РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/1716/14-ц

Пров. №2/668/895/14

18.04.2014 року Суворовський районний суд м.
Херсона в складі:

головуючого

Булах Є.М.

при секретарі

Бірюкову А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,-

встановив:

Позивач звернулася до суду із
вказаним позовом до відповідача,
мотивуючи тим, що вона є власником
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1. Однак, повною мірою
реалізувати належні їй як власнику
правомочності щодо вільного володіння,
користування та розпорядження
належним майном позивач не може,
оскільки відповідач самовільно, без
згоди власника та інших на те правових
підстав, вселився до спірного будинку,
проживає у ньому, ведучи аморальний
спосіб життя-пиячить, влаштовує
сварки, приводе незнайомих людей,
принижує та порушує права позивача як
власника будинку. Відповідач має
власне житло, у якому зареєстрований,
однак добровільно залишити будинок
позивача відмовляється. У зв'язку із
цим ОСОБА_1 просить суд виселити ОСОБА_2
із будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач у судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
слухання справи повідомлений у
встановленому законом порядку. Надав
суду заяву, у якій позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
позов задовольнити, не заперечував
проти заочного розгляду справи.

Відповідач своїм правом на
присутність у судовому засіданні не
скористався, повторно у судове
засідання не з'явилася, про день, час та
місце слухання справи повідомлений у
встановленому законом порядку(ст. 74 ЦПК
України). Заперечень, заяв, клопотань до
суду не надсилала.

Заяв та клопотань на день розгляду
справи від сторін про відкладення
розгляду справи до суду не надійшло.
Подальше ж відкладення розгляду справи
призведе до порушення строку вирішення
спору, затягування судового процесу. За
таких обставин, з урахуванням
письмової згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
за наявними в ній доказами, яких
достатньо для вирішення справи по суті,
що відповідає вимогам ст.224 ЦПК
України, оскільки подальше відкладення
розгляду справи спричинить порушення
строку вирішення спору.

Вивчивши матеріали справи, суд
встановив, що відповідно до свідоцтва
про право на спадщину за законом АВК
№229777 від 13.04.2002 року та свідоцтва про
право власності АВК №229778 від 13.04.2002
року, ОСОБА_1 на праві приватної
власності належить житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1

З письмових пояснень позивача, з
матеріалів справи, а саме листів
Суворовського РВ ХМУ УМВД України в
Херсонській області у відповідь на
звернення ОСОБА_1 про протиправну
поведінку ОСОБА_2. вбачається, що
останній самовільно вселився, проживає
без наявних на те правових підстав у
будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1,
та своєю протиправною поведінкою
порушує права ОСОБА_1 як власниці
зазначеного будинку.

З отриманої судом довідки ВАДР
УДМС УМВД України в Херсонській
області вбачається, що ОСОБА_2 має
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання за адресою:
АДРЕСА_2.

Разом з тим самовільно вселився
у будинок позивачки і не бажає покинути
приміщення, про що свідчать
неодноразові звернення позивачки до
правоохоронних органів про виселення
відповідача.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Виселення відповідача, як
спосіб захисту ОСОБА_1 своїх прав та
інтересів, є категорією житлового
права та регулюється нормами Житлового
Кодексу України, у відповідності до
яких, особа, яка самоправно зайняла
житлове приміщення, підлягає виселенню
без надання іншого житла( ст.116 ЖК
України).

Враховуючи наведене,
оцінивши докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що зазначені у
позові обставини, підтверджені під час
розгляду справи, за відсутності згоди
позивача на вселення ОСОБА_2 до будинку
за адресою: АДРЕСА_1, відсутності у
останнього встановлених законом прав
на користування вказаним будинком,
зокрема-реєстрації місця проживання у
ньому, мають ознаки самовільного
зайняття чужого житла, що є порушенням
абсолютного та непорушного права
власника на вільне володіння,
користування та розпорядження
належним йому майном, дають суду
підстави для визнання позовних вимог
законними, обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК
України з відповідача підлягає
стягненню на користь позивача сплачена
ним сума судового збору у розмірі 243,60
грн..

Керуючись ст.ст.391ЦК України, ст.116
ЖК України,ст.ст.10,11,60,88,209,212,213,215,224 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення
-задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, який на праві
власності належить ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1 судові витрати у
розмірі 243,60 грн. в рахунок
відшкодування судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Суворовський районний суд м. Херсона.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяБулах Є. М.