Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Шудрик А.А.
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 323/4613/14-ц
Справа № 22ц-/778/2165/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Подліянова Г.С., Кримська О.М.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" на рішення
Оріхівського районного суду
Запорізької області від 16.01.2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення грошових коштів за кредитним
договором, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"Приватбанк" комерційний банк
"Приватбанк" (далі-Банк) звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
грошових коштів за кредитним
договором, посилаючись на те, що за
договором від 04.04.2007 року відповідач
одержав в Банку 1648 грн. 80 коп. з виплатою
36% річних до 04 квітня 2008 року. Про те
свої зобов'язання щодо своєчасного
повернення кредиту та відсотків за
користування кредитом не виконує. У
зв'язку з цим виникла заборгованість на
загальну суму 11662 грн. 52 коп., із яких: 2292
грн. 32 коп. - заборгованість за кредитом,
8338 грн. 69 коп. - проценти, 500 грн. - штраф
фіксована частина та 1156 грн. 35 коп.
штраф процентна складова.

Рішенням Оріхівського районного суду
Запорізької області від 16.01.2014 року
заявлені вимоги відхилені у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі Банк покликав
скасувати ухвалене рішення,
стверджуючи на тому, що суд неправильно
з'ясував обставини справи щодо строків
договору й необґрунтовано не
застосував наслідки спливу строків
позовної давності.

Відповідач до суду не з'являється. Під
час розгляду справи районний суд
вдався до з'ясування його місця
реєстрації. За надісланою адресним
бюро інформацією відповідачу
направлялись судові повідомлення.
Проте, він до суду не прибув. За
зареєстрованим місцем проживання не
мешкає. Водночас про час і місце
слухання справи суд боржника сповістив
і через оголошення в пресі Останнє
судове повідомлення отримано(а.с.20,22,35).

Заслухавши представника Банку,
вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду дійшла до
висновку, що скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної
інстанції змінює рішення суду першої
інстанції і ухвалює нове рішення в
зв'язку з порушенням або неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

З матеріалів справи видно, що за
договором кредиту від 04.04.2007 року
відповідач одержав в Банку 1648 грн. 80
коп. з виплатою 36% річних на термін до 04
квітня 2008 року (а.с.7).

Свої зобов'язання щодо своєчасного
повернення кредиту та відсотків за
користування кредитом ОСОБА_1 не
виконував. У зв'язку з цим виникла
заборгованість на загальну суму 11662
грн. 52 коп., із яких: 2292 грн. 32 коп. -
заборгованість за кредитом, 8338 грн. 69
коп. - проценти, 500 грн. - штраф фіксована
частина та 1156 грн. 35 коп. штраф
процентна складова (а.с.3-5).

Як вбачається із змісту заяви,
Позичальник ознайомився і погодився з
Умовами та Правилами надання
банківських послуг, а також тарифами
банку, які були надані йому для
ознайомлення в письмовому вигляді
(а.с.7-б).

Своїм підписом Позичальник ствердив
факт отримання повної інформації про
умови кредитування в Приватбанку.

Відповідно до вимог ст.207 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). Правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Підписавши 04.04.2007 року заяву про
відкриття рахунку та надання послуг у
формі кредиту, визначенням строку дії,
порядку погашення, базової процентної
ставки та розміру комісії, ОСОБА_1 у
письмовій формі уклав договір про
надання банківських послуг -
споживчого кредиту фізичним особам
("Кредитка")(а.с.6-б-10).

Пунктом 6.5,5.2,5.3,5.5 Умов і Правил надання
банківської послуги, за якою
відповідач звернувся до Банку,
визначено, що погашення кредиту
повинно здійснюватись в строки і
порядку передбачених договором (а.с.9-б).

У пункті 9.12 Умов йдеться, що договір
укладено на 12 місяців з дня його
підписання і автоматично
продовжується на такий же строк, якщо
сторони протягом дії договору не
заявили про його припинення.

За ст.626 ЦК сторони є вільними в
укладені договору та визначені умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу.

Правовідносини сторін також
регулюються положеннями договору
приєднання(ст.634 ЦК України).

У ст.526 ЦК йдеться, що зобов'язання мають
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.

Таким чином, за правилами ст.1050 ЦК
боржник зобов'язаний сплатити позивачу
всі нараховані і несплачені суми за
умовами договору.

Зобов'язання перестає діяти в разі його
припинення з підстав, передбачених
договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК).

Підстави припинення зобов'язань
зазначені в ст.599,600, 601,604- 609 ЦК.

За відсутності інших підстав
припинення зобов'язання, передбачених
договором або законом, зобов'язання
припиняється його виконанням,
проведеним належним чином (ст.599 ЦК).

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Статтею 629 ЦК передбачено, що Договір є
обов'язковим для виконання.

Якщо таких умов або хоча б однієї з них
не додержано,то сам лише факт
закінчення строку,на який було надано
кредит, не може розцінюватись як
підстава для припинення нарахування і
сплати відсотків за користування
кредитом,

Аналогічна правова позиція визначена
Верховним Судом України в постанові
Верховного Суду України від 20.01.2011 року
у справі № 10/25.

Заявник у апеляційній скарзі заявляє
про неправомірність застосування
наслідків спливу строків позовної
давності до спірних правовідносин.

За ст.257 ЦК загальна позовна давність
встановлюється тривалістю три роки.

Застосовуючи норми закону про наслідки
спливу строків позовної давності, суд
першої інстанції виходив із положень
Закону України "Про захист прав
споживачів".

Проте, суд не звернув увагу на наступне.

Пункт 7 ч.11 ст.11 Закону України "Про
захист прав споживачів", яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч.11 ст.11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту (правові
позиції викладені в постанові
Верховного Суду 6-126цс13).

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до ухвалення рішення (ст.267 ч.3
ЦК).

Боржник повідомлений про вирішення
спору у суді.

Від відповідача не надходили
відповідні клопотання й матеріали
справи не містять заяви про
застосування строку позовної давності.

Особа яка беру участь у справі
розпоряджається своїми правами щодо
предмета позову на власний розсуд.

Порушене цивільне право підлягає
захисту.

З огляду на викладене аргументи
апеляційної скарги Банку щодо
скасування рішення суду з приводу
застосування наслідків спливу
позовної давності можуть бути прийняті
до уваги.

За ст.526 ЦК зобов'язання мають
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.

Таким чином, за правилами ст.1050 ЦК
боржник зобов'язаний сплатити позивачу
всі нараховані і несплачені суми за
умовами договору.

З огляду на це, суд першої інстанції мав
право на задоволення позову про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Стороні на користь якої ухвалено
рішення компенсуються судові витрати
(ст.88 ЦПК) (а.с.17,62).

Беручи до уваги наведене, районний суд
не правильно вирішив справу, а тому
скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" задовольнити.

Рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 16.01.2014 року у
цій справі скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк"
заборгованість за кредитним договором
від 04.04.2007 року у сумі - 11 662 грн. 52 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" судові
витрати пов'язані з оплатою судового
збору у розмірі 348 грн. 20 коп..

Рішення судової колегії може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий: Судді: