Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2007/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

20 травня 2014 року Київський районний
суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Лукомській А.В.,

за участю

представника позивача Чуй А.І.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Полтава цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
„Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по кредитному договору,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Дельта Банк» 08 квітня 2014
року звернувся в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві посилався на те, що 13
червня 2008 року між ТОВ «Український
промисловий банк» та відповідачем
ОСОБА_2 був укладений кредитний
договір № 124-0191003/ФК08, згідно з умовами
якого банк надав відповідачу кредитні
кошти в сумі 5000 грн.

Вказував, що 02 липня 2010 року між ТОВ
«Укрпромбанк» та АТ «Дельта Банк» був
укладений договір про передачу
активів, до позивача перейшли права
первісного кредитора у зобов'язанні.

Також позивач зазначав, що
відповідачем умови договору не
виконуються, станом на 22 січня 2014 року
за відповідачем рахується
заборгованість за договором на
загальну суму 4110,06 грн.

В поданій до суду позовній заяві просив
суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в
розмірі 4110,06 грн. та понесені судові
витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні повністю підтримав позовну
заяву, посилаючись на викладені в ній
обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
щодо задоволення позовних вимог
заперечувала, вважає, що позивачем
пропущено строки позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
зібрані в справі докази, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що 13 червня 2008 року
між ТОВ «Український промисловий банк»
та відповідачем ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № 124-0191003/ФК-08, за
умовами якого банк відкрив відповідачу
кредит в сумі 5000 грн. строком
кредитування 24 місяці з датою
повернення 11 червня 2010 року та сплатою
22 % річних.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору, ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом, банк виконав
взяті на себе за договором
зобов'язання, надав відповідачу ОСОБА_2
кредитні кошти, що не оспорювалося
відповідачем в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 порушувала свої
договірні зобов'язання, в повному
обсязі отримані кредитні кошти та
нараховані відсотки не сплатила.

Також встановлено, що 02 липня 2010 року
між ТОВ «Укрпромбанк» та АТ «Дельта
банк» укладено договір про передачу
активів та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта
банк», до позивача перейшло право
вимоги від боржників повного,
належного та реального виконання
обов'язків за кредитними договорами.

Станом на 05 липня 2010 року до позивача
ПАТ «Дельта Банк» перейшло право
вимоги на суму заборгованості за
кредитним договором в розмірі 2414,64
грн., з яких 2202,70 грн. - залишок
прострочки кредиту, 166,80 грн. - залишок
прострочки відсотків та 45,14 грн. -
залишок відсотків.

Станом на 22 січня 2014 року розмір
невиконаних зобов'язань відповідача
ОСОБА_2 за кредитним договором складає
загальну заборгованість в сумі 4110,06
грн., з яких: сума заборгованості за
тілом кредитом 2202,70 грн. та сума
заборгованості за відсотками 1907,36 грн.

Такий розмір заборгованості є
обґрунтованим, здійснений відповідно
до умов договору та підтверджений
наданими до суду розрахунками.

Тому суд вважає повністю
обґрунтованими вимоги позивача до
відповідача щодо стягнення боргу за
кредитним договором.

Твердження позивача про те, що не
отримувала повідомлення про зміну
кредитора жодним чином не спростовує
обґрунтованість позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до положень ст.
ст. 256, 257 ЦК України позовна давність -
це строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Положеннями ч. 5 ст. 261 ЦК України
передбачено, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону
України "Про захист прав споживача"
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 31 постанови від 30 березня 2012
року N 5 "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин", враховуючи положення
пункту 7 частини тринадцятої статті 11
Закону України "Про захист прав
споживачів", суди мають виходити з того,
що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

За умовами кредитного договору №
124-0191003/ФК-08 від 13 червня 2008 року термін
повернення кредитних коштів
закінчився 11 червня 2010 року.

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з
позовом 08 квітня 2014 року (до відділення
поштового зв'язку позовна заява подана
04 квітня 2014 року), тобто з пропуском
трирічного строку позовної давності.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України).

За таких обставин, в задоволенні
позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до
ОСОБА_2 слід відмовити у зв'язку зі
спливом позовної давності.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК
України понесені позивачем судові
витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
„Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по кредитному договору
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя
Н.Л.Яковенко

20.05.2014