Провадження № 2/344/873/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

03 червня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Бойчука О.В.

секретар
Кондратів Х.І.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя, в якому просила визнати її
право власності на 1/2 гаражу НОМЕР_2 в
гаражно-будівельному кооперативі № 24 в
місті Івано-Франківську.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав з підстав,
викладених у позовній заяві. Суду
пояснив, що право власності на гараж
відповідач набув у шлюбі з позивачем, а
тому половина цього майна належить
ОСОБА_2 Прав третіх осіб на це майно
немає. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоч про час і місце судового
розгляду повідомлявся у встановленому
порядку. Від нього не надійшла заява
про розгляд справи за його відсутності.
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України,
та того, що відповідач про причини
неявки суд не повідомив, а позивач
подав достатньо матеріалів, які
свідчать про взаємовідносини сторін,
суд вважає за можливе провести заочний
розгляд справи, надіславши відповідачу
копію заочного рішення для
забезпечення права на справедливий суд
- можливості подання заяви про перегляд
цього рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази,
які надані суду позивачем на
обґрунтування позовних вимог,
з'ясувавши таким чином фактичні
обставини справи, суд дійшов висновку
про те, що між сторонами виникли
цивільні правовідносини, а також про
належну обґрунтованість позовних
вимог у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог чи
заперечень, крім випадків наявності
підстав для звільнення від
доказування, передбачених статтею 61
ЦПК України.

Відповідно до п. 22 Постанови № 11 від 21
грудня 2007 р. Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», поділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими статтями
69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу
України, дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного
кодексу України у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

За змістом ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу
України, майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Якщо
дружина та чоловік не домовилися про
порядок поділу майна, спір може бути
вирішений судом. При цьому суд бере до
уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей
та інші обставини, що мають істотне
значення.

Враховуючи відсутність можливості
призначення експертизи для визначення
вартості рухомого майна, у зв'язку з
відсутністю заяви про її призначення
від осіб, які взяли участь у справі, суд
вважає, що це майно між сторонами слід
розділити без відступлення від
принципу рівності часток сторін при
поділі рухомого майна за відсутності
для цього підстав - в рівних частках.

Згідно ч. 3 ст. 372 Цивільного кодексу
України, у разі поділу майна між
співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

Судом встановлено, що у шлюбі сторони
перебували з 31 серпня 2006 року по 08.07.2013
року (а.с. 9-10).

Реєстрація права на спірний гараж №
НОМЕР_2 в гаражно-будівельному
кооперативі № 24 м. Івано-Франківська
відбулась 01.07.2007 року, тобто в період
перебування сторін у шлюбі (а.с. 7).

За таких обставин, керуючись
конституційним принципом верховенства
права, оцінивши всебічно, повно та
об'єктивно всі наявні у справі докази
окремо та у сукупності, застосовуючи
відповідні норми матеріального права,
утверджуючи та забезпечуючи права
людини і основоположні свободи сторін,
враховуючи принципи справедливості та
неупередженості, з огляду на
встановлену у судовому засіданні
обставину права позивача на поділ
гаражу № НОМЕР_2 в гаражно-будівельному
кооперативі № 24 м. Івано-Франківська,
як спільного майна подружжя, суд вважає
що таке право підлягає відновленню та
захисту шляхом поділу гаражу в рівних
частках між сторонами - визнання права
власності сторін на частини майна, у
зв'язку з чим позов підлягає
задоволенню.

З відповідача на користь позивача
також слід стягнути сплачений
позивачем судовий збір.

На підставі наведеного, ст.ст. 8, 24, 55, 124
Конституції України, ч. 2 ст. 15, ст. 372
Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 69, ч.
1 ст. 70, ст. 71 Сімейного кодексу України,
керуючись нормами цивільного
процесуального законодавства, зокрема,
ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 61, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218,
224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя -
задовольнити.

Провести поділ спільно нажитого майна
подружжя.

Визнати право власності ОСОБА_2, місце
проживання: АДРЕСА_1, на 1/2 гаражу НОМЕР_2
в гаражно-будівельному кооперативі № 24
в місті Івано-Франківську.

Визнати право власності ОСОБА_3,
ідентифікаційний № НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_2, на 1/2 гаражу НОМЕР_2
в гаражно-будівельному кооперативі № 24
в місті Івано-Франківську.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний №
НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2, на
користь ОСОБА_2, місце проживання:
АДРЕСА_1, 229 гривень 40 копійок витрат по
оплаті позивачем судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
Івано-Франківським міським судом за
письмовою заявою відповідачів. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
О.В.Бойчук