У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Лесько А.О., Червинської М.Є.,
Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ в натурі
будинку і земельної ділянки,
зобов'язання демонтувати огорожу з
воротами та усунути перешкоди в
користуванні горищем та за зустрічним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
поділ в натурі будинку і земельної
ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 22 серпня 2013 року та
ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 03 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що він є власником 56/100 частини
житлового будинку з надвірними
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1,
ОСОБА_2 є власником 20/100 частин цього
житлового будинку з надвірними
будівлями і спорудами, а ОСОБА_3 є
власником 24/100 частин цього ж житлового
будинку з надвірними будівлями і
спорудами. Крім цього, вони є
співвласниками земельної ділянки по
АДРЕСА_1 в наступних частках: 79/200 - у
нього, 103/200 - у ОСОБА_2 і 18/200 - у ОСОБА_3
Остання самовільно побудувала
прибудови до капітальних стін
існуючого житлового будинку на
земельній ділянці, якою він
користується з відповідачами сумісно,
без його згоди та затвердженої
проектно-кошторисної документації, у
зв'язку із чим відбувся знос фундаменту
будинку, було пошкоджено стіни в
житлових кімнатах в його частині
домоволодіння. Крім цього,
відповідачка самовільно встановила
паркан з металевими воротами, чим
перекрила в'їзд і прохід на вул. Купріна
по частині земельної ділянки спільного
користування, а ОСОБА_2 збудувала
мансарду над його частиною
домоволодіння, яку використовує
самостійно, чим чинить йому перешкоди у
користуванні горищем. З врахуванням
проведених судових
будівельно-технічних експертиз, а
також того, що між ним і відповідачами
тривалий час виникають суперечки щодо
користування спільною частковою
власністю, просив на підставі ст. ст. 358,
364, 365, 367, 376 ЦК України поділити в натурі
спірний житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, виділити йому в
натурі 56/100 частин
вказаного будинку і надвірних будівель
та споруд та припинити право спільної
часткової власності на виділене в
натурі нерухоме майно, а саме: на І
поверсі: коридор площею 1,9 кв.м (3-1),
топічна площею 4,1 кв.м
(3-2), передпокій площею 14,5 кв.м (3-3),
житлова кімната площею 9,4 кв.м
(3-4), житлова кімната площею 20,3 кв.м (3-5),
кухня площею 11,9 кв.м (3-6),
санвузол площею 4,9 кв.м (3-7), на ІІ
поверсі: коридор площею 14,7 кв.м
(3-8), житлова кімната площею 13,3 кв.м (3-9),
санвузол площею 3,2 кв.м (3-10), а також 1/4
частину надвірних будівель і споруд, а
саме: літню кухню під літ. «Б», гараж
літ. «В», сарай під літ. «Е», вбиральню
під літ. «Д», надвірні споруди
№ 1-5 (замощення, паркан, ворота з
хвірткою); здійснити поділ в натурі
земельної ділянки по АДРЕСА_1 та
виділити йому в натурі 79/200 частин
вказаної земельної ділянки відповідно
до варіанту № 1 додаткової судової
будівельно-технічної експертизи № 0284
від 06 червня 2013 року; зобов'язати ОСОБА_3
демонтувати збудовану нею огорожу з
металевими воротами на земельній
ділянці загального користування та
зобов'язати ОСОБА_2 усунути йому
перешкоди у користуванні горищем над
його домоволодінням площею 17,4 кв.м

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулись до суду із зустрічним
позовом та з врахуванням уточнених
зустрічних позовних вимог просили
припинити право спільної часткової
власності ОСОБА_2 на 20/100 частин
будинковолодіння по АДРЕСА_1, визнати
за нею право власності на квартиру
НОМЕР_1 загальною площею 117,1 кв.м,
яка складається із наступних
приміщень: коридор площею 6,7 кв.м,
санвузол площею 3,2 кв.м, житлова кімната
площею 5,7 кв.м, кухня площею 9,7
кв.м, житлова кімната площею 12,3, кв.м,
вітальня площею 20,1 кв.м, санвузол
площею 5,1 кв.м, коридор площею 6,3 кв.м,
житлова кімната площею 8,0 кв.м, хол
площею 16,1 кв.м, житлова кімната площею
17,4 кв.м; припинити право спільної
часткової власності ОСОБА_2 на 103/200
частин від 0,0817 га земельної ділянки по
за вказаною адресою та виділити їй
земельну ділянку за варіантом
№ 1 висновку № 0284 додаткової судової
будівельно-технічної експертизи від
06 червня 2013 року; припинити право
спільної часткової власності
ОСОБА_3 на 24/100 частини спірного
будинковолодіння, визнати за нею право
власності на квартиру НОМЕР_2 загальною
площею 110,6 кв.м, яка складається із
наступних приміщень: кухня площею 7,1
кв.м, житлова кімната площею 8,0 кв.м,
коридор площею 5,0 кв.м, житлова кімната
площею 13,9 кв.м, санвузол площею 3,3 кв.м,
коридор площею 1,8 кв.м, кухня площею 20,9
кв.м, хол площею 7,9 кв.м,
санвузол площею 4,8 кв.м, хол площею 4,4
кв.м, житлова кімната площею 12,6 кв.м,
житлова кімната площею 13,4 кв.м, житлова
кімната 14,0 кв.м; припинити право
спільної часткової власності ОСОБА_3 на
18/200 частин від 0,0817 га земельної ділянки
та виділити їй земельну ділянку за
варіантом № 1 висновку № 0284
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи від
06 червня 2013 року. Свої вимоги
обгрунтовували тим, що вони і позивач є
рідними сестрами і братом та отримали у
спадщину після смерті батьків спірні
житловий будинок і земельну ділянку по
АДРЕСА_1 та стали їх співвласниками в
наступних частках по житловому
будинку: у ОСОБА_1 - 56/100 частин, у ОСОБА_2 -
20/100 частин і у ОСОБА_3 - 24/100 частин. Кожен
із співвласників користується
відокремленою частиною будинку:
позивач - квартирою НОМЕР_3, ОСОБА_2 -
квартирою НОМЕР_1 і ОСОБА_3 - квартирою
НОМЕР_2, а також відокремленими
частинами земельної ділянки: у ОСОБА_1 -
79/200 частин, у ОСОБА_2 - 103/200 частин
і у ОСОБА_3 - 18/200 частин. У подальшому
вони зробили перебудови і добудови
житлових та нежитлових приміщень у
своїх квартирах та узаконили їх, про що
мають сертифікат відповідності
державним будівельним нормам,
стандартам та правилам № КВ001022,
виданий Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві 06 січня 2011 року, де вони вказані
як забудовники, у тому числі з дозволу
ОСОБА_1 вони здійснили будівництво
житлової кімнати 17,4 кв.м, яку позивач
помилково називає горищем, після чого
площа їх квартир збільшилась, а позивач
не проводив добудов або перебудов
своєї частини житлового будинку, а тому
площа його квартири не змінилась.
Оскільки між ними систематично
виникають непорозуміння та сварки щодо
питання користування житловим
будинком та земельною ділянкою, а їх
проділ в натурі технічно є можливим,
просили задовольнити зустрічний позов
на підставі ст. ст. 316, 317, 319, 322, 328, 331, 346,
367, 375, 376, 380, 383 ЦК України, ст. ст. 86, 88, 90 ЗК
України.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 22 серпня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 03 грудня
2013 року, первісний позов задоволено
частково, зустрічний позов задоволено
повністю. Здійснено поділ в натурі
житлового будинку по АДРЕСА_1 між його
співвласниками: ОСОБА_1 - співвласник
56/100 частин, ОСОБА_2 - співвласник 20/100
частин і ОСОБА_3 - співвласник 24/100
частин. Виділено в натурі у власність
ОСОБА_1 56/100 частин житлового будинку по
АДРЕСА_1, що складається із приміщень
квартири НОМЕР_3, зокрема, приміщень на
І поверсі: коридор площею 1,9 кв.м
(3-1), топічна площею 4,1 кв.м (3-2),
передпокій площею 14,5 кв.м (3-3), житлова
кімната площею 9,4 кв.м (3-4), житлова
кімната площею 20,3 кв.м (3-5), кухня площею
11,9 кв.м (3-6), санвузол площею 4,9 кв.м (3-7).
На ІІ поверсі: коридор площею 14,7 кв.м
(3-8), житлова кімната площею 13,3 кв.м (3-9),
санвузол площею 3,2 кв.м (3-10). Право
спільної часткової власності ОСОБА_1 на
виділені йому в натурі у власність 56/100
частин житлового будинку по АДРЕСА_1
припинено.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_2
20/100 частин житлового будинку по
АДРЕСА_1, що складається із приміщень
квартири НОМЕР_1 загальною площею 117,1
кв.м, а саме: коридор площею 6,7 кв.м,
санвузол площею 3,2 кв.м, житлова кімната
площею 5,7 кв.м, кухня площею 9,7
кв.м, житлова кімната площею 12,3, кв.м,
вітальня площею 20,1 кв.м, санвузол
площею 5,1 кв.м, коридор площею 6,3 кв.м,
житлова кімната площею 8,0 кв.м, хол
площею 16,1 кв.м, житлова кімната площею
17,4 кв.м. Право спільної часткової
власності ОСОБА_2 на виділені їй в
натурі у власність 20/100 частин
житлового будинку по АДРЕСА_1 у вигляді
квартири НОМЕР_1 припинено.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_3
24/100 частини житлового будинку по
АДРЕСА_1, що складається із приміщень
квартири НОМЕР_2 загальною площею 110,6
кв.м, а саме: кухня площею 7,1 кв.м,
житлова кімната площею 8,0 кв.м, коридор
площею 5,0 кв.м, житлова кімната площею
13,9 кв.м, санвузол площею 3,3 кв.м, коридор
площею 1,8 кв.м, кухня площею 20,9 кв.м, хол
площею 7,9 кв.м, санвузол площею 4,8 кв.м,
хол площею 4,4 кв.м, житлова кімната
площею 12,6 кв.м, житлова кімната площею
13,4 кв.м, житлова кімната 14,0 кв.м Право
спільної часткової власності ОСОБА_3 на
виділені їй в натурі у власність 24/100
частин житлового будинку по АДРЕСА_1 у
вигляді квартири НОМЕР_2 припинено.

Надвірні споруди, а саме: літню кухню
під Літ. «Б», гараж під Літ. «В», сарай
під Літ. «Е», вбиральню під Літ. «Д»,
надвірні споруди «№ 1-5» (замощення,
паркан, ворота з хвірткою) - залишено у
спільному користуванні співвласників.

Здійснено поділ в натурі земельної
ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею
0,0817 га між її співвласниками: ОСОБА_1 -
співвласник 79/200 частин, ОСОБА_2 -
співвласник 103/200 частин і
ОСОБА_3 - співвласник 18/200 частин, згідно
якого виділено у власність: ОСОБА_1 його
частку 79/200 від 0,0817 га земельної ділянки
загальною площею 323 кв.м з
геометричними розмірами по периметру
(від т. 6 за годинниковою стрілкою) 20,99 м
по межі до т. 10; 15,39 м в бік двору, 3,55 м в
бік будинку; 1,44 м до стіни будинку; 9,26 м
по осі перегодорок між приміщеннями
3-4, 2-5 та 3-5, 1-4; 0,4 м по стіні будинку; 1,41 м
у бік гаражу літ. «В»; 5,34 м до межі т. 9;
14,93 м по межі до т. 6.

ОСОБА_2 виділено у власність її частку
103/200 від 0,0817 га земельної
ділянки загальною площею 351 кв.м з
геометричними розмірами по периметру
(від т. 1 за годинниковою стрілкою) 16,39 м
по межі до т. 8; 0,63 м до стіни
прибудови «а8»; 0,3 м по стіні; 3,7 м по осі
перегодорок між приміщеннями 2-6 та 1-1,
1-5; 1,4 м по осі перегодорок між
приміщеннями 2-4 та 1-1; 3,0 м по
осі перегородок між приміщеннями 2-4 та
1-3; 0,5 м по осі стіни між приміщеннями 2-5
та 1-3; 3,56 кв.м по осі перегородок між
приміщеннями 2-5 та 1-4; 4,377 м по осі
перегородок між приміщеннями 2-5 та 3-4,
3-5; 1,44 м, 3,55 м, 15,39 м по двору до т. 10; 10,02 м
по межі до т. 7; 25,81 м по межі до
т. 1.

ОСОБА_3 виділено у власність її частку
18/200 від 0,0817 га земельної ділянки
загальною площею 143 кв.м з
геометричними розмірами по периметру
(від т. 8 за годинниковою стрілкою) 0,63 м
до стіни прибудови «а8»; 0,3 м по стіні;
3,7 м по осі перегодорок між
приміщеннями 2-6 та 1-1, 1-5; 1,4 м по осі
перегородок між приміщеннями 2-4 та 1-1; 3,0
м по осі перегородок між приміщеннями
2-4 та 1-3; 0,5 м по осі стіни між
приміщеннями 2-5 та 1-3; 3,56 м по осі
перегородок між приміщеннями 2-5 та 1-4; 4,9
м по осі перегородок між приміщеннями
1-4 та 3-5; 0,4 м. по стіні будинку; 1,41 м в бік
гаражу літ. «В»; 5,34 м до межі т. 9; 4,2
м по межі до т. 5; 5,75 м по межі до т. 4; 2,35 м
по межі до т. 3; 4,21 м по межі до т. 2;
8,43 м по межі до т. 8.

Зобов'язано ОСОБА_3 демонтувати
побудовану огорожу з металевими
воротами із земель загального
користування проїзд з розворотом.

У задоволенні іншої частини основних
позовних вимог - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарг про порушення норм
матеріального та процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційних скарг і
залишення оскаржуваних судових рішень
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 22 серпня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 03 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
А.О.
Лесько

М.Є. Червинська

В.А Черненко