РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 490/755/14-ц

18 червня 2014 року

Центральний районний суд м.Миколаєва у
складі :

головуючого судді -Черенкової Н.П.,

при секретарі - Пулатовій О.Є.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні, в приміщенні суду в
м. Миколаєві цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл
майна подружжя , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати будинок та
земельну ділянку по АДРЕСА_1, та
легковий автомобіль ВАЗ 2114, д/н НОМЕР_2
спільною сумісною власністю подружжя;
визнати за позивачем право вланості на
? частину житлового будинку та
земельної ділянки по АДРЕСА_1, визнати
за ОСОБА_3 право власності на вказаний
вище транспортний засіб, та з
урахуванням вартості вказаного майна
пропорційно зменшити його частку при
присудженні іншого майна .

В подальшому, представник позивача
неодноразово уточнювала вимоги позову
та просила визнати будинок та земельну
ділянку за АДРЕСА_1 разом із надвірними
побудовами та спорудами, а також
легковий автомобіль ВАЗ 2114, 2007 року
випуску, зареєстрований на ім*я
позивача 12.04.2007 року, д/н НОМЕР_2,
спільною сумісною власністю подружжя;
визнати за ОСОБА_3 право власності на
? частину житлового будинку та
земельної ділянки з надвірними
спорудами , що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

При цьому вказала, що вимог щодо
розподілу транспортного засобу ВАЗ 2114,
д/н НОМЕР_2 немає.

Позивач у судове засідання не з*явився,
направив свого представника.

Представник позивача вимоги позову
підтримала, просила про його
задоволення, посилаючись на підстави,
викладені в позові.

Відповідач у судове засідання не
з*явилась, надала письмові заперечення,
в яких не заперечувала, що в період
шлюбу було придбано житловий будинок
та транспорний засіб. Однак, в
подальшому нею та її дітьми було значно
поліпшено майно, а саме житловий
будинок АДРЕСА_1, збільшено площу
будинку, здійснений ремонт та
обладнання будинку, на що ОСОБА_3 не
було витрачено кошти. Фактично шлюбні
відносини припинені були в 2008 році.

Представник відповідача вимоги позову
визнав частково, вказавши, що
поліпшення житлового будинку були
здійснені ОСОБА_4 та її дітьми, позивач
жодним чином не приймав участі у
поліпшені вказаного майна, а за такого,
позивач має право на ? частину майна,
яке подружжя придбало в 2004 році.

Судом ухвалено про розгляд справи у
відсутності осіб, які не з*явились.

Обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб
25.09.1996 року.

За договором купівлі-продажу від 11.06.2004
року №983, ОСОБА_4 на праві власності
належить житловий будинок по АДРЕСА_1.

19.06.2012 року ОСОБА_4 , на підлставі
рішення виконавчого комітету
Миколаївської міської ради від 27.04.2012
року №467, було видано свідоцтво про
право влансості на житловий будинок
АДРЕСА_1. 04.07.2012 року проведена державна
реєстрація прав на нерухоме майно.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№815835, ОСОБА_4 на підставі рішення
Миколаївської міської ради від 23.12.2011
року за №12/51, належить земельна
ділянка площею 0,0259 га, по АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспорного засобу, ОСОБА_3 з 12.04.2007
року на праві власності належить
транспортний засіб ВАЗ 2114, д/н НОМЕР_2.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 20.03.2014 року шлюб між
сторонами розірвано.

Сімейні відносини регулюються на
засадах справедливості,
добросовісності та розумності,
відповідно до моральних засад
суспільства (ч. 9 ст. 7 СК України).

Статтею 60 СК України встановлено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України
встановлено, що об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком виключеного
з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено,
що дружина та чоловік мають рівні права
на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власносі, якщо
інше не встановлено домовленістю між
ними.

Частиною 1 ст.69 СК України
встановлено, що дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що
перебуває на праві спільної сумісної
власності подружжя, належить кожному з
них незалежно від того, в який момент
здійснюється поділ: під час шлюбу або
після його розірвання. Поділ може бути
здійснений як за домовленістю
подружжя, так і за судовим рішенням. В
основу поділу покладається презумпція
рівності часток подружжя, яка може бути
спростована домовленістю подружжя або
судовим рішенням.

Частинами 1,2 ст.70 СК України
встановлено, що у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Оскільки спільна сумісна власність
не передбачає визначення часток
учасників, а поширюється на усе майно,
при здійсненні поділу такого майна
слід виходити з презумпції рівності
часток. Принцип рівності часток
застосовується незалежно від того, чи
здійснюється поділ у судовому або у
позасудовому порядку.

За такого, житловий будинок, земельна
ділянка по АДРЕСА_1, та легковий
автомобіль ВАЗ 2114, д/н НОМЕР_2 є спільною
сумісною власністю подружжя, і не
потребує визнання його таким судовим
рішенням.

Враховуючи викладене вище, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню, та за
ОСОБА_3 слід визнати право власності на
? частину житлового будинку з
надвірними побудовами та спорудами, та
на земельну ділянку, що розташовані по
АДРЕСА_1.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Транспортний засіб ВАЗ 2114, д/н НОМЕР_2,
який є об*єктом спільної сумісної
власності подружжя, розподілу не
підлягає., оскільки суд не виходить за
межі заявлених позовних вимог.

Заперечення відповідача суперечать
вимогам ст. 60, 61, 69, 70, 163 СК України.

На підставі ст. 88 ЦПК України , з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судовий збір у розмірі 1226,00
грн.

Керуючись ст. ст. 15,20,32,204 ЦПК України,
суд-,

В И Р І
Ш И В:

Позов-задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ?
частину житлового будинку з надвірними
побудовами та спорудами, та ? частину
земельної ділянки по АДРЕСА_1.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судовий збір в сумі 1226,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду через суд першої
інстанції в строки та в порядку,
передбаченому ст. ст. 294 - 296 ЦПК України.

Суддя
Черенкова Н.П.