Справа № 363/972/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 травня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді
Підкурганного В.В.

при секретарі Подшибякіній
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вишгороді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом у якому просив стягнути
з відповідача суму боргу за договором
позики у розмірі 10 000 доларів США, що
еквівалентно 79 600 грн., інфляційні в
сумі 74 грн. 25 коп., 3 % річних від суми
боргу у розмірі 5 744 грн. 28 коп. та судові
витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 29
березня 2011 року він надав відповідачу в
борг грошові кошти в розмірі 10 000
доларів США, що було еквівалентно 79 600
грн. строком до 1 жовтня 2011 року.

Однак, у встановлений строк ОСОБА_2 борг
не повернув, від виконання свого
зобов'язання ухиляється та уникає
зустрічей з позивачем.

У судовому засіданні позивач та його
представник заявлений позов
підтримали та просили про його
задоволення.

Відповідач у судове засідання не
прибув. Про місце, день та час розгляду
справи повідомлявся у встановленому
законом порядку, причини неявки суду не
відомі. Заперечення ( пояснення ) щодо
заявлених позовних вимог від
відповідача на адресу суду не
надходили.

Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК
України, у разі повторної неявки у
судове засідання відповідача
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних в
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Відповідно до статті 224 ЦПК України,
зокрема, у разі неявки у судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло зави про розгляд справи за
його відсутності, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, дослідивши
письмові матеріали справи, суд дійшов
наступного.

Відповідно до статті 1 ЦПК України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Так, судом встановлено, що 29 березня 2011
року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 у позику
грошові кошти у розмірі 10 000 доларів
США, що було еквівалентно 79 600 грн., які
зобов'язувався повернути до 1 жовтня 2011
року, про що свідчить відповідна
розписка, яка знаходиться в матеріалах
справи (а.с. 9).

Згідно частини 2 статті 1046 ЦК України,
за договором позики одна сторона
передає у власність другій стороні
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку з суму грошових
коштів або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно статті 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно статті 623 ЦК України боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані
збитки. Розмір збитків завданих
порушенням зобов'язання доказується
кредитором, та визначається з
урахуванням ринкових цін що існували
на момент добровільного задоволення
боржником вимоги кредитора, а якщо
вимога не була задоволена добровільно,
- у день пред'явлення позову, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно частини 2 статті 625 цього
Кодексу, що боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи те, що позивачем було надано
відповідачу у позику суму грошових
коштів, які останній не повернув, суд
дійшов висновку про те, що позов
підлягає задоволенню, а порушене право
позивача - захисту.

Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача по справі на
користь позивача підлягає до стягнення
сума витрат понесених позивачем по
справі, а саме: витрати по сплаті
судового збору у розмірі 854 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 суму боргу
за договором позики у розмірі 10 000
доларів США, що еквівалентно 79 600 грн.,
інфляційні в сумі 74 грн. 25 коп., 3 % річних
від суми боргу у розмірі 5 744 грн. 28 коп.
та судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 854 грн. 20 коп., а всього
стягнути - 86 272 (вісімдесят шість тисяч
двісті сімдесят дві) грн. 73 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
Вишгородським районним судом
Київської області за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя