Справа № 664/1238/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
Цюрупинський
районний суд

Херсонської області

у складі: судді
Никифорова Є.О.,

при секретарі
Імшеницькій
К.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Цюрупинську
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини у
зв'язку з продовженням нею навчання,

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 в якому вказує, що з
відповідачем вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано 28.11.2001 року. Від шлюбу
народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Постановою Цюрупинського районного
суду Херсонської області від 14.08.1998
року судом призначено стягувати з
відповідача на її користь аліменти на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі ? частини від усіх видів
заробітку щомісячно, починаючи з 05.08.1998
року та до досягнення нею повноліття.
Зазначає, що за вказаний час відповідач
сплачував аліменти несвоєчасно та не у
повному обсязі та має заборгованість
понад 3 тис. грн. Також вказує, що з
вересня 2013 року її дочка ОСОБА_5 є
студенткою 1-го курсу факультету
культури та мистецтв Херсонського
державного університету, строк
навчання становить 4-5 років. Просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в
розмірі ? частини від усіх видів
заробітку, починаючи з дня подання
заяви та до закінчення навчання та
стягнути заборгованість за аліментами.
В ході розгляду справи позивач позовні
вимоги змінила та просила стягувати з
відповідача на її користь аліменти на
утримання дочки ОСОБА_5, яка продовжує
навчання у Херсонському державному
університеті, аліменти у твердій
грошовій сумі у розмірі 1000 грн.
щомісячно, починаючи з дня подачі
позову та до закінчення нею навчання.
Позовні вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості за
аліментами за заявою позивача судом
залишені без розгляду.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
пояснив, що дочка позивача та
відповідача з вересня 2013 року її дочка
ОСОБА_5 є студенткою 1-го курсу
факультету культури та мистецтв
Херсонського державного університету,
а тому потребує утримання батьків. На
даний час ОСОБА_5 знаходиться на
повному утриманні матері. Відповідач
матеріальної допомоги не утримання
дочки не надає. Навчання ОСОБА_5 є
платним, загальна його вартість
становить 27800,00 грн., по 695,00 грн.
щомісячно. Також позивач сплачує за
проживання дочки у гуртожитку в сумі
293,65 грн. щомісячно. Зазначив, що
відповідач має можливість надавати
утримання у вказаному позивачем
розмірі, оскільки заробляє на життя
займаючись перевезенням людей,
використовуючи автомобіль «Мерседес»
д/н НОМЕР_1, що належить на праві
власності його матері. За рахунок плати
за проїзд відповідач отримує 600-700 грн. у
день, тобто близько 18000 грн. на місяць.

Відповідач позов не визнав та в
судовому засіданні пояснив, відповідно
до постанови Цюрупинського районного
суду Херсонської області від 14.08.1998
року судом призначено стягнення
стягувати з відповідача на її користь
аліменти на утримання дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від
усіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 05.08.1998 року та до досягнення
нею повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 року від
іншого шлюбу народився син ОСОБА_7, на
утримання якого з нього також стягнуто
аліменти. У зв'язку з цим розмір
аліментів на утримання дочки ОСОБА_5
судом було зменшено з ? до 1/6 частини від
усіх видів заробітку та стягнуто на
користь ОСОБА_8 аліменти на утримання
сина ОСОБА_7 в розмірі 1/6 частини з усіх
видів заробітку. На даний час сина він
утримує самостійно, оскільки мати
разом з ними не проживає, матеріальної
допомоги не надає. На даний час він не
працює, певні доходи має від
вирощування сільгосппродукції на
земельній ділянці 0,06 га, але цих
доходів не вистачає на проживання.
Також, матеріальну допомогу йому
надають батьки, які також частково
сплачують за комунальні послуги.
Твердження позивача про те, що він
регулярно займається перевезенням
людей заперечив. Пояснив, що дійсно у
його матері є вантажно-пасажирський
автомобіль марки «Мерседес» д/н НОМЕР_1,
який він іноді використовує для
власних потреб. Іноді надає послуги з
перевезення за гроші, але нерегулярно.
Зазначає, що його доходів не достатньо
для надання утримання дочці, що
продовжує навчання.

В судовому засіданні за клопотанням
позивача були допитані в якості
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_9. показав, що він працює
охоронником на підприємстві, де
відповідач ставить автомобіль марки
«Мерседес», який, як йому відомо,
належить його матері. Він працює
охоронником у агрофірмі «Агроюг» по
дві доби з перервою на одну добу.
Починаючи з весни та до пізньої осені, в
період коли тривають польові роботи,
відповідач кожного ранку за гроші
возив людей на поле та ввечері забирав
їх з поля. Зі слів самого ОСОБА_2, за день
роботи він отримує 400 грн. Також
показав, що близько року тому відбулася
крадіжка з автомобіля ОСОБА_2, в якій
останній запідозрив його. З цього часу
вони не спілкуються.

Свідок ОСОБА_5 показала, що вона є
студенткою 1-го курсу факультету
культури та мистецтв Херсонського
державного університету. ЇЇ навчання є
платним, по 695,00 грн. щомісячно. За
проживання дочки у гуртожитку
необхідно сплачувати по 293,65 грн.
щомісячно. Крім того, вона витрачає
кошти на харчування та на придбання
матеріалів, необхідних для навчання. Їй
відомо, що батько ОСОБА_2 має доходи від
перевезення людей на роботи у поля,
використовуючи автомобіль «Мерседес»
д/н НОМЕР_1, що належить на праві
власності його матері. Її особисто в 2013
році батько на зазначеному автомобілі
також підвозив кілька разів, але грошей
не брав. Інші пасажири сплачували по 20-25
грн. з людини.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню у зв'язку з
наступним.

Судом встановлено, що позивач
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано 28.11.2001 року. Від шлюбу
народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Постановою Цюрупинського районного
суду Херсонської області від 14.08.1998
року судом призначено стягувати з
відповідача на її користь аліменти на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі ? частини від усіх видів
заробітку щомісячно, починаючи з 05.08.1998
року та до досягнення нею повноліття.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року від іншого шлюбу
відповідача народився син ОСОБА_7.
Рішенням Цюрупинського районного суду
від 10.10.2011 року розмір аліментів на
утримання дочки ОСОБА_5 судом було
зменшено з ? до 1/6 частини від усіх видів
заробітку та стягнуто на користь
ОСОБА_8 аліменти на утримання сина
ОСОБА_7 в розмірі 1/6 частини з усіх
видів заробітку. На даний час ОСОБА_5
знаходиться на повному утриманні
позивача. Відповідач матеріальної
допомоги не утримання дочки не надає. З
вересня 2013 року її дочка ОСОБА_5 є
розпочала навчання на І курсі
факультету культури та мистецтв
Херсонського державного університету.
Згідно з договором про навчання від
14.08.2013 року, вартість навчання ОСОБА_5
становить 27800,00 грн., по 695,00 грн.
щомісячно. Згідно з договором про
проживання в гуртожитку №3, ОСОБА_5 має
сплачувати за проживання у гуртожитку.
Плата за проживання дочки у гуртожитку
становить 293,65 грн. щомісячно.
Відповідач самостійно утримує сина, що
підтверджується актами обстеження від
20.12.2013 року та від 18.03.2014 року.
Відповідач не працює, існує за рахунок
доходів від вирощування
сільгосппродукції на земельній
ділянці 0,06 га. та матеріальної допомоги
батьків.

Правовідносини між позивачем та
відповідачем з приводу сплати
аліментів на повнолітню дитину, що
продовжує навчання, врегульовано ст. 199
Сімейного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Таким чином, позивач має право вимоги
від батьків сплати на її користь
аліментів, оскільки вона продовжує
навчання у вищому навчальному закладі.
Разом з тим, згідно зі ст. 199 СК України,
аліменти підлягають стягненню з
батьків за умови, що вони можуть
надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що відповідач не має
можливості надавати утримання на
дочку, що продовжує навчання, оскільки
судом встановлено, що він не
працевлаштований, крім того,
відповідач має на утриманні
неповнолітню дитину в той час як
позивачем не доведено, що відповідач
має доходи, достатні для надання
утримання повнолітній дитині.

Суд вважає, що доводи позивача, що
відповідач має доходи на рівні 18000 грн.
на місяць, не підтверджені належними
доказами. Суд критично ставиться до
показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_9. та
не приймає їх до уваги, оскільки вони є
неконкретними. Із цих свідчень
неможливо встановити з достатньою
вірогідністю розмір доходів
відповідача. Крім того, суд не приймає
до уваги в якості доказу відеозапис,
наданий позивачем, оскільки з нього
неможливо встановити особу водія
мікроавтобуса, що зафіксовано на
відеозапису.

Таким чином, суд вважає, що в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити у зв'язку з їх
необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 199 СК України, ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК
України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення на її
користь аліментів на утримання ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до апеляційного суду
Херсонської області через
Цюрупинський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Є.О. Никифоров