Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/783/223/14
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

при секретарі - Івановій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 31 липня 2013 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк», треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
договору недійсним -
в с т а н о в и
л а:

оскаржуваним рішенням задоволено
первісний позов, яким ПАТ «Універсал
Банк» просив стягнути із відповідачів
солідарно заборгованість за кредитним
договором ОСОБА_3 № 7-1/177к-07 від 27.09.2007
року, забезпеченого договорами поруки
з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 від
27.09.2007 року.

Ухвалено про солідарне стягнення з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2
на користь ПАТ «Універсал Банк» 101401,31
доларів США, що еквівалентно 810500,67 грн.
та по 646,89 грн. судових витрат із
кожного.

Відмовлено у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 про визнання договору
поруки із ним від 27.09.2007 року недійсним.

Рішення оскаржив ОСОБА_2, просить його
скасувати в частині задоволених вимог
ПАТ «Універсал Банк» про солідарне
стягнення грошових коштів із
відповідачів і ухвалити нове рішення
про відмову у цьому позові. Посилається
на незаконність рішення, так як позовні
вимоги не є доведеними належними
доказами. Крім цього зазначає, що суд не
застосував скорочених строків
позовної давності до вимог про
стягнення пені.

Вирішуючи питання про можливість
розгляду справи у відсутності
учасників процесу, колегія суддів
зазначає, що сторони були належним
чином повідомлені про час і місце
розгляду справи і тому в силу приписів
ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не є
перешкодою для її розгляду. Неприбуття
апелянта до поштового відділення за
повісткою колегія суддів визнає ці дії
зловживанням правом.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи у межах доводів
апеляційної скарги колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що 27.09.2007 року між ВАТ
«Універсал Банк» (правонаступником
якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_3
укладено кредитний договір № 7-1/177к-07 на
загальну суму 125000 доларів США зі
сплатою 12,25 відсотків річних з терміном
повернення кредиту до 26.09.2037 року.

На забезпечення виконання зобов'язання
ОСОБА_3, 27.09.2007 року банк уклав договори
поруки із ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_2, за умовами яких поручителі
несуть солідарну відповідальність із
боржником перед ПАТ «Універсал Банк».

У зв'язку із порушенням ОСОБА_3 умов
договору у частині дотримання строків
повернення кредиту та відсотків за
користування ним, станом на о1.11.2012 року
утворилася заборгованість у сумі 11346,11
доларів США та пеня у сумі 899,69 доларів
США.

Висновок суду першої інстанції про
наявність підстав для дострокового
стягнення кредиту у сумі 92028,1 доларів
США, а також наведеної вище суми
простроченої заборгованості у сумі
11346,11 доларів США відповідає умовам
кредитного договору (п. п. 6.1.1., 4.4, 10.3.) та
ґрунтується на нормах матеріального
права (ст.ст. ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК
України).

Вірним є висновок суду про солідарну
відповідальність поручителів із
боржником унаслідок порушення
зобов'язання останнім, оскільки це
випливає із умов укладених
поручителями договорів поруки (п. 5) та
ч. 1 ст. 553 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд ухвалив рішення на неналежному
доказі - розрахунку заборгованості - не
відповідає матеріалам справи.

Так, у наданому банком розрахунку
заборгованості за кредитним договором
(а.с. 8, 9) відображено суму кредиту,
процентну ставку, строк дії договору,
розрахункові періоди, суми внесених
боржником платежів тощо. Інформація,
відображена у таблиці - розрахунку, дає
можливість її перевірити та заперечити
правильність. Натомість, апелянт не
вказав, які дані чи за який період така
інформація не відповідає дійсності, не
підтвердив документально. До того ж,
ОСОБА_2 не надав жодного свого
розрахунку, який би спростовував
наданий банком розрахунок
заборгованості.

Не підлягають задоволенню вимоги
апелянта про відмову у позові
унаслідок пропуску спеціальної
позовної давності до вимог про
стягнення пені за несвоєчасне
виконання зобов'язання (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК).

Підстави і розмір пені (п. 9.1. кредитного
договору) сторонами не оспорюються.

Встановлено, що простроченням у межах
строків спеціальної позовної давності
є період з 11.11.2011 року до 11.11.2012 року,
подвійна облікова ставка НБУ - 15,5 %
річних (0,042465% за день), сума
заборгованості - 11346,11 доларів США
(заборгованість за основним
зобов'язанням - 867,52 доларів США,
відсотки - 10478,59 доларів США). Відтак
сума пені у межах строку позовної
давності складає 1758,6 доларів США (
11345,11:100Х15,5).

Як убачається, позивач просив стягнути
пеню у сумі 899,69 доларів США (і суд
задовольнив цю вимогу), що є меншою від
суми, що підлягає стягненню.

Отже, підстави для скасування рішення і
у цій частині відсутні.

Таким чином, оскільки суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильність висновків місцевого суду,
то рішення слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 31 липня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: