Справа №642/3987/14
Провадження №2/642/1035/14
РІшенНЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року Ленінський районний
суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді -
Шрамко Л.Л.

з участю секретаря -
Бондаренко О.О.,

представника позивача -
Заривчацького О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом

КП «Харківводоканал» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості

встановив :

Позивач звернувся 6 травня 2014 року
до суду з позовом про стягнення з
відповідачів, з урахуванням уточненої
заяви, 2 181 грн. 91 коп. - заборгованості за
послуги централізованого
водопостачання та водовідведення, у
тому числі 1 304 грн. 04 коп. за послуги
водопостачання за період з 1 вересня 2011
року по 31 березня 2014 року, 810 грн. 60 коп.
за послуги водовідведення за період з 1
квітня 2011 р. по 31 березня 2014 р.,
інфляційні витрати -7 грн. 58 коп., 3%
річних від простроченої суми - 23 грн. 26
коп.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що вказана
заборгованість утворилась за
попереднім власником квартириАДРЕСА_1,
яку відповідачі набули у власність за
договором купівлі-продажу від 22
листопада 2012 року. Згідно з умовами
договору продавець гарантував та
стверджував про відсутність
заборгованості за комунальні послуги.
При укладенні цього договору
відповідачі мали право скористатися
правом на перевірку цих обставин та
вимагати від попереднього власника
погашення заборгованості, але вони не
скористались наданим їм правом. В
порушення вимог ст. 520 ЦК України при
здійсненні договору купівлі-продаж у
згода кредитора в особі КП
«Харківводоканал» врахована не була,
внаслідок чого не було розглянуте
питання заборгованості.

В судовому засіданні представник
позивача Заривчацький О.О. позов
підтримав, пославшись на вищенаведені
обставини, а також на те, що відповідно
до вимог Податкового кодексу України,
відсутні підстави для списання
вказаної заборгованості. Підтвердив,
що заборгованості і за відповідачами з
часу придбання ними квартир у
власність не має.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
судовому засіданні проти позову
заперечували, пославшись на
відсутність ь за ними будь-якої
заборгованості за комунальні послуги,
та відсутність підстав для стягнення з
них заборгованості, яка утворилась до
придбаної ними у листопаді 2012 року за
договором купівлі-продажу вказаної
квартири.

Суд, опитавши представника позивача,
відповідачів, дослідивши матеріали
справи, встановив наступне.

На підставі договору купівлі-продажу
від 22 листопада 2012 року ОСОБА_5 прождав,
а ОСОБА_2, ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_6
придбали у власність квартируАДРЕСА_1

Із довідки житлово-експлуатаційної
організації вбивають у вказаній
квартирі вбачається, що відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та неповнолітня
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані та
проживають у вказаній квартирі з 3
січня 2013 року.

Із витягу з особистого рахунку за
вказаною адресою вбачається, що
створилась заборгованість у розмірі 1
304 грн. 04 коп. за послуги водопостачання
за період з 1 вересня 2011 року по 31
березня 2014 року, 810 грн. 60 коп. за послуги
водовідведення за період з 1 квітня 2011
р. по 31 березня 2014 р., внаслідок чого
позивачем нараховано до сплати
інфляційні витрати -7 грн. 58 коп., 3%
річних від простроченої суми - 23 грн. 26
коп.

Суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ст. 20 Закону «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
житлово-комунальних послуг
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Зобов'язання по оплаті
комунальних послуг виникли у
відповідачів з часу придбання у
власність вказаної квартири та початку
користування цими послугами.

Судом встановлено, що заборгованості
за відповідачами за послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення за період з дня
укладання договору купівлі-продажу - 22
листопада 2012 року - відсутня. Вказану
обставину не оспорював в судовому
засіданні представник позивача.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Підстави виникнення цивільних
прав та обов'язків визначені у статті 11
ЦК України.

Поняття зобов'язання та підстави
його виникнення визначені у статті 509
ЦК України.

Відповідно до зазначеної
правової норми зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 14 ЦК
України, цивільні обов'язки
виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства. Особа не може бути
примушена до дій, вчинення яких не є
обов'язковим для неї.

Позивач не навів доказів
виникнення у відповідачів зобов'язань
по погашенню заборгованості за послуги
з водопостачання та водовідведення,
яка виникла у попереднього власника
квартири.

Посилання позивача на те, що
відповідачі не скористалися правом
перевірки наявності заборгованості за
комунальні послуги у попереднього
власника, суд до уваги не приймає,
оскільки відповідно до ст. 12 ЦК України
особа здійснює свої цивільні права
вільно, на власний розсуд.

Посилання позивача на ст. 520 ЦК
України, відповідно до якої боржник у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою (переведення боргу) лише за
згодою кредитора, ніяким чином не
обґрунтовано, доказів виникнення у
відповідачів якихось зобов'язань перед
позивачем за вказаний ним період не
надано.

Статтями 3, 10, 11, 60 ЦПК України
передбачено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності,
згідно з яким кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, а суд розглядає справу
в межах заявлених вимог і вирішує
справу на підставі наданих доказів.

Враховуючи наведене, позовні
вимоги є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 20 Закону «Про
житлово-комунальні послуги» , ст. 4, 11, 14,
509, 526 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209,
212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог КП
«Харківводоканал» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення 2 181 грн. 91 коп. -
заборгованості за послуги
централізованого водопостачання та
водовідведення, у тому числі 1 304 грн. 04
коп. за послуги водопостачання за
період з 1 вересня 2011 року по 31 березня
2014 року, 810 грн. 60 коп. за послуги
водовідведення за період з 1 квітня 2011
р. по 31 березня 2014 р., інфляційних витрат
-7 грн. 58 коп., 3% річних від простроченої
суми - 23 грн. 26 коп. - відмовити у повному
обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Ленінський районний суд м. Харкова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення апеляційної скарги.

Суддя -
Л.Л. Шрамко