Справа № 161/5116/14-ц
Провадження № 2/161/2015/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

16 травня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючої судді - Присяжнюк Л.М.,

при секретарі - Довжик Н.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа на стороні
відповідача - інспекція
державно-будівельного контролю у
Волинській області про визнання права
власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом
до відповідача про визнання права
власності на майно. Вказує, що на
підставі договору купівлі-продажу
набув право власності на 49/100 часток
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, для обслуговування якого ним
оформлено право власності на
відповідну частину земельної ділянки.
Власником 51/100 частин житлового будинку
є відповідач. Зазначає, що з метою
здійснення ремонту та поліпшення своїх
житлових умов він самочинно, без
відповідно проектної та дозвільної
документації, збудував прибудову до
власної частини житлового будинку,
площею 16,0 кв.м., внаслідок чого фактично
змінилась площа вищезазначеного
будинку, а також ним самочинно
побудовано гараж на власній земельній
ділянці. На виконання вимог
законодавства, ним було подано
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації в інспекцію ДБК, котра
відмовила йому в реєстрації декларації
у зв'язку із відсутністю заяв від всіх
співвласників об'єкта нерухомого
майна. Просить визнати за ним право
власності на самочинно збудовану
прибудову (а2) пл. 16,0 кв.м. до житлового
будинку та гараж (Г-1) за адресою
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні проти визнання права
власності на прибудову та гараж за
відповідачем ОСОБА_1 не заперечила,
однак вказала, що надавати будь-які
правовстановлюючі документи третім
особам відмовляється.

Представник третьої особи -
інспекції державно-будівельного
контролю у Волинській області у судове
засідання не з'явився, хоча
повідомлявся належним чином про час,
дату та місце розгляду справи,
заперечень чи пояснень по суті
заявлених вимог не подав.

Суд заслухавши думку сторін,
покази свідка, дослідивши та оцінивши
подані докази у сукупності, прийшов до
наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
житлового будинку від 05.12.2007 року
прийняв у власність від продавця 49/100
частин житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями,
сплативши за нього обумовлену грошову
суму, що підтверджується копією
договору купівлі-продажу житлового
будинку, посвідченого 05.12.2007 року
приватним нотаріусом Луцького
районного нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрованому в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно за
№ 21135844 від 20.06.2008 року, витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 19262607 від 20.06.2008 року, витягом з
Державного реєстру правочинів № 5086484
від 05.12.2007року (а.с.7-9).

З пояснень сторін встановлено, що
інша частина житлового будинку,а саме
51/100 належить відповідачу ОСОБА_2

Для обслуговування вищевказаної
частини житлового будинку,
господарських будівель та споруд
позивачем ОСОБА_1 було оформлено право
власності на 0,0580 га земельної ділянки
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, що підтверджується копією
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ № 263115 від
12.05.2009 року (а.с.6).

Водночас, позивачем ОСОБА_1 з
метою капітального ремонту та
поліпшення своїх житловим умов
самочинно без відповідної проектної та
дозвільної документації збудовано
прибудову до власної частини житлового
будинку, площею 16,0 кв.м., внаслідок чого
фактично змінилась площа будинку, а
також самочинно побудовано гараж на
власній земельній ділянці, що
підтверджується копією технічного
паспорта (а.с.10-13).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Згідно ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих
речей (нерухоме майно, нерухомість)
належать земельні ділянки, а також
об'єкти, розташовані на земельній
ділянці, переміщення яких є неможливим
без їх знецінення та зміни їх
призначення.

Процедура та умови прийняття в
експлуатацію збудованих без дозволу на
виконання будівельних робіт
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, збудованих у
період з 05 серпня 1992 року до 12 березня
2011 року встановлена Порядком прийняття
в експлуатацію індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, громадських будинків
та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженим наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України 19.03.2013р. № 95.

Відповідно до п. 3.1. зазначеного
Порядку, прийняття в експлуатацію
об'єктів, зазначених у пункті 1.1 розділу
І, здійснюється безоплатно
територіальними органами
Держархбудінспекції України протягом
10 робочих днів з дня подання заяви
власниками(користувачами) земельних
ділянок, на яких розміщені такі об'єкти,
за результатами технічного обстеження
цих об'єктів шляхом реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Згідно до п. 3.2. Порядку,
замовник або його уповноважена особа
подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення до Інспекції за
місцезнаходженням об'єкта заяву про
прийняття в експлуатацію об'єкта за
формою, наведеною у додатку 3 до цього
Порядку, до якої додаються: два
примірники заповненої декларації; звіт
про проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта з висновком про їх
відповідність вимогам надійності і
безпечної експлуатації (крім
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
прибудов до них загальною площею до 300
квадратних метрів включно,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них загальною
площею до 100 квадратних метрів включно);
засвідчені в установленому порядку
копії: документа, що посвідчує право
власності чи користування земельною
ділянкою, на якій розміщено об'єкт;
технічного паспорта.

Заява про прийняття в експлуатацію
об'єкта підписується також
співвласниками земельної ділянки та
зазначеного об'єкта (у разі їх
наявності).

Відповідно до п. 3.3. Порядку інспекція
розглядає документи, зазначені у
пункті 3.2, та приймає рішення про
реєстрацію декларації або її
повернення у строк, передбачений
пунктом 3.1.

Враховуючи п. 9 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», за загальним правилом
кожна особа має право на захист свого
цивільного права лише в разі його
порушення, невизнання або оспорювання
(частина перша статті 15 ЦК, частина
перша статті 3 ЦПК. У зв'язку із цим,
звернення до суду з позовом про
визнання права власності на самочинне
будівництво має здійснюватися за
наявності даних про те, що порушене
питання було предметом розгляду
компетентного державного органу,
рішення якого чи його відсутність
дають підстави вважати про наявність
спору про право.

За наявності такого спору, та
відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб. Крім того,
відповідно до п. 3 ст. 376 ЦК України,
право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

04.11.2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до інспекції ДБК у
Волинській області із заявою про
прийняття в експлуатацію прибудови до
житлового будинку та гаража, та 04.11.2013
року інспекція ДБК у Волинській
області повідомлено ОСОБА_1 про те, що
подана декларація не відповідає
законодавству, яка не завізована
другим із співвласників.

Із звіту про проведення
технічного обстеження будівельних
реконструкцій та інженерних мереж
індивідуального житлового будинку та
господарських будівель та споруд від
18.09.2013 року вбачається, що за
результатами проведення технічного
обмеження прибудови (а2), гаража (Г-1) по
АДРЕСА_1 встановлено його
відповідність вимогам надійності і
можливість безпечної експлуатації,
несучі будівельні конструкції
знаходять в 2-ому задовільному стані, а
для подальшої надійної та безпечної
експлуатації необхідно виконати
заходи по усуненню дефектів
(влаштування відмостки для гаража)
(а.с.17-21).

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не
заперечує проти визнання права
власності на самочинно збудовану
прибудову та гараж позивача ОСОБА_1,
водночас із власних суб'єктивних
мотивів відмовляється надавати
інспекції ДБК необхідні документи, для
оформлення за позивачем права
власності на спірні об'єкти нерухомого
майна, вищевказані прибудова до
житлового будинку та гараж були
збудовані на відведеній для
будівництва та належній на праві
власності ОСОБА_1 земельній ділянці,
суд приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Таким чином, за позивачем ОСОБА_1 слід
визнати право власності на прибудову
(а2) площею 16,0 кв.м. до житлового будинку
та гараж (Г-1) за адресою АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 174, 212-215
ЦПК України, на підставі ст.ст. 181, 376, 392
ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
прибудову (а2) площею 16,0 кв.м. до
житлового будинку та гараж (Г-1) за
адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду:

Л.М.Присяжнюк