Справа
№ 437/3073/14-ц
№ 2н/437/163/14
У Х В А Л А

про
відмову у прийнятті заяви про видачу
судового наказу

03 червня 2014 року
м.
Луганськ

Суддя Ленінського районного
суду м. Луганська Золотарьов О.Ю.,
розглянувши матеріали заяви Обласного
комунального підприємства «Компанія
«Луганськвода» про видачу судового
наказу за вимогою про стягнення
заборгованості за послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення з ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник в особі
представника ВП ЛУ ОКП «Компанія
«Луганськвода» за довіреністю ОСОБА_2
звернувся до суду із вказаною заявою, в
якій просив видати судовий наказ про
стягнення з боржника ОСОБА_1
заборгованості у сумі 4376,03 грн. та
судового збору у сумі 121,80 грн.

Розглянувши надані
матеріали, вважаю за необхідне
відмовити у прийнятті заяви з
наступних підстав.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження», наявність
спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК
України), яке є підставою для відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність
суб’єктивного права у заявника;
документів, що підтверджують порушення
суб’єктивного права або документів, що
підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, згідно п. 13
вищезазначеної Постанови Пленуму, якщо
заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення, судовий наказ може бути
видано за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

Як вбачається із заяви та
доданих до неї матеріалів, заявником не
надано відповідних рішень стосовно
затвердження тарифів на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, договору про надання
особі таких послуг, а також документів,
що вказують на правильність і
безспірність розрахунків.

Дана обставина позбавляє
суд можливості зробити однозначний та
безспірний висновок щодо виникнення у
заявника права вимоги за судовим
наказом та відсутності спору про право.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3
ст. 100 ЦПК України, cуддя відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, у разі якщо із заяви і поданих
документів вбачається спір про право.

За таких обставин, cуддя
вважає за необхідне відмовити у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, та роз’яснити заявникові, що
відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України,
відмова у прийнятті заяви унеможливлює
повторне звернення з такою самою
заявою. Заявник у цьому випадку має
право звернутися з тими самими
вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного,
керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України,
суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви
Обласного комунального підприємства
«Компанія «Луганськвода» про видачу
судового наказу за вимогою про
стягнення заборгованості за послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення з ОСОБА_1.

Роз’яснити заявнику право
на звернення до суду у позовному
порядку.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд м. Луганська
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:

О.Ю.
Золотарьов