Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 28» квітня 2014 року
Ленінський
районний суд м. Луганська

в складі: головуючого-судді: Женеску
Е.В.,

при секретарі: Бондаренко А.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору
дійсним, визнання права власності на
гараж, -

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до Ленінського районного
суду м. Луганська з позовною заявою до
ОСОБА_2 про визнання договору дійсним.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 14 березня
2008 року належить на праві приватної
власності об'єкт нерухомого майна -
гараж, розташований за адресою:
АДРЕСА_1. 28.10.2008 рішенням сесії
Ленінської районної у м. Луганську ради
ОСОБА_2 передано в оренду терміном на 5
років земельну ділянку площею 0,0048 га,
розташовану у дворі жилого будинку за
адресою: АДРЕСА_1. Договором оренди
землі № 136 від 15.12.2008, укладеному між
Ленінською районною у м. Луганську
радою та ОСОБА_2 відповідачу надано в
строкове платне користування земельну
ділянку під розміщення гараж. 08.07.2009
року Управлінням архітектури та
містобудування відповідачу надано
довідку про можливість присвоєння
зазначеному гаражу адресу: АДРЕСА_1.
Дізнавшись від відповідача про те, що
він має намір його продати, позивачка
запропонувала продати їй спірний
гараж, та домовившись стосовно умов
договору, сплатила відповідачу 16 000
грн., про що останній склав розписку.
Відповідач отримав гроші та передав
позивачці оригінал договору
купівлі-продажу від 14 березня 2008 року,
оригінал технічного паспорту, довідки.
За усною домовленістю сторони повинні
були нотаріально посвідчити договір
купівлі-продажу об'єкту нерухомого
майна протягом двох тижнів, але
відповідач свого зобов'язання не
виконує та ухиляється від його
виконання.

В подальшому позивачка уточнила
позовні вимоги та просила суд визнати
дійсним правочин - договір
купівлі-продажу гаражу № АДРЕСА_1,
укладений 01.03.2014 року між нею та ОСОБА_2
та визнати за нею право власності на
нерухоме майно.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, надала суду заяву у якій
просила розглядати справу за її
відсутності, позовні вимоги підтримала
в повному обсязі та наполягала на їх
задоволенні.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, суду надав суду заяву з
проханням розглядати справу за його
відсутності, позовні вимоги визнав у
повному обсязі.

Вивчивши матеріали, об'єктивно та
всесторонньо дослідивши всі обставини
справи, суд прийшов до наступного
висновку.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Ст. 57 доказами є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і запереченні
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від
14 березня 2008 року належить гараж
АДРЕСА_1 (а.с.4,9).

28 жовтня 2008 року рішенням Ленінської
районної у м. Луганську ради № 271/6
ОСОБА_2 в оренду терміном на 5 років
передано земельну ділянку площею 0,0048
га, розташовану у дворі жилого будинку
за адресою: АДРЕСА_1, на якій споруджено
гараж (а.с. 5) та відповідно до договору
оренди земля №136 встановлено орендну
плату (а.с. 6).

Як вбачається з довідки Управління
архітектури та містобудування
Луганської міської ради від 08.07.2009 року
№ 01-19/971, гаражу, розташованому за
адресою: АДРЕСА_1 присвоєно адресу:
АДРЕСА_1 (а.с. 7).

01 березня 2014 року ОСОБА_2 отримав від
ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 16 000 грн. в
рахунок продажу гаража АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Згідно ч.1 ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі - продажу одна
сторона/продавець/ передає або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні /покупцеві/, а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

Згідно зі ст. 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. Якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Відповідно до роз`яснень, викладених у
п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" з
підстав недодержання вимог закону про
нотаріальне посвідчення правочину
нікчемними є тільки правочини, які
відповідно до чинного законодавства
підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню.

При розгляді таких справ суди повинні
з'ясувати, чи підлягає правочин
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, чому він не був
нотаріально посвідчений, чи дійсно
сторона ухилилася від його посвідчення
та чи втрачена така можливість, а також,
чи немає інших підстав нікчемності
правочину.

З матеріалів справи, вбачається, що
спірний договір був укладений між
сторонами за усною домовленістю.
Позивачка передала відповідачу
грошові кошти в сумі 16 000 грн., чим в
свою чергу виконала умови договору зі
свого боку, а відповідач отримавши
зазначені грошові кошти, що
підтверджується розпискою, та
передавши правовстановлюючі документи
на гараж, ухилився від подальшого
нотаріального посвідчення договору.

Крім того, укладення договору в усній
формі за відсутності наміру
нотаріального посвідчення при
усвідомленні значення такого договору
та його правових наслідків, свідчить
про ухилення відповідача від його
нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції
України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України,
право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягнули згоди з усіх
істотних умов.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України,
право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Отже, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено договір купівлі - продажу
гаража за адресою: АДРЕСА_1. Даний
договір купівлі - продажу
нотаріально не посвідчений. Однак,
сторони фактично виконали всі умови
договору.

За таких обставни, суд вважає договір
купівлі - продажу дійсним і вважає за
можливе визнати за ОСОБА_1 по договору
купівлі - продажу право
власності на придбане нею майно.

Враховуючи вимоги ч.1 ст. 88 ЦПК України,
яка встановлює, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, а тому суд присуджує стягнення
судових витрат, пов'язаних з
розглядом справи, у сумі 243 грн. 60 коп.
(а.с. 3) з відповідача на користь
позивача.

Керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції
України, ст.ст. 220, 328, 334, 655, 657, 658 ЦК
України, ст.ст. 3, 10, 11, 14, 15, 57, 60, 88, 212, 215,
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору дійсним,
визнання права власності на гараж -
задовольнити.

Визнати дійсним правочин - договір
купівлі-продажу гаражу № АДРЕСА_1,
укладений 01.03.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
нерухоме майно, а саме: гараж - А-1,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
- з дня отримання копії рішення, через
Ленінський районний суд м. Луганська.

Головуючий - суддя:
________________________________________________ Е.В. Женеску