Головуючий суду 1 інстанції - Нагорна
Доповідач - Єрмаков Ю.В.
Справа № 425/3685/13-ц
Провадження № 22ц/782/1713/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м. Луганськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого - Єрмакова Ю.В.,

суддів -Малієнко Н.В., Матвєйшиної О.Б.

при секретарі- Івасенко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
на рішення Рубіжанського міського суду
Луганської області від 19 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Служба у справах дітей
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області, Служба у справах дітей
Рубіжанської міської ради про
позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и л а:

В травні 2013 року позивачка звернулася
із зазначеним позовом до суду в якому
просила суд позбавити відповідача
батьківських прав відносно його доньки
- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог
позивачка вказала, що ОСОБА_4 являється
батьком ОСОБА_5. Мати дівчинки ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_7 року загинулав результаті
ДТП, яке було скоєно ОСОБА_4 та за яке
він засуджений вироком суду за ст.286 ч.2
КК України та відбуває покарання. Крім
того ОСОБА_4 цим же вироком засуджений
за ч.4 ст.185 КК України за те, що він
викрав коштовні речі, що належали
дружині, та гроші, що належали дитині, з
будинку АДРЕСА_1 Броварського району,
де він проживав разом з дружиною
ОСОБА_6 та дитиною. Таким чином батько
завдав матеріальних збитків своїй
малолітній дитині. Вона призначена
опікуном над малолітньою ОСОБА_5, та
після загибелі матері дівчинка
проживає з нею. З 2008 року, практично з
моменту народження дитини, батько
дівчинки не займається її вихованням,
оскільки відбуває покарання. Його
взагалі не цікавить життя дитини,
жодного разу він не звертався до неї з
проханням відвідати його разом з
дитиною. Дівчинка ніколи не бачила
свого батька та вважає її - бабусю своєю
родиною. Дівчинка проживає з нею,
відвідує дитячий садок «Княжичанка.»
та повністю перебуває на її утриманні.
Онука має все необхідне для її
гармонійного розвитку. Батько не
проявляє інтересу до своєї малолітньої
доньки, не цікавиться її життям, а отже
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, що відповідно
до ст.164 СК України є підставою для
позбавлення його батьківських прав, у
зв'язку з чим просила задовольнити
позов.

Оскаржуваним рішенням у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Служба у справах дітей
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області, Служба у справах дітей
Рубіжанської міської ради - відмовлено
за необґрунтованістю.

Не погодившись з рішенням суду,
представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
звернувся з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення суду
першої інстанції та постановити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_2

В судове засідання з'явився
прокурор, інші сторони не з'явились,
належним чином повідомлялись про час
та місце розгляду справи, у зв'язку з
чим судова колегія вважає за можливим
відповідно до ст.169 ЦПК України
розглянути справу за відсутності цих
осіб.

Заслухавши суддю-доповідача,
прокурора, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
наступного.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін;

2) скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
закриття провадження у справі або
залишення заяви без розгляду

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду має бути законним та
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно з законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст.214 ЦПК
України Під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові
витрати;

7) чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Такі вимоги закону судом першої
інстанції були виконані.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції керувався
положеннями ст.19, 164 СК України,
принципом ст.6 Декларації прав дитини
та виходив з того, позивачкою та її
представником не надано належних та
допустимих доказів невиконання
відповідачем своїх батьківських
обов'язків без поважних причин та судом
не було встановлено винної поведінки
ОСОБА_4 щодо ухилення від виховання
доньки і свідомого нехтування ним
своїх обов'язків, а тому дійшов
висновку про необґрунтованість вимог.

Судова колегія вважає, що такі
висновки суду першої інстанції
відповідають фактичним обставинам
справи та узгоджуються з нормами
матеріального і процесуального права,
які судом першої інстанції застосовані
правильно.

В силу ст.ст. 10,11, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За змістом ст.164 СК України :

1. Мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або
наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів
експлуатації дитини, примушують її до
жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного
злочину щодо дитини.

2. Мати, батько можуть бути позбавлені
батьківських прав з підстав,
встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини
першої цієї статті, лише у разі
досягнення ними повноліття.

3. Мати, батько можуть бути позбавлені
батьківських прав щодо усіх своїх
дітей або когось із них.

4. Якщо суд при розгляді справи про
позбавлення батьківських прав виявить
у діях батьків або одного з них ознаки
злочину, він порушує кримінальну
справу.

Таким чином, ст. 164 СК України
визначено підстави, за яких особу може
бути позбавлено батьківських прав та
які і є предметом доказування при
розгляді справи в суді.

Судом першої інстанції встановлено,
що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
являються ОСОБА_4 та ОСОБА_6, про що
зроблені відповідні записи про батьків
в актах записі про народження та у
свідоцтві, про народження дитини.

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла, що
підтверджено свідоцтвом про смерть.

Згідно довідок, виданих Княжицькою
сільською радою №184 від 04.04.2013р. та №190
від 09.04.2013р., ОСОБА_2, зареєстрована та
проживає за адресою: АДРЕСА_1, та на її
утриманні знаходиться онука ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідок про склад родини від
2.07.2009 року та актів обстеження умов
проживання від 22.07.2013 року та від 14.01.2014
року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Батько дитини - відповідач по справі, на
даний час відбуває покарання згідно з
вироком Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
24.10.2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 22.01.2014 року.

Розпорядженням Києво-Святошинської
райдержадміністрації Київської
області від 04.06.2009р. №635 затверджено
рішення комісії з питань захисту прав
дитини при Києво-Святошинській
райдержадміністрації від 20.05.2009р. №12
«Про призначення ОСОБА_2, яка проживає
за адресою: АДРЕСА_1, опікуном над
малолітньою дитиною ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2».

Згідно висновку органу опіки та
піклування Рубіжанської міської ради
від 27.01.2014р., позбавлення батьківських
прав ОСОБА_4 відносно доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 вважає недоцільним,
оскільки це не відповідає інтересам
дитини.

Крім цього, орган опіки та піклування
Києво-Святошинської
райдержадміністрації, розглянувши
заяву ОСОБА_2 надав свій висновок про
недоцільність позбавлення
батьківських прав батька - ОСОБА_4
відносно малолітньої дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначені обставини сторонами не
оспорюються та підтверджуються
матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи зазначені
вище обставини у їх сукупності, судова
колегія приходить до висновку про те,
що у суду першої інстанції були
підстави для відмови у задоволенні
позову, оскільки з матеріалів справи не
вбачається та позивачкою не було
надано належних та допустимих доказів
того, що відповідач свідомо, умисно
ухиляється від виховання своєї доньки,
нехтує своїми батьківськими
обов'язками, що б могло бути підставою
для застосування положень ст. 164 СК
України.

Доводи апеляційної скарги фактично
містять у собі доводи позовної заяви,
які були з'ясовані та враховані судом
першої інстанції при розгляді справи і
прийнятті рішення, зазначеним доводам
судом першої інстанції були надані
відповідна правова оцінка, з якою
судова колегія погоджується.

З огляду на викладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
повно і всебічно дослідив обставини
справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Вирішуючи даний спір, який виник
між сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному об'ємі з'ясував права
та обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та дав їм
належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, а також
поясненнями сторін.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
є суттєви ми і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправи льного вирішення справи, а тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду за лишенню без змін .

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315,317 ЦПК
України,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Рубіжанського міського суду
Луганської області від 19 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Служба у справах дітей
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації київської
області, Служба у справах дітей
Рубіжанської міської ради про
позбавлення батьківських прав-
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Луганської
області набирає чинності негайно, може
бути оскаржена до касаційної інстанції
- Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з
моменту проголошення.

Головуючий :

Судді: