справа № 462/2367/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2014 року
Залізничний районний суд м. Львова у
складі:

головуючого судді -
Галайко Н.М.

при секретарі
Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення грошової
компенсації вартості частки у
спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до
суду позовну заяву, в якій просять суд
стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі
111 275 грн. - грошової компенсації
вартості 1/ 4 частини квартири АДРЕСА_1;
стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі
111 275 грн. - грошової компенсації
вартості 1/ 4 частини квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування зазначених вимог
позивач покликається на такі
обставини:

Позивачам - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та
відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві
спільної часткової власності належить
квартира АДРЕСА_1. У зв'язку із
неприязними стосунками, неможливістю
спільного володіння та користування
спірною квартирою позивачі - ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_4
зверталися у 2012 році в суд з позовною
заявою до відповідача ОСОБА_2 про
припинення його права на 1/ 4 частку у
власності на дану квартиру із виплатою
натомість грошової компенсації.
Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 16 липня 2013 року по справі
№ 1309/4394/12, яке залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 26.11.2013 року, відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права
власності на частку у спільному майні,
виплати грошових коштів, визнання
права власності на майно. Вищезгаданим
рішенням встановлено, що згідно
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 2698/2699 від 27.03.2013 року
виділити в натурі співвласнику 1/ 4
ідеальної частини в спірній квартирі
неможливо у зв'язку із тим, що 1/ 4
частина загальної площі квартири не
відповідає будівельним нормам і
правилам для влаштування повноцінної
однокімнатної квартири, а можливість
прибудови і надбудови - відсутня.
Вартість 1/ 4 ідеальної частини квартири
становить 111 275 грн.

На підставі наведеного позивачі
просять суд позов задоволити.

Позивач - ОСОБА_1 у судовому засіданні
заявлені позовні вимоги підтримала,
просить суд позов задоволити.

Представник позивача - ОСОБА_5 у
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги підтримав, просить суд позов
задоволити.

Відповідач - ОСОБА_3 у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив та пояснив, що позивачі та
відповідач у спірній квартирі не
проживають понад 10 років. Крім цього
відповідачем не заперечується право
їхнє власності на частки у квартирі.
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 понад 10 років постійно
проживають в Італії і наміру
повертатися не мають. Крім цього
позивач - ОСОБА_1 має постійне місце
проживання у м. Тернопіль. Покликання
позивачів на неприязні стосунки, які
унеможливлюють спільне володіння та
користування квартирою є надуманими і
нічим не підтвердженими. Відповідач є
пенсіонером і не має можливості
компенсувати вартість частки майна
інших співвласників. На підставі
наведеного просить суд в задоволенні
позову відмовити у зв'язку із
безпідставністю.

Предстанвик відповідача - ОСОБА_6 у
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечив.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, докази у
їх сукупності, приходить до
переконання, що у задоволенні позовних
вимог слід відмовити виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із рішення Залізничного
районного суду м. Львова від 16 липня 2013
року по справі № 1309/4394/12, яке залишено
без змін ухвалою Апеляційного суду
Львівської області від 26.11.2013 року
судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_2. Всі четверо співвласників
зареєстровані у зазначеній квартирі,
загальною площею 62,8 кв.м., яка
складається з трьох кімнат, житловою
площею 39 кв.м. Частка кожної із сторін у
спірній квартирі складає 1/4.

Як убачається з висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
2698/2699 від 27.03.2013 року виділити в натурі
співвласнику 1/4 ідеальної частини в
спірній квартирі АДРЕСА_1 неможливо в
зв'язку з тим, що належна йому частина
загальної площі квартири не відповідає
будівельним нормам і правилам для
влаштування повноцінної однокімнатної
квартири, а можливість прибудови і
надбудови відсутня. Вартість 1/4
ідеальної частини квартири АДРЕСА_1
становить 111275 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено,
що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Статтею 364 ЦК України передбачено, що
співвласник має право на виділ в
натурі, частки майна, що є у спільній
частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим, співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.

Проте, у відповідності до ч. 5 ст. 319 ЦК
України власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам та свободам громадян.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідач - ОСОБА_3 визнає право
позивачів на належну їм частку у
будинку і не створює перешкод у
користуванні нею. ОСОБА_3 не згоден
компенсувати вартість частки майна
інших співвласників, тому що не має
такої можливості.

За таких обставин стягнення з
відповідачів грошової компенсації
часток позивачів, який сплатити таку
компенсацію не спроможний є
використанням одними співвласниками
свого права власності на шкоду іншим
співвласникам, що є неприпустимим.

Зважаючи на те, що з положень ч. 2 ст. 364
ЦК України не випливає обов'язку
співвласника сплатити грошову чи іншу
матеріальну компенсацію вартості
частки інших співвласників, суд
приходить до переконання, що у
задоволенні позовних вимог позивачів
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 58, 59, 60, 61, 213, ЦПК
України, 319, 364 ЦК України,

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
грошової компенсації вартості частки у
спільному майні - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні в
10-денний строк з дня отримання копії
цього рішенням.

Суддя
(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя
Галайко Н.М.