Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Зарютін П.В.
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 336/1400/14
Справа № 22ц-778/2280/14
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Остащенко О.В.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою Об"єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Наша оселя 2007" на рішення
Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя від 07.04.2014 року у справі за
позовом Об"єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Наша оселя
2007" до ОСОБА_1 про спонукання до
укладення договору, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року Об"єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Наша оселя 2007"
(далі-ОСББ,Об"єднання) звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_1 про зобов'язання
укласти договір про надання послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території, посилаючись на те, що
відповідач є власником квартири
АДРЕСА_1, що належить ОСББ. Об"єднання
надає послуги по утриманню будинку та
при будинкової території. Пропозиції
щодо укладення відповідного типового
договору відповідач не сприймає і
ігнорує їх. Тому просили позов
задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 07.04.2014 року позов
відхилено.

В апеляційній скарзі ОСББ покликало
скасувати судове рішення й
задовольнити позов, оскільки на їх
думку, суд неправильно встановив
обставини справи та неправильно
застосував норми матеріального права.

Заслухавши представника Об"єднання,
вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду дійшла до
висновку, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної
інстанції відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо
встановлює, що суд першої інстанції
постановив рішення з додержанням вимог
закону.

Із матеріалів вбачається наступне.

Відповідач проживає в АДРЕСА_1 і є
споживачем житлово-комунальних послуг,
які надає позивач.

Закон України "Про житлово-комунальні
послуги" (далі-Закон) визначає основні
засади організаційних, господарських
відносин, що виникають у сфері надання
та споживання житлово-комунальних
послуг між їхніми виробниками,
виконавцями і споживачами, а також їхні
права та обов'язки.

Аналіз цього Закону дає підстави для
висновку, що він належить до
нормативного акта спеціальної дії,
який регулює відносини, що виникають
між виробниками, виконавцями,
споживачами у процесі створення,
надання та споживання
житлово-комунальних послуг.

Разом з тим ст.4 Закону передбачає, що
законодавство України у сфері
житлово-комунальних послуг, крім цього
Закону, базується на Конституції
України і складається з
нормативно-правових актів у галузі
цивільного, житлового законодавства та
інших нормативно-правових актів, що
регулюють відносини у сфері
житлово-комунальних послуг.

ЦК України у ст.3,6,203,626,627 визначає
загальні засади цивільного
законодавства, зокрема поняття
договору і свободи договору та
формулює загальні вимоги до договорів
як різновиду правочинів (вільне
волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 ЦК України
правочин між фізичною і юридичною
особами належить вчиняти у письмовій
формі, за виключенням випадків,
передбачених ч.1 ст.206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК
України). Інші випадки визнання
договору укладеним зазначені у ст.642-643
ЦК України.

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи
договору у ст.6,627 ЦК України визначає,
що свобода договору полягає в праві
сторін вільно вирішувати питання при
укладенні договору, виборі
контрагентів та погодженні умов
договору.

Закріпивши принцип свободи договору,
ЦК України разом з тим визначив, що
свобода договору не є безмежною,
оскільки відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 та
ст.627 цього Кодексу при укладенні
договору, виборі контрагентів,
визначенні умов договору сторони не
можуть діяти всупереч положенням цього
Кодексу та інших актів цивільного
законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з
нормами ч.1 ст.203, ч.1 ст. 215 ЦК України,
відповідно до яких підставою
недійсності правочинів є суперечність
їх актам цивільного законодавства.

Водночас ч.1 ст.19 Закону передбачено, що
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Статті 20,21 цього Закону визначають
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч.3 ст.20 Закону передбачений
обов'язок споживача укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору. Цей обов'язок
відповідає зустрічному обов'язку
виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21
цього Закону, підготувати та укласти зі
споживачем договір на надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового
договору затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року № 529 "Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій" (далі -
Постанова).

З аналізу змісту ч.3 ст.6, ч.1 ст.630 ЦК
України, ст. 19-21 Закону, Постанови № 529
убачається, що умови типового договору,
що набули юридично обов'язкового
значення в силу актів цивільного
законодавства, є обов'язковими для
сторін договору, які не мають права
відступити від їх положень і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Таким чином, укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч.3 ст.6, ст. ст.627,630 ЦК України та
ст.19,20 Закону.

Судом встановлено і це убачається із
матеріалів справи, що підготовлений
Об"єднанням договір й запропонований
відповідачу для укладення за своїм
змістом (умовами) різниться з Типовим
договором. До його складу включені
елементи які не визначені відповідним
типовим договором й оприлюдненим у
встановленому порядку.

За таких обставин, рішення суду
відповідає матеріалам справи та
закону. Підстав для його скасування
колегія суддів не вбачає.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
зводяться до власного тлумачення норм
цивільного права.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Об"єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Наша оселя 2007" відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 07.04.2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий: Судді: