Справа № 370/1147/13 Головуючий у І
інстанції Оберемко О.В.Провадження №
22-ц/780/2891/14 Доповідач у 2
інстанції Верланов С.М.Категорія 56
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С.,
Березовенко Р.В.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на рішення Макарівського
районного суду Київської області від 13
лютого 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи: товариство з обмеженою
відповідальністю «Траверз - Буд»,
ОСОБА_4 про звернення стягнення на
предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ
«Укрсоцбанк» звернулося до суду з
вказаним позовом, мотивуючи його тим,
що 11 червня 2007 року між
акціонерно-комерційним банком
«Укрсоцбанк» та товариством з
обмеженою відповідальністю «Траверз -
Буд» (далі - ТОВ «Траверз - Буд») був
укладений договір про надання
невідновлювальної кредитної лінії
№24-12/123, відповідно до якого
позичальнику було надано грошові кошти
в межах максимального ліміту
заборгованості до 16 785 000 грн. зі сплатою
11,5 % річних на транші кредиту виданих до
05 травня 2008 року та 14,5 % річних на транші
кредиту виданих з 05 травня 2008 року, з
кінцевим терміном погашення кредиту до
10 квітня 2010 року.

У забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним договором між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 були укладені
іпотечні договори від 11 червня 2007 року,
від 12 лютого 2008 року та від 26 вересня 2008
року, за умовами яких ОСОБА_2 передав в
іпотеку банку належні йому на праві
власності земельні ділянки площами:
2,6700 га, 2,3716 га, 2,1032 га, 2,2673 га, 2,1000 га, 2,7960
га, 2,1464 га, 2,2455 га, 2,2875 га, 2,5926 га, 2,0642 га,
2,0600 га, 2,9200 га, 2,2800 га, 2,1900 га, 2,0473 га, 8,8000
га, 3,1100 га, 2,0000 га та 2,1898 га, з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Також 11 червня 2007 року у забезпечення
виконання зобов'язань за вказаним вище
договором про надання
невідновлювальної кредитної лінії між
ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 був
укладений іпотечний договір №02-10/1936, за
умовами якого ОСОБА_3 передав в іпотеку
банку належні йому на праві власності
земельні ділянки площами: 2,3468 га, 2,7086
га, 2,0598 га, 6,4900 га, 2,0600 га та 2,3800 га, з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд, які
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що ТОВ «Траверз -
Буд» не виконує належним чином умови
договору про надання
невідновлювальної кредитної лінії,
внаслідок чого утворилась
заборгованість станом на 29 березня 2013
року у розмірі 162 485 838 грн. 26 коп., з яких:
заборгованість за кредитом у розмірі 134
154 112 грн. 50 коп. та заборгованість за
відсотками у розмірі 28 331 725 грн. 76 коп.,
позивач просив в рахунок часткового
погашення заборгованості за кредитним
договором про надання
невідновлювальної кредитної лінії від
11 червня 2007 року у розмірі 45 097
000 грн. звернути стягнення на предмет
іпотеки шляхом визнання за ПАТ
«Укрсоцбанк» права власності на
земельні ділянки площами: 2,6700 га, 2,3716
га, 2,1032 га, 2,2673 га, 2,1000 га, 2,7960 га, 2,1464 га,
2,2455 га, 2,2875 га, 2,5926 га, 2,0642 га, 2,0600 га, 2,9200
га, 2,2800 га, 2,1900 га, 2,0473 га, 8,8000 га, 3,1100 га,
2,0000 га та 2,1898 га, з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Також позивач просив в рахунок
часткового погашення заборгованості
за договором про надання
невідновлювальної кредитної лінії від
11 червня 2007 року у розмірі 15 283 000 грн.
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом визнання за ПАТ «Укрсоцбанк»
права власності на земельні ділянки
площами: 2,3468 га, 2,7086 га, 2,0598 га, 6,4900 га,
2,0600 га та 2,3800 га, з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд, які
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 13 лютого 2014 року
позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено.

В рахунок часткового погашення
заборгованості товариства з обмеженою
відповідальністю «Траверз - Буд» за
договором про надання
невідновлювальної кредитної лінії
№24-12/123 від 11 червня 2007 року у розмірі 45
097 000 грн., з яких: заборгованість за
кредитом у розмірі 16 765 274 грн. 24 коп. та
заборгованість за відсотками у розмірі
28 331 725 грн. 76 коп., звернуто
стягнення на предмет іпотеки за
іпотечними договорами від 11 червня 2007
року, від 12 лютого 2008 року та від 26
вересня 2008 року шляхом визнання права
власності за ПАТ «Укрсоцбанк» на
земельні ділянки з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд, які
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме:

- площею 2,6700 га, кадастровий номер
:07:010:0073, вартістю 2 834 205 грн.;

- площею 2,3761 га, кадастровий номер
:07:010:0074, вартістю 2 522 230 грн.;

- площею 2,1032 га, кадастровий номер
:07:010:0078, вартістю 2 232 547 грн.;

- площею 2,2673 га, кадастровий номер
:07:010:0080, вартістю 2 406 739 грн.;

- площею 2,1000 га, кадастровий номер
:07:014:0027, вартістю 2 229 150 грн.;

- площею 2,7960 га, кадастровий номер
:07:010:0069, вартістю 2 967 954 грн.;

- площею 2,1464 га, кадастровий номер
:07:014:0028, вартістю 2 278 404 грн.;

- площею 2,2455 га, кадастровий номер
:07:014:0029, вартістю 2 383 598 грн.;

- площею 2,2875 га, кадастровий номер
:07:010:0075, вартістю 2 428 181 грн.;

- площею 2,5926 га, кадастровий номер
:07:014:0011, вартістю 2 752 045 грн.;

- площею 2,0642 га, кадастровий номер
:07:011:0092, вартістю 2 191 148 грн.;

- площею 2,0600 га, кадастровий номер
:07:010:0065, вартістю 2 186 690 грн.;

- площею 2,9200 га, кадастровий номер
:07:010:0063, вартістю 3 099 580 грн.;

- площею 2,2800 га, кадастровий номер
:07:010:0061, вартістю 2 420 220 грн.;

- площею 2,1900 га, кадастровий номер
:07:002:5000, вартістю 2 324 685 грн.;

- площею 2,0473 га, кадастровий номер
:07:002:6000, вартістю 2 173 209 грн.;

- площею 8,8000 га, кадастровий номер
:07:015:0112, вартістю 9 341 200 грн.;

- площею 3,1100 га, кадастровий номер
:07:011:0072, вартістю 3 301 265 грн..

- площею 2,0000 га, кадастровий номер
:07:015:0077, вартістю 2 123 000 грн.;

- площею 2,1898 га, кадастровий номер
:07:015:0083, вартістю 2 324 473 грн.

Також в рахунок часткового погашення
заборгованості товариства з обмеженою
відповідальністю «Траверз - Буд» за
договором про надання
невідновлювальної кредитної лінії
№24-12/123 від 11 червня 2007 року у розмірі 15
283 000 грн., з яких заборгованість за
кредитом у розмірі 15 283 000 грн., звернуто
стягнення на предмет іпотеки за
іпотечним договором від 11 червня 2007
року шляхом визнання права власності
за ПАТ «Укрсоцбанк» на земельні
ділянки з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд, які знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, а саме:

- площею 2,3468 га, кадастровий номер
:07:015:0087, вартістю 2 491 128 грн.;

- площею 2,7086 га, кадастровий номер
:07:015:0086, вартістю 2 875 179 грн.;

- площею 2,0598 га, кадастровий номер
:07:010:0085, вартістю 2 186 478 грн.;

- площею 6,4900 га, кадастровий номер
:07:010:0084, вартістю 6 889 135 грн.;

- площею 2,0600 га, кадастровий номер
:07:010:0081, вартістю 2 186 690 грн.;

- площею 2,3800 га, кадастровий номер
:07:014:0032, вартістю 2 526 370 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою Макарівського районного суду
Київської області від 24 березня 2014 року
за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» виправлено
арифметичні помилки в абзаці 2-му
резолютивної частини рішення суду та
зазначено - в рахунок часткового
погашення заборгованості за договором
про надання невідновлювальної
кредитної лінії № 24-12/123 від 11 червня 2007
року у розмірі 56 520 523 грн., з яких:
заборгованість за кредитом у розмірі 28
188 797 грн. 24 коп. та
заборгованість за відсотками у розмірі
28 331 725 грн. 76 коп., звернути стягнення на
предмет іпотеки.

Виправлено арифметичні помилки в
абзаці 23-му резолютивної частини
рішення суду та зазначено - в рахунок
часткового погашення заборгованості
за договором про надання
невідновлювальної кредитної лінії №
24-12/123 від 11 червня 2007 року у розмірі 19 154
980 грн., з яких: заборгованість за
кредитом у розмірі 19 154 980 грн., звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Також виправлено описку в
мотивувальній частині (абз. 2 арк.3) і
резолютивній частині (абз.2, арк.8)
рішення суду та зазначено - земельна
ділянка загальною площею 2,3716 га.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в позові ПАТ «Укрсоцбанк»,
посилаючись на неповне з`ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та поцесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в позові ПАТ
«Укрсоцбанк», посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення судом норм
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення учасників процесу, які
з'явилися в судове засідання, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційних скарг
та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ПАТ «Укрсоцбанк», суд першої
інстанції виходив із того, що оскільки
ТОВ «Траверз-Буд» порушило умови
договору про надання
невідновлювальної кредитної лінії і
допустило заборгованість, а позивач як
іпотекодержатель має право на
підставі ст.ст.33, 36, 37 Закону України
«Про іпотеку» та пунктів 4.7.3 іпотечних
договорів від 11 червня 2007 року, від 12
лютого 2008 року та від 26 вересня 2008 року
захисти свої майнові права,
звернувшись до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом визнання права власності на
спірне майно, тому суд першої інстанції
дійшов висновку про наявність законних
підстав для задоволення позову.

Такі висновки суду першої інстанції є
правильними та такими, що ґрунтуються
на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що 11
червня 2007 року між
акціонерно-комерційним банком
«Укрсоцбанк», перейменованого в
подальшому на ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ
«Траверз - Буд» був укладений договір
про надання невідновлювальної
кредитної лінії №24-12/123 (з урахуванням
додаткових угод до нього), за яким банк
надав позичальнику грошові кошти в
межах максимального ліміту
заборгованості до 16 785 000 грн. зі сплатою
11,5 % річних на транші кредиту, виданих
до 05 травня 2008 року та 14,5 %
річних на транші кредиту, виданих з 05
травня 2008 року, з кінцевим терміном
погашення всіх траншів кредиту до 10
квітня 2010 року.

З метою забезпечення виконання
договору про надання
невідновлювальної кредитної лінії
№24-12/123 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2
були укладені іпотечні договори від 11
червня 2007 року №02-10/1935, від 12 лютого 2008
року №02-10/373 та від 26 вересня 2008 року
№02-10/3769, за умовами яких ОСОБА_2 передав
в іпотеку банку належні йому на праві
власності земельні ділянки площами:
2,6700 га, 2,3716 га, 2,1032 га, 2,2673 га, 2,1000 га, 2,7960
га, 2,1464 га, 2,2455 га, 2,2875 га, 2,5926 га, 2,0642 га,
2,0600 га, 2,9200 га, 2,2800 га, 2,1900 га, 2,0473 га, 8,8000
га, 3,1100 га, 2,0000 га та 2,1898 га, з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

11 червня 2007 року з метою забезпечення
виконання договору про надання
невідновлювальної кредитної лінії
№24-12/123 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3
був укладений іпотечний договір
№02-10/1936, за умовами якого ОСОБА_3
передав в іпотеку банку належні йому на
праві власності земельні ділянки
площами: 2,3468 га, 2,7086 га, 2,0598 га, 6,4900 га,
2,0600 га та 2,3800 га, з цільовим
призначенням для будівництво та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд, які
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ТОВ «Траверз-Буд» порушило свої
зобов'язання за договором про надання
невідновлювальної кредитної лінії,
внаслідок чого виникла заборгованість
зі сплати кредитних коштів. Рішенням
постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 12
вересня 2012 року задоволено частково
позов ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнуто з
ТОВ «Траверз-Буз» на користь ПАТ
«Укрсоцбанк» заборгованість за
договором про надання
невідновлювальної кредитної лінії від
11 червня 2007 року у розмірі 162 485 838 грн. 26
коп. (т.1, а.с.12-16).

17 січня 2012 року ПАТ «Укрсоцбанк»
надіслало на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
вимогу про погашення заборгованості за
договором про надання
невідновлювальної кредитної лінії або
передачу предмету іпотеки у власність
банку. Вказану вимогу ОСОБА_2 отримав 02
лютого 2012 року, а ОСОБА_3 - 26 січня 2012
року (т.1, а.с.17-25).

Однак відповідачі дану вимогу банку
протягом тридцятиденного строку,
встановленого ч.1 ст.35 Закону України
«Про іпотеку», не виконали та у
позасудовому порядку не передали у
власність банку предмет іпотеки.

Також судом першої інстанції
встановлено, що заборгованість ТОВ
«Траверз-Буд» за договором про надання
невідновлювальної кредитної лінії
станом на 29 березня 2013 року становить
162 485 838 грн. 26 коп., з яких:
заборгованість за кредитом у розмірі 134
154 112 грн. 50 коп. та заборгованість за
відсотками у розмірі 28 331 725 грн. 76 коп.

Судом першої інстанції була призначена
та проведена 14 січня 2014 року у
Незалежному інституті судових
експертиз судова земельно - технічна
експертиза (т.3, а.с. 86-105),
згідно з висновками якої ринкова
вартість земельних ділянок, які є
предметом іпотеки, станом на час
проведення експертизи становить:

- площею 2,6700 га, кадастровий номер
:07:010:0073, вартістю 2 834 205 грн.;

- площею 2,3761 га, кадастровий номер
:07:010:0074, вартістю 2 522 230 грн.;

- площею 2,1032 га, кадастровий номер
:07:010:0078, вартістю 2 232 547 грн.;

- площею 2,2673 га, кадастровий номер
:07:010:0080, вартістю 2 406 739 грн.;

- площею 2,1000 га, кадастровий номер
:07:014:0027, вартістю 2 229 150 грн.;

- площею 2,7960 га, кадастровий номер
:07:010:0069, вартістю 2 967 954 грн.;

- площею 2,1464 га, кадастровий номер
:07:014:0028, вартістю 2 278 404 грн.;

- площею 2,2455 га, кадастровий номер
:07:014:0029, вартістю 2 383 598 грн.;

- площею 2,2875 га, кадастровий номер
:07:010:0075, вартістю 2 428 181 грн.;

- площею 2,5926 га, кадастровий номер
:07:014:0011, вартістю 2 752 045 грн.;

- площею 2,0642 га, кадастровий номер
:07:011:0092, вартістю 2 191 148 грн.;

- площею 2,0600 га, кадастровий номер
:07:010:0065, вартістю 2 186 690 грн.;

- площею 2,9200 га, кадастровий номер
:07:010:0063, вартістю 3 099 580 грн.;

- площею 2,2800 га, кадастровий номер
:07:010:0061, вартістю 2 420 220 грн.;

- площею 2,1900 га, кадастровий номер
:07:002:5000, вартістю 2 324 685 грн.;

- площею 2,0473 га, кадастровий номер
:07:002:6000, вартістю 2 173 209 грн.;

- площею 8,8000 га, кадастровий номер
:07:015:0112, вартістю 9 341 200 грн.;

- площею 3,1100 га, кадастровий номер
:07:011:0072, вартістю 3 301 265 грн..

- площею 2,0000 га, кадастровий номер
:07:015:0077, вартістю 2 123 000 грн.;

- площею 2,1898 га, кадастровий номер
:07:015:0083, вартістю 2 324 473 грн;

- площею 2,3468 га, кадастровий номер
:07:015:0087, вартістю 2 491 128 грн.;

- площею 2,7086 га, кадастровий номер
:07:015:0086, вартістю 2 875 179 грн.;

- площею 2,0598 га, кадастровий номер
:07:010:0085, вартістю 2 186 478 грн.;

- площею 6,4900 га, кадастровий номер
:07:010:0084, вартістю 6 889 135 грн.;

- площею 2,0600 га, кадастровий номер
:07:010:0081, вартістю 2 186 690 грн.;

- площею 2,3800 га, кадастровий номер
:07:014:0032, вартістю 2 526 370 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Згідно з ч.3 ст.36 «Про іпотеку» договір
про задоволення вимог
іпотекодержателя або відповідне
застереження в іпотечному договорі,
яке прирівнюється до такого договору
за своїми правовими наслідками, може
передбачати передачу іпотекодержателю
права власності на предмет іпотеки в
рахунок виконання основного
зобов'язання у порядку, встановленому
статтею 37 цього Закону.

Пунктами 4.7.3 іпотечних договорів від 11
червня 2007 року №02-10/1935, від 11 червня 2007
року №02-10/1936, від 12 лютого 2008 року
№02-10/373 та від 26 вересня 2008 року №02-10/3769
визначено, що іпотекодержатель за
своїм вибором звертає стягнення на
предмет іпотеки в один із
перерахованих у цьому пункті способів,
у тому числі шляхом передачі
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
забезпечених іпотекою зобов`язань у
порядку, встановленому ст.37 Закону
України «Про іпотеку».

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України
«Про іпотеку» іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Отже, враховуючи наведені вимоги
закону та встановлені обставини
справи, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про наявність
законних підстав для задоволення
позову, оскільки положеннями ч.3 ст33,
ст.36 та ч.1 ст. 37 Закону України «Про
іпотеку» передбачено задоволення
вимог іпотекодержателя шляхом набуття
права власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення і такий спосіб передбачено
іпотечними договорами.

Таким чином рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, передбачених
законом підстав для його скасування
при апеляційному розгляді не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
те, що іпотечні договори є недійсними,
оскільки земельні ділянки належать
йому та ОСОБА_4 на праві спільної
сумісної власності, однак вказані
договори були укладені без її
письмової згоди, не заслуговують на
увагу з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

В матеріалах справи відсутні дані про
те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 зверталися до
суду з вимогами про визнання іпотечних
договорів недійсними і, що такі вимоги
були предметом судового розгляду. Крім
того, в матеріалах справи відсутні дані
про те, що вказані вище іпотечні
договори визнані судом недійними, не
надав таких доказів і ОСОБА_2

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2
на те, що позивачем на надано доказів
заборгованості ТОВ «Траверз-Буз» за
договором про надання
невідновлювальної кредитної лінії, є
безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підтвердження заборгованості ТОВ
«Траверз-Буд» за договором про надання
невідновлювальної кредитної лінії
позивачем надано рішення постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 12
вересня 2012 року, яким постановлено
стягнути з ТОВ «Траверз-Буз» на користь
ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за
договором про надання
невідновлювальної кредитної лінії від
11 червня 2007 року у розмірі 162 485 838 грн. 26
коп. (т.1, а.с.12-16). Даних про те, що вказане
рішення третейського суду скасоване чи
змінене, матеріали справи не містять.

Зазначений розмір заборгованості
відповідачами не спростований. Дана
заборгованість на час розгляду справи
в суді не погашена, що не заперечували в
суді апеляційної інстанції позивач та
представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5

Є безпідставними і доводи апеляційної
скарги ОСОБА_2 про те, що судова
земельно-технічна експертиза
призначена судом з порушенням
встановленого законом порядку, її
висновки є необґрунтованими, а експерт,
що проводив зазначену експертизу не
мав відповідних повноважень на її
проведення.

У відповідності до ч.1 ст.144 ЦПК України
передбачено, що експертиза
призначається ухвалою суду, де
зазначаються: підстави та строк для
проведення експертизи; з яких питань
потрібні висновки експертів, ім'я
експерта або найменування експертної
установи, експертам якої доручається
проведення експертизи: об'єкти, які
мають бути досліджені; перелік
матеріалів, що передаються для
дослідження, а також попередження про
відповідальність експерта за завідомо
неправдивий висновок та за відмову без
поважних причин від виконання
покладених на нього обов'язків.

Згідно ч. 5 ст. 143 ЦПК України, якщо
проведення експертизи доручено
спеціалізованій експертній установі,
її керівник, зокрема, має право
доручити проведення експертизи одному
або кільком експертам, створювати
комісії з експертів керованої ним
установи, якщо судом не визначено
конкретних експертів.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України
«Про судову експертизу» до проведення
судових експертиз, крім тих, що
проводяться виключно державними
спеціалізованими установами, можуть
залучатися також атестовані судові
експерти, які не є працівниками цих
установ, за умови, що вони мають
відповідну вищу освіту,
освітньо-кваліфікаційний рівень не
нижче спеціаліста.

Як вбачається з ухвали Макарівського
районного суду Київської області від
07 листопада 2013 року про
призначення судової земельно -
технічної експертизи вона
постановлена судом з дотриманням вимог
ст.ст.143, 144 ЦПК України.

З висновку експерта № 8066 від 14 січня 2014
року (т.3, а.с.86-105) видно, що проведення
даної експертизи було доручено
експерту ОСОБА_6, який має
вищубудівельно-технічну освіту,
науковий ступінь кандидата технічних
наук, вчене звання доцента,
кваліфікацію судового експерта з
спеціальностей, зокрема, 10.14 «Оцінка
земельних ділянок» (свідоцтво від 24
лютого 2006 року НОМЕР_1, видане
Міністерством юстиції України та
дійсне безстроково), стаж експертної
роботи з 2002 року, що також
підтверджується даними картки
атестованого судового експерта.

Експерта попереджено про кримінальну
відповідальність за ст. 384 КК України за
надання завідомо неправдивого
висновку експерта.

Вказаний висновок експерта відповідає
вимогам ст. 147 ЦПК України та є належним
доказом у справі.

При цьому, відповідачами відповідно до
вимог ст.ст.57, 60 ЦПК України не надано
належних доказів, які б ставили під
сумнів висновок даної експертизи.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3
про припинення майнової поруки за
іпотечним договором на підставі ч.4
ст.559 ЦК України, є безпідставними,
виходячи з наступного.

Пунктом 23 (абз.1) постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішення спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
передбачено, що при вирішенні спорів
за участю майнових поручителів суди
мають виходити з того, що відповідно до
статті 11 Закону України «Про заставу»,
статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку»
майновий поручитель є заставодавцем
або іпотекодавцем. Відповідно до
статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука
є різними видами забезпечення, тому
норми, що регулюють поруку (статті 553- 559
ЦК) не застосовуються до правовідносин
кредитора з майновим поручителем,
оскільки він відповідає перед
заставо/іпотекодержателем за
виконання боржником основного
зобов'язання винятково в межах
вартості предмета застави/іпотеки.

Також є необґрунтованими посилання в
апеляційній скарзі ОСОБА_3 на те, що
вказаний у оскаржуваному рішенні суду
розмір заборгованості, в рахунок якого
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
не відповідає вартості земельних
ділянок.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Макарівського районного суду
Київської області від 24 березня 2014 року
за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» виправлено
арифметичні помилки в абзаці 2-му
резолютивної частини рішення суду та
зазначено - в рахунок часткового
погашення заборгованості за договором
про надання невідновлювальної
кредитної лінії № 24-12/123 від 11 червня 2007
року у розмірі 56 520 523 грн., з яких:
заборгованість за кредитом у розмірі 28
188 797 грн. 24 коп. та заборгованість за
відсотками у розмірі 28 331 725 грн. 76 коп.,
звернути стягнення на предмет іпотеки.

Також даною ухвалою виправлено
арифметичні помилки в абзаці 23-му
резолютивної частини рішення суду та
зазначено - в рахунок часткового
погашення заборгованості за договором
про надання невідновлювальної
кредитної лінії № 24-12/123 від 11 червня 2007
року у розмірі 19 154 980 грн., з яких:
заборгованість за кредитом у розмірі 19
154 980 грн., звернути стягнення на предмет
іпотеки (т.3, а.с.208-212).

Зазначена ухвала суду першої інстанції
набрала законної сили та ніким не
оскаржена.

Інші доводи апеляційних скарг фактично
зводяться до незгоди відповідачів з
висновками суду першої інстанції по їх
оцінці, які не спростовують висновків
суду.

Таким чином висновки суду першої
інстанції ґрунтуються на матеріалах
справи та вимогах закону, доводи
апеляційних скарг не дають підстав для
висновку про неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи
та порушення судом норм матеріального
і процесуального права, які
передбачені ЦПК України, як підстави
для скасування рішення.

11 квітня 2014 року представник ОСОБА_3 -
адвокат ОСОБА_5 подав доповнення до
апеляційної скарги, в якому просив
змінити оскаржуване рішення суду,
вказавши в рахунок повного погашення
заборгованості ОСОБА_3 за неустойкою за
іпотечним договором від 11 червня 2007
року, а також часткового погашення
заборгованості за договором про
надання невідновлювальної кредитної
лінії від 11 червня 2007 року, звернути
стягнення на предмет іпотеки вартістю,
визначеною повторною експертизою.

Відповідно ч.1 ст. 300 ЦПК України особа,
яка подала апеляційну скаргу, має право
доповнити чи змінити її протягом
строку на апеляційне оскарження.

Оскільки вказані доповнення були
подані 11 квітня 2014 року, після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, тому вони не підлягають
розгляду апеляційним судом.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відповідно до
вимог ст.308 ЦПК України
відхилити апеляційні скарги і залишити
рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3
-відхилити.

Рішення Макарівського районного суду
Київської області від 13 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді