Придніпровський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

13 травня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді
Демчика Р.В.

при секретарях
Гладун В.О., Криштоф Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства теплових
мереж «Черкаситеплокомуненерго» до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту
теплову енергію ,-

встановив:

КПТМ "Черкаситеплокомуненерго"
звернулося в суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення боргу за спожиту теплову
енергію який виник станом на 1
листопада 2013 року в сумі 9567 грн. 85 коп.,
в тому числі 3% річних в сумі 166 грн. 26
коп..

Свій позов обґрунтовує тим, що 17 лютого
2012 року КПТМ "Черкаситеплокомуненерго"
направило до Придніпровського
районного суду м. Черкаси заяву про
видачу судового наказу щодо стягнення
з відповідача заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг.

20 березня 2013 року судовий наказ,
виданий Придніпровським районним
судом м. Черкаси був скасований за
заявою відповідача.

На КПТМ "Черкаситеплокомуненерго"
покладене виконання важливої
державної соціальної програми -
забезпечення підприємств, установ,
організацій та населення міста
тепловою енергією для потреб опалення
та гарячого водопостачання. Все майно,
що є у підприємства, належить Державі в
особі Черкаської міської ради.

Станом на 1 листопада 2013 року борг
відповідача перед КПТМ
"Черкаситеплокомуненерго" за спожиту з
1 листопада 2010 року теплову енергію
складає 9401 грн. 59 коп.

Крім того, згідно чинного
законодавства встановлено, що боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Станом на 1 листопада 2013р. 3%
річних складають 166 грн. 26 коп.

Дії відповідача наносять шкоду
підприємству, яке втрачає можливість
проводити оплату за енергоносії,
сировину, матеріали, своєчасно
виконувати свої зобов'язання перед
бюджетом, і впливають на якість наданих
послуг.

У зв'язку з цим, позивач просить
стягнути з відповідача на користь КПТМ
"Черкаситеплокомуненерго" борг, який
виник станом на 1 листопада 2013 року в
сумі 9567 грн. 85 коп., в тому числі 166 грн. 26
коп. 3% річних та стягнути судовий збір.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
позов просив задовольнити з підстав
викладених вище.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечував, посилаючись на те,
що квартира АДРЕСА_1, в яку здійснює
теплопостачання позивач належить на
праві власності його дочці - ОСОБА_2 З
літа 2005 року він, зі згоди своєї доньки
одноособово проживає в квартирі і 4
роки сплачував всі рахунки за
житлово-комунальні послуги, хоча одна
кімната не опалювалася через
відсутність батареї. Спір виник коли
керівники міськвиконкому та КПТМ
ввели двотарифний грабунок населення
міста і він став отримувати рахунок на
своє ім'я. В вересні 2009 року у зв'язку з
протіканням була знята батарея ще в
одній кімнаті. З того часу - дві кімнати
без опалення і зимою температура в
квартирі не буває вище 10оС. КПТМ вдруге
фальсифікує предмет спору, в ході
якого одержано 4 претензії. 28 грудня 2010
року він звернувся з проханням
завершити спір на умові оплати
фактичної поставки тепла та
перерахунку заборгованості, однак
відповіді не отримав.

22 листопада 2013 року він звернувся з
листом до КПТМ з проханням завершити
спір на основі компромісного рішення. 14
січня 2014 року одержав відповідь, що як
член сім'ї власника квартири він
відповідає солідарно. Претензії
показують, що КПТМ здирає гроші з
населення за своїм бажанням, а не по
тарифу. Розрахунки боргу виконані з
недоліками, більше ніж за 3 роки, по
якому суддя Драник Н.П. відмовила в
задоволенні позову. Сума 2979 грн. 84 коп. -
поза межами трирічного терміну.
Вказував на те, що між ним та позивачем
не укладено договір на постачання
теплової енергії, а такий договір
повинен був бути заключний між
позивачем та СУБ. Крім того, при
вирішенні справи просив застосувати
трирічний строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення виходячи з наступного.

Квартира АДРЕСА_1 в яку здійснює
теплопостачання позивач належить на
праві власності ОСОБА_2 У вказаній
квартирі одноособово проживає її
батько ОСОБА_1- відповідач по справі.
Вказану обставини не заперечували в
судовому засіданні сторони.

Відповідно до вимог п.1 ст. 1 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», споживачем комунальних
послуг являється фізична особа чи
юридична особа, яка отримує чи має
намір отримувати житлово-комунальні
послуги, а тому відповідач є споживачем
комунальних послуг ( послуг з
теплопостачання ), які надаються
відповідачем.

У зв'язку з цим суд вважає, що між
сторонами виникли правовідносини, які
регулюються Законами України «Про
житлово-комунальні послуги», «Про
теплопостачання», Правилами надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
теплопостачання», постачання теплової
енергії (теплопостачання) -
господарська діяльність, пов'язана з
наданням теплової енергії (теплоносія)
споживачам за допомогою технічних
засобів транспортування та розподілом
теплової енергії на підставі договору.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
теплопостачання», споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до змісту статей 13, 32 Закону
України "Про житлово - комунальні
послуги" централізоване опалення
віднесено до житлово - комунальних
послуг. Плата за житлово - комунальні
послуги нараховується щомісячно
відповідно до умов договору, в порядку,
визначеному Кабінетом міністрів
України.

При цьому, розмір плати за комунальні
послуги розраховується виходячи з
розміру затверджених цін/тарифів та
показань засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про
житлово-комунальні послуги", до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить
встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону.

Згідно з пунктом 3 статті 31
вищезазначеного Закону органи
місцевого самоврядування затверджують
ціни/тарифи на житлово-комунальні
послуги в розмірі економічно
обґрунтованих витрат на їх
виробництво.

Листом від 25 грудня 2013 року позивач
повідомив відповідача про те, що
рішенням Черкаської міської ради №757
від 23 червня 2009 року затверджений
двоставковий тариф, відповідно до
якого КПТМ «Черкаситеплокомуненерго»
зобов'язано проводити нарахування за
послуги з теплопостачання споживачам
лише в опалювальний період, а на
протязі року нараховується
абонентська плата.

Відповідно до п.8 Правил надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, послуги надаються
споживачеві згідно з договором, що
оформляється на основі типового
договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення.

Відповідно до п.20 Правил надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, плата за надані
послуги вноситься споживачем
відповідно до показань засобів обліку
води і теплової енергії або
затверджених нормативів (норм)
споживання на підставі платіжного
документа (розрахункової книжки,
платіжної квитанції тощо) або
відповідно до умов договору та
встановлення засобів обліку.

Статтями 20, 21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" визначені
права та обов'язки споживача й
виконавця житлово-комунальних послуг.
Зокрема, правом споживача є одержання
вчасно та відповідної якості
житлово-комунальних послуг згідно з
законодавством та умовами договору на
надання житлово-комунальних послуг, а
обов'язком споживача - є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом.
Обов'язком виконавця є - вчасне та
відповідної якості надання послуг,
згідно із законодавством та умовами
договору, а також підготовка та
укладення із споживачем договору про
надання житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Обов'язок споживача укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг та
оплачувати надані послуги передбачено
також п.30 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630.

Таким чином, обов'язок укласти договір
законодавець покладає саме на
споживача, який отримує житлово -
комунальні послуги.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що не уклавши договір про
надання послуг з теплопостачання з
позивачем відповідач отримував такі
послуги і повинен їх оплачувати.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Відповідно до ч.1 ст. 68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за
комунальні послуги.

Відповідно до ст.ст.156, 162 ЖК України
плата за комунальні послуги в будинку
(квартирі), що належить на праві
приватної власності, здійснюється з
затвердженими в установленому порядку
тарифами. Власник зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату і
плату за комунальні послуги.
Повнолітні члени сім'ї власника
зобов'язані брати участь у витратах
по утриманню будинку та прибудинкової
території.

В свої запереченнях позивач
посилається на відсутність в квартирі 2
батарей опалення, у зв'язку з чим він
отримував послуги не в повному обсязі,
а тому повинен оплачувати лише за
фактично надані послуги опалення.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 18 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги», у
разі порушення виконавцем умов
договору споживач має право викликати
його представника для складання та
підписання акту-претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо, акт-претензія
складається споживачем та
представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами.
Частиною 4 ст. 18 закону передбачений
обов'язок виконавця вирішити питання
про перерахунок платежів.

У матеріалах справи відсутні
акти-претензії, складені та підписані
у встановленому законом порядку, з яких
вбачається що позивач не надав послуги
з утримання будинку або надав їх
неналежної якості та кількості.

Відповідно розрахунку заборгованості
за теплову енергію КП
«Черкаситеплокомуненерго,
заборгованість відповідача по оплаті
послуг за спожиту теплову енергію з
листопада 2010 року по 1 листопада 2013
року становить 9401 грн. 59 коп.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся в суд з позовом 17
грудня 2013 року та просить суд стягнути
борг який виник починаючи з листопада
2010 року, тобто поза межами трирічного
строку позовної давності.

У зв'язку з цим, суд приходить до
висновку про те, що заборгованість, яка
виникла у відповідача перед позивачем
слід рахувати за період з 18 грудня 2010
року по 1 листопада 2013 року.

За вказаний період відповідачу
нараховано 7169 грн. 43 коп. ( 99 грн. 84 коп. -
заборгованість з 18 грудня 2010 року по 1
січня 2011 року + заборгованість з 1 січня
2011 року по 1 листопада 2013 року).

За вказаний період відповідачем
сплачено 866 грн. 96 коп.

Таким чином заборгованість
відповідача перед позивачем за період
з 18 грудня 2010 року по 1 листопада 2013
року становить 6302 грн. 47 коп. (7169 грн.43
коп. - 866 грн. 96 коп).

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк. Як зазначено у ст. 610 ЦК, -
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Таким чином з відповідача на користь
позивача слід стягнути заборгованість
за послуги з теплопостачання, яка
виникла за період з 18 грудня 2010 року по 1
листопада 2013 року в сумі 6302 грн. 47 коп.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання боржника сплатити певну
грошову суму на користь кредитора
відповідно до цивільно-правового
договору або з інших підстав,
визначених законом, є грошовим
зобов'язанням.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку про те, що правовідносини, які
склалися між сторонами на підставі
договору про утримання будинку та при
будинкової території, є грошовим
зобов'язанням, у якому, серед інших прав
і обов'язків сторін на боржника
покладено виключно певний
цивільно-правовий обов'язок з оплати
отриманих житлово - комунальних послуг,
якому кореспондує право вимоги (ч.1 ст.
509 ЦК України) - вимагати сплату грошей
за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної
природи правовідносин сторін як
грошових зобов'язань, на них
поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як
спеціальний вид цивільно-правової
відповідальності за прострочення
виконання зобов'язання.

В зв'язку з цим, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача 3% річних, що складає суму 166
грн.26 коп.

Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та
Закону України "Про судовий збір"
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому, з
відповідача на користь КПТМ
"Черкаситеплокомуненерго" слід
стягнути судові витрати в сумі 229 грн. 40
коп.

На підставі наведеного, ст.ст. 67,68,156,162
ЖК України, ст.ст. 257,267,509,526,530,625 ЦК
України, Законів України «Про
теплопостачання», «Про
житлово-комунальні послуги»,
керуючись ст.ст. 10, 14, 212, 213, ЦПК України,
суд, -

вирішив:

Позов Комунального підприємства
теплових мереж
«Черкаситеплокомуненерго» до ОСОБА_1
про стягнення боргу за спожиту теплову
енергію задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Комунального підприємства теплових
мереж «Черкаситеплокомуненерго» 6302
грн. 47 коп. боргу за спожиту теплову
енергію, який виник за період з 18 грудня
2010 року по 1 листопада 2013 року, 3% річних
в сумі 166 грн. 26 коп., та 229 грн. 40 коп.
судових витрат, а всього 6698 грн. 13 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Повний текст рішення суду виготовлено
19 травня 2014 року

Головуючий Р. В. Демчик