РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
Харцизький міський суд Донецької
області у складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

при секретарі - Луценко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харцизьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення
додаткового строку у п'ять місяців для
прийняття спадщини після смерті її
матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року. Позовні вимоги мотивує тим, що їй,
її матері - ОСОБА_5 та її вітчиму ОСОБА_6
на праві спільної часткової власності
належить квартира АДРЕСА_1, по 1/3
частині кожному.

З 20.03.2001 року вона на постійній основі
мешкає в м.Бургас Республіка Болгарія.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року її мати ОСОБА_4
померла в м.Харцизьку Донецької
області і після її смерті відкрилась
спадщина у вигляді 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1. Заповіту померла не залишила.

Спадкоємцями за законом першої черги
після смерті матері є вона, рідний син
померлої - ОСОБА_3 та вітчим ОСОБА_7

ОСОБА_6 спадщину прийняв фактичним
володінням, оскільки на момент смерті
спадкодавеці постійно мешкав з нею та
був зареєстрований з померлою за
однією адресою.

Після смерті матері була відкрита
спадкова справа за заявами ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 Однак свідоцтва про право
власності на спадщину нікому не
видавались.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер в
м.Харцизьку Донецької області.
Спадкоємцем за законом першої черги
після його смерті є його донька ОСОБА_2,
яка досі не отримала свідоцтва про
право на спадщину після смерті батька.
Надати згоду на визначення їй
додаткового строку для прийняття
спадщини після смерті матері
відмовилась.

Вважає, що пропустила шестимісячний
строк для прийняття спадщини з
поважних причин, оскільки з 2001 року на
постійній основі мешкає в республіці
Болгарія, не мала можливості приїхати
до України, наявна в неї базедова
хвороба не дозволяє їй вільно
пересуватися за межі країни її
постійного мешкання, потребує
постійного медикаментозного та
амбулаторного лікування,
систематичного нагляду лікаря
ендокринолога. Саме з цих причин вона
не мала змоги приїхати на похорон
матері та своєчасно звернутись до
нотаріуса з заявою про прийняття
спадщини.

В судовому засіданні представник
позивача - адвокат ОСОБА_8, яка дії на
підставі довіреності від 02.10.2013р.,
посвідченої консулом-керівником
Консульства України у м.Варна
Республіка Болгарія, підтримала
позовні вимоги в повному обсязі з
підстав викладених в позовній заяві та
пояснила, що хвороба позивачки не надає
їй можливості вільно пересуватись, в
тому числі за межі країни - Республіка
Болгарія, де вона постійно мешкає. Саме
через базедову хворобу та

потребу в постійному спостереженні у
лікаря, позивачка не змогла приїхати на
похорон матері, своєчасно звернутись
до консульства України в Республіці
Болгарія, приїхати до України для
оформлення спадкових справ. Також
зазначила, що перешкодою звернення
позивачки до консульства України в
Республіці Болгарія в шестимісячний
строк з дня відкриття спадщини була, як
її тяжка хвороба, так і встановлений
порядок прийому консульською
установою, а саме певний графік
прийому, черги. Вважає, що позивачка
пропустила шестимісячний строк
звернення з заявою про прийняття
спадщини з поважних причин та просила
позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засідання позов не визнала. Вважає, що
приведені причини пропуску позивачкою
строку для прийняття спадщини після
смерті її матері не є поважними.
Просила в задоволенні позову
відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та пояснила,
що причини, на які посилається позивач
та представник позивача для визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, не є поважними. Позивачка
мешкає не тимчасово, а на постійній
основі за межами України в Республіці
Болгарія з 2001 року, її мати - ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Знаючи про
смерть матері позивачка на похорони не
приїхала, але з даним позовом позивачка
звернулась лише в березні 2014 року,
тобто через тривалий час після спливу
визначеного законом строку для подання
заяви про прийняття спадщини. При цьому
відповідно до ст.38 Закону України «Про
нотаріат» позивачка після смерті
матері мала можливість в передбачений
законом строк, звернутись із заявою про
прийняття спадщини до консульської
установи України в Республіці
Болгарія, посадові особи яких також
мають право на вчинення нотаріальних
дій, але такою можливістю не
скористалась. При цьому в жовтні 2013
року скористалась можливістю
звернення до такої консульської
установи для посвідчення довіреності
на представлення її інтересів
адвокатом в суді. Вважає, що позивачка
також могла приїхати у шестимісячний
строк після смерті її матері до
України, як приїжджала в 2007 році, коли
отримувала закордонний паспорт. З
позовною вимогою про визначення їй
додаткового строку для прийняття
спадщини позивачка звернулась лише
після того, як ОСОБА_2. стала вирішувати
питання щодо своєї частки спадщини
після смерті її батька - ОСОБА_6
Обґрунтування позову хворобою
позивачки вважає безпідставними,
оскільки така хвороба не є перешкодою
для переїзду з однієї країни до іншої, а
направлення на лікування не є належним
підтвердженням діагнозу. Такі
обставини в сукупності вважає такими,
які не позволяють зробити висновок про
поважність причин пропуску позивачкою
строку подання заяви про прийняття
спадщини після смерті її матері.
Вважає, що позивачка протягом
тривалого часу не турбувалась про свою
власність, яка залишилась в Україні, не
має потребі в ній, а відповідно не має
потреби і у спадщині. Просила в
задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не прибув, суду надана заява в якій він
просить розглядати справу у його
відсутність, позовні вимоги визнає, не
заперечує проти задоволення позову.

Суд вважає можливим розглянути
справу у відсутність відповідача
ОСОБА_3

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, відповідача
ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи,
вважає позов обґрунтованим та таким, що
підлягає частковому задоволенню через
наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року
в м.Харцизьку Донецької області
народилась ОСОБА_1, в свідоцтві про її
народження батьком записаний ОСОБА_12,
мати - ОСОБА_4 (а.с.6).

06 січня 1990 року ОСОБА_4 уклала шлюб з
ОСОБА_6 та набула прізвище ОСОБА_4 (а.с.8).

21 грудня 1990 року ОСОБА_1 уклала шлюб з
ОСОБА_17 та набула прізвище ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про право власності
на квартиру, яке видане 30 жовтня 1997 року
Харцизькою міською радою народних
депутатів, зареєстроване в Харцизькому
БТІ 30.10.1997р. в реєстрову книгу за №30-8408,
квартира АДРЕСА_1, належить на праві
спільної часткової власності ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 по 1/3 частині кожному
(а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла в
м.Харцизьку Донецької області (а.с.12) і
після її смерті відкрилась спадщина у
вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.
Заповіту померла не залишила.

Таким чином судом встановлено, що
ОСОБА_4 є матір'ю позивачки ОСОБА_1,
тобто позивачка є спадкоємцем за
законом першої черги.

Після смерті ОСОБА_4 згідно
Інформаційної довідки зі Спадкового
реєстру за №36990111 від 26.03.2014р., Першою
харцизькою державною нотаріальною
конторою заведено спадкову справу за
№83/2012 від 26.03.2012р. із заявою про
прийняття спадщини звернувся чоловік
померлої - ОСОБА_6 та син - ОСОБА_3
Свідоцтва про право власності на
спадщину не видавались (а.с. 30-31).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер в
м.Харцизьку Донецької області (а.с.13).

Після його смерті спадкоємцем за
законом першої черги є його донька
ОСОБА_2 (а.с.45-46), якій постановою
приватного нотаріуса Харцизького
міського нотаріального округу ОСОБА_15
від 13.02.2014р. було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті батька (а.с.47).

Судом також встановлено, що позивачка
ОСОБА_1 з 20.03.2001 року мешкає в м.Бургас
Республіки Болгарія (а.с.15-16).

Згідно медичного направлення
виданого лікарем ОСОБА_16 10.12.2012р.
ОСОБА_1, остання з жовтня 2009 року має
діагноз: Базедова хвороба
(тіреотоксікоз). Проводиться лікування
з ендокрінологом (а.с.17-18).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220
ЦК України спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою (частина третя
статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно частин 1 та 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до частини 1 ст. 1269 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини. Якщо
виникнення у особи права на
спадкування залежить від неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
іншими спадкоємцями, строк для
прийняття нею спадщини встановлюється
у три місяці з моменту неприйняття
іншими спадкоємцями спадщини або
відмови від її прийняття. Якщо строк, що
залишився, менший як три місяці, він
продовжується до трьох місяців.

Відповідно до частини 3 ст. 1272 ЦК
України за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п. 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини. Суди
відкривають провадження в такій справі
у разі відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину
(частина друга статті 1272 ЦК), а також за
відсутності інших спадкоємців, які
могли б дати письмову згоду на подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Відповідачами у
такій справі є спадкоємці, які прийняли
спадщину. При відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття відповідачами
є територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням викладеного, оскільки
судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
спадкоємцем за законом першої черги
після смерті своєї матері - ОСОБА_4,
спадщину у встановлений законом термін
не прийняла, хоча має на меті та бажає
прийняти спадщину, заяву про прийняття
спадщини в шестимісячний строк до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини або до консульської
установи в країні постійного мешкання
не надала у зв'язку з тим, що постійно
мешкає за межами України, за станом
здоров'я з 2009 року страждає на базедову
хворобу, що обмежує її вільне
пересування, суд прийшов до висновку
про наявність об'єктивних та істотних
труднощів, які перешкодили позивачці
своєчасно звернутись з заявою про
прийняття спадщини та поважність
причин пропуску строку для прийняття
спадщини після смерті матері, та вважає
за можливе визначити позивачці
додатковий строк, достатній для
подання заяви про прийняття спадщини -
два місяці з дня набрання рішенням
законної сили.

Доводи відповідача ОСОБА_2 та її
представника - адвоката ОСОБА_9 щодо
недоведеності позивачем поважності
причин пропуску строку для звернення
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, про здатність та
наявність можливості у позивачки
подати заяву у визначений законом
строк незважаючи на стан здоров'я та її
перебування за межами країни, де
відкрилась спадщина, є безпідставними,
не узгоджуються з фактичними
обставинами справи, наданими
позивачкою документами, зокрема,
медичними документами, та нічим не
підтверджені.

Повний текс рішення складено 06 червня
2014 року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1270,1272 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини - задовольнити
частково.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась в
м.Харцизьку Донецької області,
визначити додатковий строк для
прийняття спадщини яка відкрилась
після смерті її матері - ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м.Харцизьку
Донецької області - строком на два
місяці з дня набрання рішенням суду
законної сили.

В інший частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Харцизький міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: