________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/3923/14-ц
Провадження № 2/520/3978/14
УХВАЛА

про забезпечення позову

10 квітня 2014 року
м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Прохорова П.А.,

при секретарі - Козловій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову подану в рамках
провадження по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 в якому, посилаючись на
укладення між сторонами договорів
позики та невиконання взятих на себе
позичальником зобов'язань, просив суд
стягнути з відповідача заборгованість
в розмірі 199710,00 грн.

07 квітня 2014 року було відкрито
провадження у справі.

Разом із позовною заявою позивач
звернувся до суду з заявою про
забезпечення доказів з метою
встановлення належного відповідачу
нерухомого майна шляхом витребування з
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції
відповідних відомостей та з заявою про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на належне відповідачу рухоме
та нерухоме майно, оскільки на думку
позивача відповідач, дізнавшись про
відкриття провадження у справі може
вжити заходів щодо відчуження всього
належного йому майна, що в подальшому
може ускладнити або унеможливити
виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не
викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи,
встановив наступні обставини:

Відповідно до наданої Реєстраційною
службою Одеського міського управління
юстиції на виконання ухвали суду про
забезпечення (витребування) доказів
Інформаційної довідки з реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна №20229920 від 09.04.2014 року,
за відповідачем, ОСОБА_2, зареєстровано
право власності на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
кодексом, заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, а також інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується, зокрема,
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб. Види забезпечення
позову мають бути співрозмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості
заяви є наявність причинного зв'язку
між конкретним видом забезпечення
позову, про який йдеться у відповідній
заяві, та наслідком у формі потенційної
загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22 грудня
2006 року у п.4 роз'яснив, що розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має врахувати наскільки
конкретний захід, який пропонується
вжити, пов'язаний з предметом позову,
наскільки він співрозмірний позовній
вимозі, і яким чином цей захід фактично
реалізує мету його вжиття.

З урахуванням вказаного вище
роз'яснення Пленуму Верховного суду
України, та наданих суду відомостей про
належне відповідачу нерухоме майно,
суд вважає, що тимчасове обмеження
права ОСОБА_2 розпоряджатися нерухомим
майном - 1/4 частиною квартири за
адресою: АДРЕСА_1, з метою забезпечення
грошових вимог позивача на випадок
задоволення позову є співрозмірним та
достатнім заходом забезпечення позову,
а накладення арешту на інше майно
відповідача буде виходити за рамки
співрозмірності та доцільності.

Таким чином, суд вважає заяву позивача
про забезпечення позову такою, що
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову -
задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - 1/4
частину квартири за адресою: АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1,
мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Копію ухвали невідкладно надіслати
сторонам та Реєстраційній службі
Одеського міського управління юстиції
для відома та виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає
чинності в момент її проголошення,
підлягає негайному виконанню в
порядку, встановленому законом для
виконання судових рішень.

Направлення цієї ухвали до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції доручити
ОСОБА_1 або його представникам: ОСОБА_3
та ОСОБА_4.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її отримання,
однак оскарження ухвали про
забезпечення позову не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя
П.А. Прохоров