Справа № 189/440/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.05.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області в складі

головуючого судді
Пустовар О.С.

при секретарі
Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Покровське цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди
завданої внаслідок злочину, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з
позовом до відповідача про
відшкодування моральної шкоди
завданої внаслідок злочину. В
обґрунтування позовних вимог вона
зіслалася на те, що вироком
Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 08.10.2013
року ОСОБА_2 засуджено за ч.3 ст.185, ч.3
ст.185 КК України та призначено
покарання у вигляді 4 (чотирьох) років
позбавлення волі; за ч.1 ст.304 КК України
та призначено покарання у вигляді 3
(трьох) років позбавлення волі, на
підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом
часткового складання призначених
покарань призначено ОСОБА_2 остаточне
покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6
(шести) місяців позбавлення волі. На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2
звільнено від відбуття покарання,
встановивши іспитовий строк в 2 (два)
роки. На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України
зобов'язано ОСОБА_2 не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти орган
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання та роботи,
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
інспекції. Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12.02.2014
року вирок в частині визнання вини та
призначення покарання ОСОБА_2 -
залишено без змін. Відповідно
обставинам вказаного кримінального
правопорушення, що доведено вироком
Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 08.10.2013
року ОСОБА_2 скоїв крадіжку в розмірі
8000,00 грн., чим спричинив позивачці
матеріальні збитки. На даний час
матеріальні збитки завдані внаслідок
кримінального правопорушення ОСОБА_2 -
не відшкодував. Крім того, позивачка
зазначила, що зазначеним кримінальним
правопорушенням ОСОБА_2 також
спричинив моральну шкоду, яка полягає в
моральних та психічних стражданнях,
які виникли в зв'язку з розкраданням її
майна. Також, в моральних та психічних
переживаннях, які виникли в результаті
порушення її права власності, оскільки
вона не мала змоги користуватися та
розпоряджатися належними її грошовими
коштами. Так, позивачка вважає, що все
вищенаведене на її думку є
незаперечними підставами для
стягнення з відповідача моральної
шкоди, яку ОСОБА_1 оцінює в 5000,00 грн.

В судове засідання сторони не
з'явилися, позивачка направила до суду
заяви про розгляд справи у її
відсутності.

Відповідач повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи та
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовна заява підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом достовірно встановлено,
що згідно копії вироку Покровського
районного суду Дніпропетровської
області ОСОБА_2 засуджено за ч.3 ст.185, ч.3
ст.185, ч.1 ст.304 КК України та на підставі
ч. 1 ст.70 КК України шляхом часткового
складання призначених покарань
призначено ОСОБА_2 остаточне покарання
у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести)
місяців позбавлення волі. На підставі
ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від
відбуття покарання, встановивши
іспитовий строк в 2 (два) роки (а.с.29-44).

Так, з матеріалів справи видно, що
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 лютого
2014 року, вирок Покровського районного
суду Дніпропетровської області від 8
жовтня 2013 року щодо ОСОБА_2 - залишено
без змін (а.с.6-14).

У відповідності зі ст.1166 ЦК
України майнова шкода, заподіяна
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім завданої матеріальної
шкоди, позивачка зазнала моральної
шкоди, яка виразилася в моральних та
психічних стражданнях, які виникли в
зв'язку з розкраданням її майна; в
моральних та психічних переживаннях,
які виникли в результаті порушення її
права власності, оскільки вона не мала
змоги користуватися та розпоряджатися
належними її грошовими коштами; в
моральних та психічних переживаннях,
пов'язаних з пошуком додаткового часу
та додаткових фізичних і психологічних
зусиль для збору та подачі до суду
відповідних документів, з метою
відшкодування завданої шкоди в
порядку цивільного судочинства.

Згідно статті 1167 ЦК України
- моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Відповідно до статті 23 ЦК
України - розмір відшкодування
моральної шкоди визначається з
урахуванням характеру заподіяних
фізичних та моральних страждань, інших
негативних наслідків.

Пленум Верховного Суду
України у п.9 постанови «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995
року №4» роз'яснив, що розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань, яких
зазнав позивач.

Так, суд виходить з принципів
розумності та справедливості і вважає,
що для повного відшкодування
спричиненої позивачці матеріальної і
моральної шкоди, вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в розмірі 8000,00 грн. та
моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212,
213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК
України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди
завданої внаслідок злочину -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 завдану внаслідок
кримінального правопорушення
матеріальну шкоду в розмірі 8000 (вісім
тисяч) грн. 00 (нуль) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 завдану внаслідок
кримінального правопорушення моральну
шкоду в розмірі 5000 (п'ять тисяч) грн. 00
(нуль) коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
О.С. Пустовар