АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/6156/2014
Головуючий у 1 інстанції - Смирнова Є.П.
Доповідач - Іванченко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М.,
Желепи О.В.

при секретарі: Онищенко О.С.

за участю:

представника відповідача
Міністерства соціальної політики
України - Тубелець О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до Міністерства
соціальної політики України про
визнання формулювання причин
звільнення неправильним та таким, що не
відповідає чинному законодавству і
зобов'язання внести зміну у
формулювання причин звільнення та
зміну дати звільнення

за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на ухвалу Деснянського районного суду
м. Києва від 26 березня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до Деснянського
районного суду м. Києва з позовом до
Міністерства соціальної політики
України, в якому просить визнати
формулювання причини звільнення
неправильним та таким, що не відповідає
чинному законодавству, а також
зобов'язати відповідача внести зміни у
формулювання причин звільнення
вказавши: «Звільнити у зв'язку із
виходом на пенсію по інвалідності», та
змінити дату звільнення: замість «04
жовтня 2013 року» вказати «13 грудня 2013
року».

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 26 березня 2014 року провадження
по справі за позовом ОСОБА_4 до
Міністерства соціальної політики
України про визнання формулювання
причин звільнення неправильним та
таким, що не відповідає чинному
законодавству і зобов'язання внести
зміну у формулювання причин звільнення
та зміну дати звільнення - закрито.

Не погоджуючись з ухвалою ОСОБА_4
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу Деснянського
районного суду м. Києва від 26 березня
2014 року та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

У суді апеляційної інстанції
представник відповідача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги
та просив її відхилити.

Позивач у судове засідання не з'явився.
Про день час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином про
причини своєї неявки не повідомляла.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю
ухвалою закриває провадження у справі,
якщо справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1,2 ст.17 КАС України
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності та спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження та звільнення з
публічної служби відносяться до
компетенції адміністративних судів.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_4 з 01 листопада
2005 року перебувала на публічній службі
на посаді директора Департаменту
звернень та контролю виконання
Міністерства праці та соціальної
політики на підставі наказу № 679 від 08
листопада 2005 року.

Указом Президента України № 1085 від 09
грудня 2010 року було утворено
Міністерство соціальної політики
України шляхом реорганізації
Міністерства праці та Соціальної
політики України.

Наказом Міністерства соціальної
політики України за № 149 від 28 березня
2011 року, ОСОБА_4 призначено на посаду
директора Департаменту звернень
громадян та контролю виконання.

Відповідно до Наказу Міністерства
соціальної політики України № 675к від 27
вересня 2013 року ОСОБА_4 звільнена з
займаної посади 04 жовтня 2013 року за
угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Пунктом 15 ч.1 ст.3 КАС України визначено,
що публічна служба - діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_4 працюючи на посаді директора
Департаменту звернень громадян та
контролю виконання, перебувала на
державній службі, проходження якої
відноситься до публічної служби.

Крім того, з позовної заяви вбачається,
що ОСОБА_4 оскаржує рішення
Міністерства соціальної політики
України, яке є суб'єктом владних
повноважень.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Таким чином, ухвала постановлена з
додержанням вимог процесуального
законодавства, тому підстав для її
скасування судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 312-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х ВА Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 26 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: