Справа № 2-7/10 Головуючий у 1 інстанції:
Луньова Т.М. Провадження № 22-ц/773/809/14
Категорія: 79 Доповідач:
Лівандовської-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді -
Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів -Веремчук Л.М., Овсієнка А.А.

при секретарі -Семенюк О.А.

з участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

державного виконавця
Барановської С.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
Державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України Каращук
Катерини Леонідівни щодо виконання
судового рішення, за апеляційною
скаргою представника суб'єкта
оскарження Державної виконавчої
служби України - провідного
спеціаліста відділу організації та
контролю за виконанням рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області Барановської
Світлани Терентіївни на ухвалу
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 02 квітня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 02 квітня 2014
року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України Каращук
К.Л. щодо повернення виконавчого
документа неправомірними.

Скасовано постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
Каращук К.Л. від 27 січня 2014 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві.

Зобов'язано головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України Каращук
К.Л. поновити виконавче провадження по
справі № 26861620 і провести стягнення за
рахунок коштів Державного бюджету
України шляхом списання в безспірному
порядку на користь ОСОБА_1 встановленої
до відшкодування суми у 150000 грн. з
єдиного казначейського рахунку
Державного бюджету України.

Представник суб'єкта оскарження
Державної виконавчої служби України -
провідний спеціаліст відділу
організації та контролю за виконанням
рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області Барановська С.Т. подала
апеляційну скаргу на зазначену ухвалу
суду. Вважає, що ухвала винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, при неповному
з'ясуванню обставин, що мають значення
для справи. Просить скасувати ухвалу
суду та постановити нову, якою
відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги,
вирішити питання щодо розподілу
судових витрат.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, ухвалу суду залишити без
змін з таких мотивів.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1, місцевий
суд виходив із того, що дії державного
виконавця щодо повернення виконавчого
документа без виконання є
неправомірними і такими, що порушують
право стягувача на отримання
присуджених судовим рішенням коштів,
що стало підставою для скасування
постанови державного виконавця про
повернення виконавчого документа.

Колегія суддів погоджується із такими
висновками суду першої інстанції,
вважає їх правильними та такими, що
узгоджуються із нормами матеріального
та процесуального права.

Ст. 383 ЦПК України передбачено, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до ЦПК, порушено їх права чи
свободи.

Судом встановлено, що на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України перебуває виконавчий
лист №2-7/2010 від 01.12.2010 року, виданий
Ковельським міськрайонним судом
Волинської області про відшкодування
ОСОБА_1 150000 грн., стягнення яких
провести за рахунок коштів Державного
бюджету України, шляхом списання в
безспірному порядку на користь ОСОБА_1
встановленої до відшкодування суми з
єдиного казначейського рахунку
Державного бюджету України.

27 травня 2011 року державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України відкрито виконавче
провадження № 26861620 по примусовому
виконанню зазначеного виконавчого
листа. Боржником за виконавчим
документом є Державне казначейство
України.

Оскільки Державне казначейство
України, як урядовий орган державного
управління, ліквідоване постановою
Кабінету Міністрів України від 28.03.2011
року № 346 "Про ліквідацію урядових
органів", а Указом Президента України
від 09.12.2010 року № 1085/2010 "Про оптимізацію
системи центральних органів
виконавчої влади" створено Державну
казначейську службу України, яка є
правонаступником ліквідованого
Державного казначейства України,
ухвалою Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 09.11.2011 року
замінено сторону виконавчого
провадження, а саме боржника - Державне
казначейство України на Державну
казначейську службу України.

Ухвалою Ковельського міськрайонного
суду від 09 грудня 2011 року за заявою
державного виконавця змінено боржника
з Державного казначейства України на
Державну казначейську службу України
та відмовлено у задоволенні заяви про
встановлення порядку і способу
виконання рішення.

Листом від 13 березня 2012 року за №
5-12-01/844-3645 Державна казначейська служба
повідомила Державну виконавчу службу
України, що виконавчий документ
підлягає поверненню стягувачу з метою
його подальшого виконання у спосіб,
встановлений Порядком виконання
рішень про стягнення кошів з
державного та місцевого бюджетів або
бюджетних установ, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 року № 845.

26 червня 2012 року старшим
державним виконавцем Каращук К.Л., з
посиланням на положення п.9 ч. І статті 47
Закону України "Про виконавче
провадження", винесено постанову про
повернення виконавчого листа № 2-7/2010
про стягнення на користь ОСОБА_1
визначеної суми відшкодування
моральної шкоди.

Ухвалою колегії суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Волинської області
від 12 жовтня 2012 року, дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Каращук К.Л. щодо повернення
виконавчого документа без виконання, а
постанову державного виконавця від 26
червня 2012 року скасовано, зобов'язано
державного виконавця поновити
виконавче провадження і провести
стягнення.

13 листопада 2012 року постановою
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Каращук К.Л. виконавче провадження
відновлено, а 22 січня 2013 року з
посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону
державним виконавцем винесено
постанову про повернення стягувачеві
виконавчого листа для його виконання в
порядку визначеному Постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011
року № 845.

Ухвалою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 26 лютого 2013 року, залишеною
без змін ухвалами колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області
від 29 квітня 2013 року та 17 червня 2013 року,
а також ухвалою Колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року, скаргу
ОСОБА_1 на дії старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання Державної виконавчої служби
України Каращук К.Л. щодо виконання
судового рішення задоволено повністю,
дії старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Каращук К.Л. щодо повернення
виконавчого документа визнано
неправомірними, скасовано постанову
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Каращук К.Л. від 22 січня 2013 року про
повернення виконавчого документа та
зобов'язано старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Каращук К.Л. поновити
виконавче провадження по справі № 26861620
і провести стягнення за рахунок коштів
Державного бюджету України шляхом
списання в безспірному порядку на
користь ОСОБА_1 встановленої до
відшкодування суми у 150000 грн. з єдиного
казначейського рахунку Державного
бюджету України.

14 травня 2013 року постановою
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавої служби України
Каращук К.Л. відновлено виконавче
провадження № 26861620, а 18 листопада 2013
року до суду надійшла заява головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавої служби України
Каращук К.Л. про встановлення способу і
порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 03 грудня 2013 року у
задоволенні заяви головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про встановлення способу і порядку
виконання виконавчого листа № 2-7/2010,
виданого 01 грудня 2010 року Ковельським
міськрайонним судом Волинської
області про відшкодування позивачеві
ОСОБА_1 150000 грн. за рахунок коштів
Державного Бюджету України шляхом
списання в безспірному порядку на
користь ОСОБА_1 встановленої до
відшкодування суми з єдиного
казначейського рахунку Державного
Бюджету України - відмовлено.

27 січня 2014 року головний
державний виконавець Каращук К.Л., з
посиланням на положення п. 9 ч. І статті
47, ст. 50 Закону України "Про виконавче
провадження" винесла постанову про
повернення виконавчого листа № 2-7/2010
про стягнення на користь ОСОБА_1
визначеної суми відшкодування
моральної шкоди з метою, як зазначено у
оскаржуваній постанові, його
подальшого виконання у спосіб,
встановлений Порядком виконання
рішень про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 року № 845.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України "Про
виконавче провадження" рішення про
стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконується органами
Державного казначейства України в
установленому Кабінетом Міністрів
України Порядку.

Відповідно до ст. 6 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Частиною першою статті 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 47 Закону визначено
підстави повернення виконавчого
документа стягувачу. При винесенні
оскаржуваної постанови від 27 січня 2014
року про повернення виконавчого листа
заявнику ОСОБА_1, головний державний
виконавець Каращук К.Л. покликався на
пред'явлення його стягувачем у спосіб,
встановлений вищезазначеним Порядком.

Суд першої інстанції правильно не
погодився із такими мотивами
повернення виконавчого документа
стягувачеві із огляду на наступне.

На час відкриття виконавчого
провадження був чиним Порядок
виконання рішень про стягнення коштів
з рахунків, на яких обліковуються кошти
державного та місцевих бюджетів, або
бюджетних установ, затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09 липня 2008 року № 609, яким
передбачений механізм виконання
рішень про стягнення коштів з
державного бюджету за участю
державного виконавця.

Відповідно до статті 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу
суд першої інстанції дав належну
оцінку обставинам справи про те, що
виконавче провадження відкрито згідно
із вимогами Закону України «Про
виконавче провадження», і має
виконуватись відповідно до вимог цього
Закону. В той час, як зміна порядку
виконання судових рішень Постановою
Кабінету Міністрів України не може
бути підставою для повернення
виконавчого листа, оскільки такий
порядок не може поширюватись на
виконання судового рішення, виконавче
провадження за яким відкрито до його
зміни, а Закон не містить такої
підстави для повернення виконавчого
листа.

З огляду на це, судом першої
інстанції вірно застосовано норми
матеріального права та постановлено
правильну ухвалу з додержанням норм
процесуального права.

За таких обставин, апеляційну
скаргу слід відхилити, а ухвалу
Ковельського міськрайонного суду від 02
квітня 2014 року у даній справі залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
суб'єкта оскарження Державної
виконавчої служби України -
провідного спеціаліста відділу
організації та контролю за виконанням
рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області Барановської Світлани
Терентіївни відхилити.

Ухвалу Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 02 квітня 2014
року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді