відповідач
свої зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, в
зв'язку з чим станом на 30 квітня 2014 року
утворилася заборгованість за
кредитним договором в сумі 14 455 гривень
69 копійок, яка складається із
заборгованості за кредитом в розмірі
5848 гривень 50 копійок,
заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 5585
гривень 24 копійки, заборгованості по
комісії за користування кредитом в
сумі 1857 гривень 39 копійок, а також
штрафів нарахованих відповідно до
пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання
банківських послуг в сумі 500 гривень
(фіксована частина) та 664 гривні 56
копійок (процентна складова), в зв'язку
з чим банк змушений звернутися до суду
з позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором в примусовому
Представник позивача, який належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи (а.с.49), у судове
засідання не з'явився, надавши суду
заяву (а.с.40,51-52), згідно якої позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
прохав їх задовольнити, не заперечував
проти розгляду справи без участі
представника та винесення заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_1, який про день та час
розгляду справи повідомлений
відповідно до п.5 ст.74 ЦПК України
належним чином за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
проживання, звідки повістка
повернулась без вручення, оскільки
відповідач за місцем реєстрації не
проживає, а про зміну місця проживання
ні позивача, ні суд не повідомив
(а.с.50,53-54), в судове засідання не
з'явився, про причини своєї неявки суд
не повідомив, як не подав і заперечень
проти позову та доказів, що їх
обґрунтовують.

В зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК
України ухвалив здійснювати розгляд
справи у відсутність сторін, які
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
та за письмовою згодою позивача у
порядку заочного провадження по
наявним у справі доказах.

Суд, дослідивши докази, що маються у
справі, приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60
ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, при цьому доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, а кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог чи заперечень, крім
випадків встановлених цим законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, в тому числі
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору, а також сплата неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання, яка обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання і
право на яку згідно ст. 550 ЦК України
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення зміну, або припинення
цивільних прав та обов'язків. Зміст
договору відповідно до ст. 628 ЦК України
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.
Однією із різновидностей зобов'язання
є кредитний договір, укладений між
сторонами відповідно до вимог ст.1054,
ст.1055 ЦК України, який відповідно до ст.
629 цього Кодексу є обов'язковим до
виконання сторонами.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ
«Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 19
січня 2011 року був укладений договір про
надання банківських послуг (а.с.7), за
яким відповідач отримав кредитку
картку, при цьому відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами та
Правилами надання банківських послуг
та Тарифами банку складає між ним та
банком договір, що підтверджується
його підписом у заяві, а згідно з
п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання
банківських послуг (а.с.25), клієнт надає
свою згоду на те, що кредитний ліміт
встановлюється за рішенням банку і
клієнт дає право банку в будь-який
момент змінити (зменшити або збільшити)
кредитний ліміт. Згідно укладеного між
ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 договору
SAMDN8156 від 19 січня 2011 року, банк 20
січня 2011 року збільшив кредитний ліміт
відповідача до 1000,00 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом, яким відповідач
скористався 20 січня 2011 року (а.с.8,55).

Таким чином, судом встановлено, що
позивач передав відповідачу грошові
кошти, а останній зобов'язався погашати
заборгованість з кредиту, процентам за
його користування, по перевитратам
платіжного ліміту, а також сплачувати
комісію на умовах передбачених
договором, а згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та
Правил надання банківських послуг у
випадку невиконання або неналежного
виконання взятих на себе грошових
зобов'язань більше ніж 30 днів, сплатити
банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми
позову (а.с. 28).

Відповідач ОСОБА_1 в порушення умов
договору не виконав взяті на себе
грошові зобов'язання та не виплатив
кредит у встановлений строк в повному
обсязі, в зв'язку з чим згідно
розрахунку позивача станом на 30 квітня
2014 року утворилася заборгованість за
кредитним договором в сумі 14 455 гривень
69 копійок, яка складається із
заборгованості за кредитом в розмірі
5 848 гривень 50 копійок,
заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 5 585
гривень 24 копійки, заборгованості по
комісії за користування кредитом в
сумі 1 857 гривень 39 копійок, а також
штрафів нарахованих відповідно до
пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання
банківських послуг в сумі 500 гривень
(фіксована частина) та 664 гривні 56
копійок (процентна складова), що
вбачається з наявного в матеріалах
справи розрахунку заборгованості
(а.с.5-6).

Таким чином аналізуючи викладене, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача про стягнення заборгованості
у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК
України є обґрунтованими і підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Крім того, з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути в зв'язку
із задоволенням позову, витрати по
сплаті судового збору, який було
сплачено позивачем при зверненні з
позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 258, 267, 526-530, 533, 536, 543, 549-551, 572-593, 598,
610-615, 624, 625, 638-654, 1046-1056-1 ЦК України; ст.ст.
10, 11, 57, 60, п.6 ч.3 ст.79, 88, 209, 212-215, 224-228 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПРИВАТБАНК" за
кредитним договором SAMDN8156 від 19
січня 2011 року заборгованість за
кредитом в розмірі 5 848 (п'ять тисяч
вісімсот сорок вісім) гривень 50
копійок, заборгованість по процентам
за користування кредитом в розмірі 5 585
(п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять)
гривень 24 копійки, заборгованість по
комісії за користування кредитом в
сумі 1857 (одна тисяча вісімсот п'ятдесят
сім) гривень 39 копійок, а також штраф
(фіксована частина) в розмірі 500
(п'ятсот) гривень та штраф (процентна
складова) в розмірі 664 (шістсот
шістдесят чотири) гривні 56 копійок, а
всього 14455 (чотирнадцять тисяч
чотириста п'ятдесят п'ять) гривень 69
копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПРИВАТБАНК" судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Солонянський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачами в
апеляційному порядку, а строк на
апеляційне оскарження рішення суду
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Головуюча: суддя