Справа № 569/4986/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2014 року Рівненський міський
суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі -
Райковській О.К.

з участю: позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката
ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариситва
КБ "Приватбанк" про стягнення
компенсації за невикористану
відпустку при звільненні, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського
міського суду з позовом , який був
уточнений письмовою заявою від від
23.05.2014р. до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про
стягнення компенсації за
невикористану додаткову відпустку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона
працювала в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з
05.07.2006р. та була звільнена з посади
провідного економіста Рівненського
відділення №13 Північно-Західного РУ
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 12.07.2013р. за згодою
сторін. При звільненні їй не було
виплачено всіх належних коштів, а саме
компенсації за невикористані дні
соціальної відпустки за період з 2006
року по 2013 рік.

Вона розлучена, виховує дитину сама, а
тому має статус одинокої матері. ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК неправомірно не визнавав
за нею статус одинокої матері. Так,
при прийнятті на роботу нею було надано
свідоцтво про розірвання шлюбу від
12.09.2002р. та свідоцтво про народження
дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Протягом
роботи в банку вона зверталася до
відповідальних за роботу з персоналом
осіб, з проханням надати їй перелік
документів додатково необхідних для
отримання соціальної відпустки, як
одинокій матері, на що отримала
відповідь, що такі відпустки в установі
банку не надаються. У подальшому з
метою уникнення конфліктів та
збереження робочого місця питання
надання їй додаткової соціальної
відпустки не піднімала, оскільки була
поінформована, що у разі звільнення їй
буде виплачена компенсація за всі
невикористані дні щорічної та
соціальної відпусток. Уже знаючи про
звільнення з роботи, вона повторно
звернулася за наданням роз'яснення з
приводу необхідних додаткових
документів, що підтверджують її статус
- одинокої матері та відповідно надають
право на отримання компенсації за
невикористані дні соціальної
відпустки. Їй було сказано на
необхідність заповнення і подачі
електронної заяви шаблон №8634. Зі
змісту даної заяви вбачалося, що вона,
як одинока матір мала право на
застосування податкової соціальної
пільги в розмірі, визначеному в
підпункті 169.1.3.а Податкового кодексу
України. Зважаючи на той факт, що з неї
не витребували жодних додаткових
документів, вона вважала, що поданої
заяви, свідоцтва про розірвання шлюбу
та свідоцтва про народження дитини
цілком достатньо для підтвердження
нею статусу одинокої матері. Однак
уже після звільнення з ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» та консультації зі
спеціалістом Територіальної державної
інспекції праці в м. Рівне їй стало
відомо, що на даний момент на
законодавчому рівні чітко не визначено
переліку необхідних та/або
обов'язкових документів, які
підтверджують статус одинокої матері,
і що роботодавець повинен був
роз'яснити їй, які документи необхідно
подати для отримання соціальної
відпустки, як одинокій матері та/або
отримання компенсації за
невикористані дні відпустки при
звільненні. Вважає, що її право на
соціальну відпустку підтверджується
наступними документами, з яких чітко
вбачається що батько дитини не бере
участі в її вихованні: акт обстеження
матеріально-побутових умов служби у
справах дітей Рівненського
міськвиконкому від 25.07.2013р.; довідка
комунального закладу школи-інтернат
ІІ-ІІІ «Рівненський обласний ліцей»
від 13.02.2014р. Також вважає, що
відповідно ст. 19 Закону України «Про
відпустки» вона , як одинока матір, мала
право на отримання додаткової
соціальної відпустки за період роботи
в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» протягом 2006-2013р.
За вище зазначений період роботи
додаткова соціальна відпустка їй не
надавалася, грошова компенсація за
невикористані дні соціальної
відпустки виплачена не була, що
підтверджується довідкою Рівненської
філії «Приватбанку» від 29.10.2013р.
№Э.V0.0.0.0.0/1-3293 та довідкою про доходи від
25.11.2013р.

Як одинока мати мала право отримати
соціальну відпустку: за період з 2007 по
2013р.р. в кількості 61 календарний день
(2007р. - 7 днів, 2008р. - 7 днів, 2009р. - 7, 2010р. - 10
днів, 2012р. - 10 днів, 2013р. - 10 днів ) х 241,08
грн. (середня заробітна плата) = 14705 грн.

Просила позов задовольнити, та
стягнути з Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» на її
користь грошову компенсацію за
невикористані дні відпустки при
звільненні у розмірі 14705 (чотирнадцять
тисяч сімсот п'ять гривень) 88 копійок.

В судовому засіданні позивач,
представник позивача підтримали позов
в межах доводів позовної заяви та
просили позов задовольнити в повному
об'ємі.

Представник відповідача в судовом
засіданні підтримав повністю подані
до суду письмові заперечення, згідно
яких позов не визнали та просили
відмовити в задоволенні позову. Не
заперечуючи факт перебування ОСОБА_1 в
трудових відносинах з ПАТ КБ
«Приватбанк» заперечили, що вона має
статус одинокої матері. Вважають, що
одинока мати - це жінка , яка не
перебуває у шлюбі, якщо у свідоцтві про
народження дитини відсутній запис про
батька або запис про батька
проведено в установленому порядку
органом ДРАЦС за вказівкою матері
дитини. Зазначили, що в ПАТ КБ
«Приватбанк» відсутні документи, що
підтверджували б право позивача на
надання додаткової відпустки, зокрема,
витяг з державного реєстру актів
цивільного стану громадян про державну
реєстрацію народження із зазначенням
підстави внесення відомостей про
батька дитини до актового запису про
народження дитини відповідно до абзацу
першого частини першої статті 135
Сімейного кодексу України. З аналізу
наявних в ПАТ КБ «Приватбанк»
документів, зокрема, копії паспорту
ОСОБА_1 та особового листка вбачається,
що ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб
16.09.1995 р., який розірвано 12.09.2002 р. Дитина
- ОСОБА_4 -народжена ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто
під час перебування Позивачки у
зареєстрованому шлюбі. Крім того, за
період роботи та при звільненні
Позивач не надавала до банку жодних
документів, на підставі яких можна було
зробити висновок про право працівника
на отримання додаткової відпустки,
так само і не зверталася із заявою щодо
надання додаткової відпустки.
Документи, які позивач подала до суду, а
саме: довідка, видана КЗ
«Школа-інтернат ІІ-ІІІ ступенів
«Рівненський ліцей» датована 13.02.2014 р.,
акт обстеження матеріально-побутових
умов датований 25.07.2013 р., тобто видані
після звільнення ОСОБА_1 і не могли бути
надані роботодавцеві під час роботи
або при звільненні для розгляду
питання про надання додаткової
відпустки. Також зазначили, що
розрахунки суми позовних вимог та
розрахунок середньої зарплати для
обчислення компенсації за
невикористану відпустку є
необґрунтованими. Просили відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивачки,
представника позивачки, представника
відповідача, дослідивши письмові
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, суд прийшов до наступних
висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 працювала в
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з 05.07.2006р. та була
звільнена з посади провідного
економіста Рівненського відділення №13
Північно-Західного РУ ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» 12.07.2013р. за згодою сторін,
що підтверджується оглянутим судом
наказом про звільнення ОСОБА_1 №
Э.RO-УВ-2013-130-п від 11.07.2013 р.

При працевлаштуванні позивачкою було
заповнено особистий листок по обліку
кадів, який зберігається у відділі
кадрів, де в п.12 родинний стан на
момент заповнення особового листа -
вказала, що розлучена.

Судом встановлено, що 12.09.2002 р. шлюб між
позивачкою та її чоловіком ОСОБА_5
було розірвано, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Від шлюбу з ОСОБА_5 позивачка має
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З наданих позивачкою та оглянутих
документів, а саме: Акту обстеження
матеріально-побутових умов Служби у
справах дітей Рівненського
міськвиконкому від 25.07.2013 р.,
підтверджується, що батько не приймає
участі у вихованні доньки
позивачки.

Як вбачається із оглянутої Довідки
виданої КЗ «Школа-інтернат ІІ-ІІІ
ступенів «Рівненський ліцей» від
13.02.2014 року, батько ОСОБА_5 не бере
участі у вихованні дитини ОСОБА_4, не
спілкується з вчителями, не забирає
дитину додому, не приймає участі в
батьківських зборах.

Встановлено, що за період роботи
позивачки в ПАТ КБ «Приватбанк»
протягом 2006-2013 рр. додаткова соціальна
відпустка позивачці, як одинокій
матері, не надавалася, грошова
компенсація за невикористані дні
соціальної відпустки їй виплачені не
були, що підтверджується довідкою
Рівненської філії «Приватбанку» від
29.10.2013 р. № Э.V0.0.0.0.0/1-3293 та довідкою про
доходи позивачки від 25.11.2013 р.

З відповіді Територіальної держаної
інспекції праці у Рівненській області
від 14.10.2013 р. вих.. № 17-06/1705 стосовно
звернення ОСОБА_1 щодо проведення
перевірки стану додержання
законодавства про працю та
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування ПАТ КБ
«Приватбанк» вбачається, що оскільки
ПАТ КБ «Приватбанк» зареєстровано за
адресою в м.Дніпропетровськ, звернення
позивачки направлено за належністю до
Територіальної державної інспекції
з питань праці у Дніпропетровській
області.

З оглянутої судом відповіді
Територіальної держаної інспекції
праці у Дніпропетровській області
від 15.11.2013 р. № 4669 на звернення
ОСОБА_1 на № 17-06/1705 від 14.10.2013 р. щодо
можливих порушень чинного
законодавства праці посадовими
особами ПАТ КБ «Приватбанк» в частині
неповної виплати остаточного
розрахунку при звільненні,
вбачається, що в зв»язку з
безпідставними не допусками до
перевірки та чисельними відмовами
посадових осіб ПАТ КБ «Приватбанк»
з»явитися до інспекції праці для
надання пояснень та складання
адмінпротоколу за даним фактом, яке
має ознаки адміністративного
порушення, відповідальність за яке
передбачена ст. 188-6 КУпАП, унеможливило
вжити заходи адміністративного
стягнення службовцем інспекції.

Відповідно до ст. 83 КЗпП України у разі
звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі невикористані ним дні щорічної
відпустки, а також додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей.

Згідно ст. 19 Закону України «Про
відпустки» № 504/96-ВР (далі Закон №
504/96-ВР), жінці, яка працює і має двох або
більше дітей віком до 15 років, або
дитину-інваліда, або яка усиновила
дитину, одинокій матері, батьку, який
виховує дитину без матері (у тому числі,
й у разі тривалого перебування матері в
лікувальному закладі), а також особі,
яка взяла дитину під опіку, надається
щороку додаткова оплачувана відпустка
тривалістю 10 календарних днів без
урахування святкових і неробочих днів
(ст. 73 КЗпП). За наявності декількох
підстав для надання цієї відпустки її
загальна тривалість не може
перевищувати 17 календарних днів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
охорону дитинства», ст. 2 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», ст. 6 Сімейного Кодексу України
- дитина це особа віком до 18 років
(повноліття), якщо згідно з законом,
застосованої до неї, вона не набуває
прав повнолітньої раніше.

Визначення поняття «одинока матір»
наведено у пункті 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів» від 6
листопада 1992 року № 9 та пункті 5
частини тринадцятої статті 10 Закону №
504/96-ВР. Згідно із постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів»
одинокою матір'ю слід вважати жінку,
яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві
про народження дитини якої відсутній
запис про батька дитини або запис про
батька зроблено в установленому
порядку за вказівкою матері; вдову;
іншу жінку, яка виховує і утримує
дитину сама. Таким чином для визнання
«іншої жінки» одинокою потрібно було
дві ознаки: вона i виховує дитину i сама
її утримує.

Після набрання чинності Законом №
504/96-ВР таке поняття одинокої матері не
повинно застосовуватись, оскільки п. 5
частини дванадцятої ст. 10 цього Закону
визначає одиноку матір (батька) як
таких, які виховують дитину без батька
(матері). Отже, участь батька або інших
осіб в утриманні дитини не позбавляє
матері статусу одинокої.

Визначення поняття «одинока матір»
наведено також і в ст.ст. 18-1, 18-3 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми». Разом із тим, у даному
контексті необхідно підкреслити, що
визначене Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
поняття «одинока мати» застосовується
лише для призначення державної
допомоги на дітей одиноким матерям
відповідно до норм цього Закону і не
поширюється на трудові правовідносини.

Таким чином, до категорії одинокої
матері відносяться: жінка, яка не
перебуває у шлюбі й у свідоцтві про
народження дитини якої відсутній запис
про батька дитини або запис про батька
зроблено у встановленому порядку за
вказівкою матері; вдова; жінка, яка
виховує дитину без батька (у тому числі
розлучена жінка, яка виховує дитину без
батька, незважаючи на факт отримання
аліментів, і жінка, яка вийшла заміж,
але її дитина новим чоловіком не
усиновлена).

Зазначене визначення терміна «одинока
мати» застосовується тільки для
надання пільг і гарантій, встановлених
трудовим законодавством щодо
відпусток.

За положенням про Міністерство праці
та соціальної політики України.
затвердженого Указом Президента
України від 30 серпня 2000 року № 035/2000
Міністерство праці відповідно до
покладених на нього завдань проводить
інформаційно - роз'яснювальну роботу з
питань, що входять до його компетенції.

У листах Міністерства праці та
соціальної політики України від 14
квітня 2008 року № 235/0/15-08/13, від 19 травня
2009 року №5565/0/14-09/13, від 26 липня 2010 року
№2650/0/10-10/13, з посиланням на зазначені
Закони України, ст. ст. 157, 158 СК України
дано роз'яснення, що до статусу
одинокої матері відноситься жінка, яка
не перебуває у шлюбі та свідоцтві про
народження дитини якої відсутній запис
про батька дитини або запис про батька
зроблено у встановленому порядку за
вказівкою матері; вдова; жінка, яка
виховує дитину без батька (у тому числі
й розлучена жінка, яка виховує дитину
без батька, незважаючи на факт
отримання аліментів, і жінка, яка
одружилася не з батьком дитини, але її
дитина новим чоловіком не усиновлена.
Участь батька або інших осіб в
утриманні дитини не позбавляє матері
статусу одинокої).

Таким чином, сукупністю достовірних
доказів встановлено, підтверджено та
доведено статус ОСОБА_1, як одинокої
матері, яка мала право на отримання
додаткової соціальної відпустки за
період роботи в ПАТ КБ «Приватбанк» за
період з 2007 по 2013 рр., та з вини
відповідача не реалізувала своє право,
а тому має право на отримання
компенсації за невикористані дні
соціальної відпустки за період з 2007 по
2013р.р. в кількості 61 календарний день
(2007р. - 7 днів, 2008р. - 7 днів, 2009р. - 7, 2010р. - 10
днів, 2012р. - 10 днів, 2013р. - 10 днів ) х 241,08
грн. (середня заробітна плата) = 14705 грн.

За наведених обставин, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтовані, та підлягають до
задоволення та стягнення з
відповідача на користь ОСОБА_1 грошову
компенсацію у розмірі 14705,88 грн.

Судові витрати покласти на
відповідача.

На пісдатві вищевикладеного,ст..ст. 19,24
ЗУ «Про відпустки», ст.. 83 КЗпП України ,
керуючись ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215, 223, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"Приватбанк" Код на користь
ОСОБА_1 грошову компенсацію за
невикористані дні відпустки при
звільненні у розмірі 14705 (чотирнадцять
тисяч сімсот п'ять) грн. 88 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"Приватбанк" Код судові
витрати в сумі 243 (двісті сорок три) грн.
60 коп. в прибуток Державного бюджету
України.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд з
поданням в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
О.В.Панас