Справа № 565/490/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року

м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд
Рівненської області під головуванням

суддіДемчини Т.Ю.при
секретаріКовальчук В.С.з участю
позивачаОСОБА_3,представника
позивачаОСОБА_4,відповідачаОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання майна
спільною сумісною власністю та поділ
майна, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного
майна подружжя, посилаючись на те, що
перебуває у шлюбі з відповідачем,
останнім часом подружжя спільної мови
між собою не знаходить, під час шлюбу
подружжям було набуте майно, а саме -
автомобіль "Hyundai Tucson", 2009 року випуску,
д.н.зНОМЕР_1, вартістю 100000,00 грн., а також
спільними коштами подружжя було
збудовано гараж за адресою: АДРЕСА_1,
вартість будівництва якого склала
100000,00 грн. Позивачка просить поділити
спільне майно, виділивши їй у власність
автомобіль, а ОСОБА_5 - будівельні
матеріали, вироби та конструкції, з
яких збудовано гараж.

В судовому засіданні ОСОБА_3 збільшила
та змінила позовні вимоги, просила суд
відступити від засад рівності часток у
спільному майні та виділити їй у
власність автомобіль "Hyundai Tucson", 2009 року
випуску, д.н.з.НОМЕР_1, вартістю 153296,00
грн., а ОСОБА_5 - будівельні матеріали,
вироби та конструкції, з яких збудовано
гараж, вартістю 51270,00 грн. ОСОБА_3
пояснила, що останні роки відповідач не
дбав про матеріальне забезпечення
сім"ї, не працював, зловживав алкоголем,
кошти до сімейного бюджету не надавав,
а лише псував спільне майно та
створював для сім"ї матеріальні борги.

Представник позивачки ОСОБА_4 в
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_3 з урахуванням їх зміни
підтримала в повному обсязі та просила
суд при поділі спільного майна
подружжя відступити від засад рівності
часток у спільному майні, зважаючи на
поведінку ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_5 вимоги
позовної заяви не визнав та подав суду
письмові заперечення проти позову.
Заперечення обґрунтовував тим, що він
не згідний з вартістю спільного
автомобіля та гаража, заявленого
позивачкою у позові, на даний час він
використовує автомобіль у своїй
підприємницькій діяльності, надаючи
послуги з перевезення пасажирів, а у
спільній власності сторін є також інше
майно. Після проведення під час
розгляду справи експертної оцінки
автомобіля та гаража та встановлення
їх ринкової вартості ОСОБА_5 пояснив, що
згоден з вимогою про поділ майна, однак
бажає залишити автомобіль собі, при
цьому не заперечує проти сплати на
користь позивачки грошової
компенсації, пояснивши при цьому, що на
даний час не працює та таких коштів не
має, однак планує влаштуватись на
роботу, після чого сплатить
компенсацію.

Заслухавши пояснення сторін,
показання свідків, дослідивши докази у
справі, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню. Підставами для такого
висновку суду стало наступне.

В судовому засіданні встановлено,
що сторони з 12 серпня 1989 року
перебувають у шлюбі, про що свідчить
свідоцтво про укладення шлюбу серії
НОМЕР_2, видане Балаховицькою сільською
радою Володимирецького району
Рівненської області.

Відповідно до ст.60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

При визначенні обсягу та вартості
спільного майна подружжя судом
враховано наступне.

Як вбачається з свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_3, виданого ВРЕР ДАІ
м.Кузнецовська, 20.03.10 р. за ОСОБА_5
зареєстроване право власності на
автомобіль "Hyundai Tucson", 2009 року випуску,
д.н.з.НОМЕР_1.

Документів у підтвердження права
власності будь-кого з сторін на гараж
за адресою: АДРЕСА_1, сторонами не
надано. Позивач та відповідач у
судовому засіданні пояснили, що під час
шлюбу вони вступили у гаражний
кооператив та спільними зусиллями
побудували гараж, однак, незважаючи на
завершення його будівництва, на даний
час право власності на нього не
оформили.

Наявність у сторін гаража
підтверджується матеріалами технічної
інвентаризації, виконаної КП
"Кузнецовське міське бюро технічної
інвентаризації" від 25.04.14 р., згідно з
якими побудований сторонами гараж за
адресою: АДРЕСА_1, є нерухомим майном
загальною площею 44,4 кв.м, складається з
першого поверху, де розміщений гараж,
та підвалу, де розміщені дві кладовки.
Крім того, пояснення сторін щодо
належності вказаного гаража ОСОБА_5
підтверджуються Книгою обліку
споживання електроенергії власника
гаража у кооперативі "Садко" на ім"я
ОСОБА_5 та фотографіями даного об'єкту.
Будівництво гаража за спільні кошти
подружжя сторонами не оспорюється.

Відповідно до ст.331 ЦК України,
право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації. До
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

З огляду на те, що суду не подано
доказів у підтвердження проведення
державної реєстрації нерухомого майна
- гаража за адресою: АДРЕСА_1, суд
прийшов до висновку, що, побудувавши
гараж, сторони набули право власності
на матеріали, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва.

Таким чином, суд встановив, що під
час шлюбу сторони набули спільне майно,
яке складається з матеріалів,
обладнання тощо, які були використані в
процесі будівництва гаража за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 44,4 кв.м, а
також з автомобіля "Hyundai Tucson", 2009 року
випуску, д.н.з.НОМЕР_1.

Доказів у підтвердження
наявності у сторін іншого майна,
придбаного під час шлюбу, суду не
надано. Будь-яких вимог про поділ
іншого спільного майна сторони суду не
заявляли.

З огляду на норму ст.60 СК України,
суд прийшов до висновку, що матеріали
та обладнання, що були використані в
процесі будівництва гаража за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 44,4 кв.м, а
також автомобіль "Hyundai Tucson", 2009 року
випуску, д.н.з.НОМЕР_1, є спільним майном
подружжя ОСОБА_5, оскільки придбане під
час їх шлюбу.

Вирішуючи питання про вартість
спільного майна подружжя, про поділ
якого заявлено вимоги, суд враховує
наступне.

Згідно з висновком суб'єкта
оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 № 01/05
від 08.05.14р., ринкова вартість автомобіля
"Hyundai Tucson", 2009 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1
на дату оцінки складає 153296,00 грн.

Згідно з висновком суб'єкта
оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 № 42-05/14
від 08.05.14 р., ринкова вартість гаража
сторін за адресою: АДРЕСА_1, на дату
оцінки складає 51270,00 грн.

Таким чином, суд прийшов до
висновку, що загальна вартість
спільного майна подружжя ОСОБА_3, про
поділ якого заявлено вимоги, складає:
153296,00 грн. + 51270,00 грн. = 204566,00грн.

Відповідно до ст.364 ЦК України,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим у зв'язку з неподільністю
речі, співвласник, який бажає виділу,
має право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою. Право на частку у праві
спільної часткової власності у
співвласника, який отримав таку
компенсацію, припиняється з дня її
отримання.

Статтею 372 ЦК України передбачено,
що майно, що є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом. За
рішенням суду частка співвласника може
бути збільшена або зменшена з
урахуванням обставин, які мають
істотне значення. У разі поділу майна
між співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

Статтею 70 СК України передбачено, що у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. При вирішенні спору про
поділ майна суд може відступити від
засад рівності часток подружжя за
обставин, що мають істотне значення,
зокрема якщо один із них не дбав про
матеріальне забезпечення сім'ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім'ї.

З пояснень позивачки ОСОБА_3 судом
встановлено і відповідачем ОСОБА_5 не
оспорюється, що у вересні 2013 року
ОСОБА_5 було піддано адміністративному
стягненню у вигляді штрафу в сумі 2550,00
грн. у зв'язку з вчиненням
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.130 КУпАП - керування
автомобілем у стані алкогольного
сп'яніння. Дана обставина
підтверджується також квитанцією № 60
від 11.09.13 р. про сплату ОСОБА_5
вищезазначеного штрафу.

З пояснень позивачки ОСОБА_3 судом
встановлено і ОСОБА_5 не оспорюється, що
у 2013 році ОСОБА_5 пошкодив автомобіль
подружжя у ДТП, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з висновку про
результати розгляду Кузнецовським МВ
УМВС Ураїни в Рівненській області
звернення ОСОБА_5 від 12.03.14 р., 11.03.14 р. її
батько ОСОБА_5, повернувшись додому у
нетверезому стані, вчинив сімейний
дебош. Аналогічні дії вчинено ОСОБА_5
02.04.14 р., що підтверджується висновком
органу міліції про результати розгляду
звернення ОСОБА_5 від 05.04.14 р.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду показали,
що ОСОБА_5 тривалий час без поважних
причин не працює, будь-яких коштів до
сімейного бюджету не надає, зловживає
алкогольними напоями, утриманням сім"ї
займається лише ОСОБА_3, яка
систематично їздить на заробітки до
Російської Федерації.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що у 2013
році ОСОБА_5 працював у нього один
місяць, заробивши при цьому 10000,00 грн.,
які, як відомо йому від свого зятя, що
являється сином ОСОБА_5, додому не
приносив, будь-яких речей для сім"ї не
купляв. Показання свідка у цій частині
підтверджуються і поясненнями ОСОБА_3
про те, що зароблені кошти ОСОБА_5 в
інтересах сім"ї не використав, а куди їх
витратив, їй невідомо. ОСОБА_10 показав
також, що влітку 2013 року ОСОБА_5 взяв у
нього у позику гроші в сумі 2000 грн.,
пообіцявши віддати їх у серпні -
вересні 2013 року, однак дані кошти не
віддав по цей час. Дані показання
ОСОБА_10 підтвердив в судовому
засіданні і відповідач ОСОБА_5 ОСОБА_10
звертався до ОСОБА_3 з метою повернення
боргу ОСОБА_5, однак грошей для цього
вона не мала, у зв'язку з чим ОСОБА_10
забрав з квартири ОСОБА_5 телевізор в
рахунок боргу ОСОБА_5

Проаналізувавши показання свідків,
пояснення сторін, інші вищезазначені
докази, суд приходить до висновку про
те, що ОСОБА_5 не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, пошкоджував
спільне майно, вчиняв дії, що
призводили до витрачання коштів
сімейного бюджету на шкоду інтересам
сім'ї. Дані обставини суд визнає такими,
що мають істотне значення, а тому
вбачає підстави для відступлення від
засад рівності часток подружжя у
спільному майні.

З урахуванням конкретних обставин
справи суд прийшов до висновку, що
ОСОБА_3 слід виділити майно у частці 2/3
від загальної вартості спільного
майна, а ОСОБА_5 - 1/3 частку цього майна.

Таким чином, ідеальні частки у
спільному майні сторін у вартісному
виразі складають: ОСОБА_3 - 136377,33 грн.
(204566,00 грн. * 2 / 3), ОСОБА_5 - 68188,67 грн. (204566,00
грн. * 1 / 3).

Оскільки спільне майно сторін, що
підлягає поділ, складається з двох
об'єктів, з урахуванням вищезазначених
ідеальних часток, суд прийшов до
висновку, що у власність ОСОБА_3 слід
виділити річ більшої вартості, а у
власність ОСОБА_5 - річ меншої вартості.

Виходячи з встановленої експертним
шляхом вартості автомобіля "Hyundai Tucson",
2009 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1 (153296,00 грн.),
гаража сторін за адресою: АДРЕСА_1 (51270,00
грн.), а також з урахуванням часток
сторін у спільному майні, у яких слід
поділити майно, суд прийшов до висновку
про наявність підстав для стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошової
компенсації різниці вартості його
частки у спільному майні, у розмірі: 153296
грн. - 136377,33 грн. = 16918,67 грн. На сплату
грошової компенсації різниці вартості
часток у спільному майні сторони в суді
погодились.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд врахував, що вони
складаються з судового збору,
сплаченого позивачкою за подання
позовної заяви та заяви про збільшення
позовних вимог на загальну суму 1532,96
грн., документально підтвердженої
вартості проведених експертиз в сумі
1400 грн., а також витрат, пов'язаних з
транспортуванням автомобіля сторін до
місця проведення експертизи, а саме -
витрат на пальне в сумі 799,78 грн.,
підтверджених квитанціями № 178561 від
06.05.14 р. та № 323291 від 07.05.14 р., які
підлягають включенню до складу судових
витрат на підставі ч.1 ст.87 ЦПК України.
Суд приходить до висновку про
відсутність правових підстав для
включення до судових витрат коштів,
сплачених ОСОБА_3 на користь КП
"Кузнецовське міське бюро технічної
інвентаризації" в сумі 685,00 грн. за
проведення технічної інвентаризації
гаражу, оскільки вважає, що ці витрати з
розглядом даної цивільної справи не
пов'язані. Таким чином, загальна сума
судових витрат у даній справі складає:
1532,96 грн. + 1400,00 грн. + 799,78 грн. = 3722,74 грн.,
та підлягає розподілу між сторонами
пропорційно до розміру задоволених
вимог.

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст.60, 70 СК України, ст.ст.331, 364, 372 ЦК
України, керуючись ст.ст.8, 10, 60, 174, 209,
212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Визнати будівельні матеріали,
обладнання, вироби та конструкції, з
яких споруджено новостворене нерухоме
майно - гараж за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 44,4 кв.м, вартістю 51270
(п'ятдесят одна тисяча двісті сімдесят)
грн., а також автомобіль "Hyundai Tucson", 2009
року випуску, д.н.з.НОМЕР_1, вартістю 153296
(сто п'ятдесят три тисячі двісті
дев'яносто шість) грн. - об'єктами права
спільної сумісної власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_5.

Поділити майно, що є у спільній
сумісній власності подружжя.

Виділити у власність ОСОБА_3
автомобіль "Hyundai Tucson", 2009 року випуску,
д.н.з.НОМЕР_1, вартістю 153296 (сто п'ятдесят
три тисячі двісті дев'яносто шість) грн.

Виділити у власність ОСОБА_5 будівельні
матеріали, обладнання, вироби та
конструкції, з яких споруджено
новостворене нерухоме майно - гараж за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 44,4
кв.м, вартістю 51270 (п'ятдесят одна тисяча
двісті сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 16918 (шістнадцять тисяч дев'ятсот
вісімнадцять) грн. 67 коп. грошової
компенсації різниці вартості частки у
спільному майні.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 понесені позивачкою судові
витрати в сумі 3320 (три тисячі триста
двадцять) грн. 77 коп.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Рівненської області через
Кузнецовський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення. У
разі ухвалення рішення без участі
особи, яка бере участь у справі,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: