Справа № 523/9951/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у
складі:

головуючої судді - Середи І.В.

при секретарі - Максименко В.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №9 в м.Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Південний Бріз» про
скасування наказу, поновлення на
посаді та стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ТОВ «Південний Бріз» та після
уточнення вимог просив скасувати наказ
№20/1 від 4 червня 2013 року про звільнення
, поновити на посаді генерального
директора та стягнути середній
заробіток за час вимушеного у розмірі
34772,72 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що позивач ніколи не звертався з завою
про його звільнення, саме звільнення
відбулося за ініціативою власника, з
наказом його не було ознайомлено. Крім
того, ще з 7 вересня 2012 року позивача
рішенням власника ОСОБА_3 було
відсторонено від посади про що він
також не знав. Посилаючись на порушення
своїх трудових прав просив стягнути з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу починаючи від
відсторонення його від виконання
обов'язків генерального директора.

В судовому засіданні позивач
повністю підтримав позов та зазначив,
що коли його було усунуто від виконання
обов'язків він знаходився на
лікарняному, на підприємство до
робочого місця його не допускали, про
його звільнення дізнався лише з
реєстру юридичних осіб. Звернувся до
учасника товариства ОСОБА_4, який його
повідомив, що він приймав рішення про
його звільнення і на зборах не був
присутнім. Він вважав, що все має
відбутися за законом, письмової заяви
про намір звільнити він не подавав, на
зборах не був присутнім один з
учасників ОСОБА_4, протокол він не
підписував, тому відповідно і рішення і
наказ є незаконними, а з останнім його
також не було ознайомлено.

Представник позивача звернувся
до суду з клопотанням про розгляд
справи в його відсутності у зв'язку з
відрядженням. Раніше в засіданні
підтримав позов та вказував на
порушення прав позивача.

Представник відповідача заперечувала
проти позову вказуючи на те, що позивач
свої посадові обов'язки виконував не
належним чином, що стало підставою для
його відсторонення від виконання
обов'язків з 7 вересня 2012 року . Позивач
з 7 вересня 2012 року був відсутнім на
роботі, на вимогу з'явитися на роботу
повідомив, що знаходиться на
лікарняному, однак лікарняних листів
не представив та по телефону заявив, що
не має наміру працювати та просить його
звільнити. При цьому він тричі визначав
дату його прибуття в офіс з метою
надання пояснень щодо вчинення ним
порушень та подання заяви про
звільнення. З метою недопущення
подальшої злочинної діяльності та з
урахуванням прохання позивача було
звільнено на підставі загальних
зборів. При цьому посилалася на те, що
законодавством не передбачено подання
письмової заяви. Вимоги про стягнення
середньої заробітної плати також
вважає безпідставними, трудова книжка
знаходиться у позивача, тому запису не
було зроблено .

Вислухавши позивача та
представника відповідача, заслухавши
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного висновку.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що рішенням загальних
зборів від 10 квітня 2012 року було
призначено ОСОБА_1 на посаду
генерального директора товариства з 10
квітня 2012 року (а.с.13).

Відповідно до наказу №2- від 23
квітня 2012 року ОСОБА_1 прийнято на
роботу директором з 23 квітня 2012 року
(а.с.52).

7 вересня 2012 року на підставі рішення
учасника ТОВ «Південний Бріз» ОСОБА_3
за підписом його уповноваженої особи
ОСОБА_5, ОСОБА_1 було відсторонено від
виконання обов'язків генерального
директора (а.с.57).

Згідно з протоколом загальних зборів
учасників ТОВ «Південний Бріз» №1/13 від
8 травня 2013 року було прийнято рішення
про звільнення ОСОБА_1 з посади
генерального директора та призначити
на вказану посаду ОСОБА_5 (а.с.97).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4,
який є учасником товариства
стверджував про його відсутність на
засіданні зборів 8 травня 2013 року, його
туди ніхто не викликав і ніяких листів
не отримував і підпис в протоколі йому
не належить. Про наміри звільнення
ОСОБА_1 йому також не було відомо.

Допитана в суді свідок ОСОБА_5
стверджувала про те, що позивач сам по
телефону просив його звільнити, просив
організувати зустріч з ОСОБА_3.

Згідно з висновком
судово-почеркознавчої експертизи
№5576/02 від 10 квітня 2014 року експертом та
завідуючою відділом почеркознавчих
досліджень ЛКВД ОНДІСЕ Кошелюк А.О.
встановлено, що підпис від імені
ОСОБА_4 в протоколі загальних зборів
учасників ТОВ «Південний Бріз» №1/13 від
8 травня 2013 року, розміщений в графі
«ОСОБА_4» (а.с.97) виконаний не самим
ОСОБА_4, а іншою особою. Досліджений
підпис від імені ОСОБА_4 виконаний з
наслідуванням підпису ОСОБА_4 (а.с.125-129).

Статутом товариства визначено, що
учасниками товариства є ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, (п.1.5), частки яких у статутному
капіталі є рівними (п.6.5). Управління
товариством здійснюється Загальними
зборами учасників та генеральним
директором, що призначається та
звільняється загальними зборами (п.9.1).

Згідно з нормами частин 1 та 3 ст.99 ЦК
України загальні збори товариства
своїм рішенням створюють виконавчий
орган та встановлюють його компетенцію
і склад. Члени виконавчого органу
можуть бути у будь-який час усунені від
виконання своїх обов'язків, якщо в
установчих документах не визначені
підстави усунення членів виконавчого
органу від виконання своїх обов'язків.

Частиною 2 статті 98 ЦК України
визначено, що рішення загальних зборів
приймаються простою більшістю від
числа присутніх учасників, якщо інше не
встановлено установчими документами
або законом.

Відповідно до вимог частин 1,3 п.3 ч.4 ст.145
ЦК України вищим органом товариства з
обмеженою відповідальністю є загальні
збори його учасників.

Компетенція виконавчого органу
товариства з обмеженою
відповідальністю, порядок ухвалення
ним рішень і порядок вчинення дій від
імені товариства встановлюються цим
Кодексом, іншим законом і статутом
товариства.

До виключної компетенції загальних
зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю належить
створення та відкликання виконавчого
органу товариства.

Як видно із змісту статуту до
виключної компетенції загальних
зборів учасників товариства
відноситься призначення та звільнення
генерального директора (п.9.4.7), а
виконавчим органом, що здійснює
управління його поточною діяльністю, є
генеральний директор (п.9.8) (а.с.9).

Згідно з вимогами п.1 ст.36 КЗпП України
підставами припинення трудового
договору є угода сторін.

Судом встановлено, що позивача було
звільнено за угодою сторін, однак
враховуючи встановлені судом
обставини, суд приходить до висновку,
що угоди такої не було досягнуто,
оскільки по-перше, позивач не звертався
з відповідною заявою до товариства або
загальних зборів, тобто нічим не
підтверджено волевиявлення сторони,
по-друге, з наказом його також не
ознайомлено, і втретє, враховуючи
пояснення свідка та висновок експерта,
другий учасник товариства ОСОБА_4 не
підписував протоколу загальних зборів
та не приймав участі в засіданні, тобто
не висловив своєї думки як учасник, з
урахуванням якої можна було б
стверджувати про угоду від товариства.
В такому випадку згода лише одного
учасника ОСОБА_3 не може бути
зарахована від імені товариства.

Отже, суд приходить до висновку, що
наказ про звільнення позивача є
незаконним, тому є всі підстави для
його скасування.

Частинами 1 та 2 ст.235 КЗпП України
закріплено, що у разі звільнення без
законної підстави або незаконного
переведення на іншу роботу працівник
повинен бути поновлений на попередній
роботі органом, який розглядає
трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що є підстави для стягнення з
відповідача середнього заробітку
починаючи з 4 червня 2013 року , тобто за 11
місяців, виходячи із заробітної плати в
розмірі 3000 грн., яку позивач отримував
під час виконання своїх обов'язків, а
всього у сумі 33000 грн. (3000 грн.Х11м.) з
відрахуванням до державного бюджету
усіх необхідних податків та зборів.

Стосовно вимог про стягнення
середнього заробітку з 7 вересня 2012
року, тобто з часу відсторонення
позивача від виконання обов'язків, то
вимога не підлягає задоволенню,
оскільки позивач не заявляв окремої
вимоги по прийнятому рішенню учасника
товариства, обставини прийняття
такого рішення судом не досліджувалися
відповідно до вимог ст.11 ЦПК України.

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України та ст.4 Закону України «Про
судовий збір» з відповідача також
необхідно стягнути судовий збір у
розмірі 330 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст.10,11,58,59,60,64, 212-215
ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Скасувати наказ №20/1 товариства з
обмеженою відповідальністю «Південний
Бріз» від 4 червня 2013 року в частині
звільнення ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді
генерального директора товариства з
обмеженою відповідальністю «Південний
Бріз» з 4 червня 2013 року.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Південний Бріз» на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу за період з 4
червня 2013 року у розмірі 33000 грн. з
відрахуванням до державного бюджету
усіх необхідних податків та зборів.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Південний Бріз» на
користь держави судовий збір у розмірі
330 грн..

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області в
апеляційному порядку через
Суворовський районний суд м.Одеси
протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: