АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/6503/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Тітов М.Ю.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Оніщука
М.І.

- Шебуєвої
В.А.

при секретарі - Кучер
Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Оболонського районного суду
м. Києва від 19 березня 2014 року в справі
за позовом ОСОБА_2 до Комунального
підприємства по утриманню зелених
насаджень Оболонського району м. Києва,
третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до Комунального
підприємства по утриманню зелених
насаджень Оболонського району м. Києва
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Свої вимоги мотивувала тим, що їй на
праві власності належить автомобіль
«ПЕЖО 206СВ» державний реєстраційний
номер НОМЕР_2.

21 травня 2013 року зазначений автомобіль
був припаркований на парковці навпроти
її балкону біля будинку АДРЕСА_1. Вона
та її чоловік ОСОБА_2 перебували у себе
в квартирі. Чоловік вийшов на балкон та
побачив, що біля їх автомобіля косять
траву газонокосарками. Саме в той
момент він побачив, що з під однієї з
газонокосарок вилетів якийсь предмет
та полетів у сторону автомобіля й
влучив у задню кришку багажника
автомобіля, внаслідок чого було
розбито скло на задній кришці
багажника та спрацювала сигналізація.
Вона разом з чоловіком вибігли на
вулицю і з'ясували, що у задню кришку
багажника автомобіля влучив камінь,
який вилетів з під газонокосарки
одного з працівників Комунального
підприємства по утриманню зелених
насаджень Оболонського району м.Києва,
а саме - ОСОБА_3

На місце події нею було викликано
працівників міліції, які зафіксували
факт побиття скла у її автомобілі,
опитали очевидців, склали протокол
огляду тощо.

Причиною пошкодження автомобіля стало
виконання ОСОБА_3 своїх трудових
обов'язків.

Для проведення відновлювального
ремонту автомобіля вона була змушена
звернутися до компанії «Ілта». Їй було
виставлено рахунок на придбання скла
задніх дверей на суму 7622 гривень 77
копійок. Так як вона постійно
користується автомобілем, він їй
необхідний для виконання своїх
трудових обов'язків і взагалі для
нормального способу життя, вона була
змушена за власний кошт придбати нове
скло для автомобіля та встановити його,
про що також повідомила відповідача.

Скло нею було придбано у СПД ОСОБА_4,
оскільки у нього вартість менша аніж у
компанії «Ілта». Вартість скла
становить 6100 гривень.

Також зазначала, що їй завдана моральна
шкода, розмір якої вона оцінює в 3000
гривень, оскільки вона була змушена
змінити свій звичайний спосіб життя,
витрачати особистий час та власні
кошти для ремонту автомобіля, не змогла
реалізувати свої життєві плани.

Враховуючи наведене, просила суд
стягнути з відповідача на її користь 6100
грн. матеріальної шкоди та 3000 грн.
моральної шкоди.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 19 березня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове про задоволення позову.

Зазначає, що судом не перевірено чи
були встановлені попереджувальні
знаки про те, що проводиться скошування
трави? Чи був ознайомлений працівник з
правилами техніки безпеки при
користуванні газонокосаркою? Якою
маркою газонокосарки користувався
працівник відповідача при скошуванні
трави? Які технічні характеристики
газонокосарки, а саме чи можливе при
попаданні до газонокоси каміння його
відлітання та на яку відстань? Що
слугувало причиною пошкодження
(розбиття автоскла)?

Судом при ухваленні рішення прийняв до
уваги лише твердження третьої особи, що
газонокосарки які використовувались
при скошуванні газону були захищені
кожухом та не могли завдати шкоди, що не
відповідає дійсності, адже згідно
інструкції з експлуатації косарками
марки STIHL у вказівках з техніки безпеки
та техніки роботи вказано: « Під час
роботи косарки в радіусі 15 метрів не
повинні знаходитись інші особи -
небезпека травмування відкинутими
предметами! Цієї відстані
дотримуватись також по відношенню до
речей (авто, шибок) - небезпека
матеріальних збитків!».

Судом в порушення процесуальних норм
не було викликано та не допитано в
якості свідка ОСОБА_5.

Зауважує, що всі пояснення відповідача,
які покладені в основу рішення,
базуються на припущеннях.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з"явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 суд підставно виходив з їх
недоведеності та необґрунтованості з
огляду на таке.

Судом встановлено, що автомобіль «Пежо
206 СВ» державний номер НОМЕР_2 належить
на праві власності ОСОБА_2 (а.с.4).

З висновку ДІМ Оболонського РУ ГУ МВС
України в м. Києві від 24.05.2013 року
вбачається, що 21.05.13 року до
Оболонського РУ ГУМВС України в м.
Києві надійшла заява ОСОБА_2 з приводу
пошкодження автомобіля «Пежо» д.н.з.
НОМЕР_2 по АДРЕСА_1.

Будучи опитаною ОСОБА_2 пояснила, що
21.05.2013 року почула як спрацювала
сигналізація на її автомобілі Пежо 206,
д.н.з. НОМЕР_2. Автомобіль було
припарковано навпроти її балкона за
адресою: АДРЕСА_1. Коли вийшла на балкон,
то побачила молодого чоловіка який
косаркою косив газон та була піднята
кришка заднього скла. Згодом вийшла на
вулицю і побачила, що скло було розбите.
Молодий чоловік повідомив, що відлетів
камінь і розбив скло. Сума завданого
матеріального збитку становить 7622,77
грн.

Опитаний ОСОБА_3 пояснив, що 21.05.2013 року
за адресою АДРЕСА_1 косив газон. До його
підійшов господар автомобіля який
стояв біля газону та повідомив, що від
газонокосарки щось відлетіло та
розбило заднє скло його автомобіля.
Перед ним косили газон інші члени
бригади, звідки відлетів сторонній
предмет йому не відомо. Згідно
протоколу огляду виявлено механічні
пошкодження, а саме: розбите скло
задньої дверки (кришки багажника) (а.с.8).

Згідно наряду-замовлення №12-06/13 від
12.06.2013 року, який є актом виконаних
робіт, вартість заміни скла задньої
кришки багажника на автомобіль
позивача склала 6100 грн. (а.с.17).

Відповідно до ч.1. ст.1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Єдиною підставою для цивільно-правової
відповідальності за завдання шкоди є
правопорушення, що включає як складові
елементи: шкоду, протиправне діяння
особи, котра її завдала, причинний
зв'язок між ними, а також вину
заподіювача шкоди.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Згідно листа Оболонського РУ ГУ МВС
України в м. Києві від 21.10.2013 року в ході
виконання матеріалу, з приводу
пошкодження автомобіля та додаткової
перевірки, встановити причетних до
факту пошкодження 21.05.2013 року по
АДРЕСА_1 автомобіля «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2
осіб не надалось можливим, свідки та
очевидці не встановлені (а.с.58).

Судом першої інстанції в якості
свідків був допитаний ОСОБА_6, який
пояснив, що він бачив з балкону як щось,
що саме він не знає, відлетіло від
мотокоси, якою скошував газон ОСОБА_3,
та розбило скло задньої кришки
багажника в автомобілі його дружини, що
за предмет розбив скло автомобіля йому
невідомо.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7
зазначив, що він стояв зі сторони
передньої частини автомобіля
золотистого кольору. Біля задньої
частини здійснював скошування газону
мотокосою чоловік, він лише бачив як
піднявся спойлер кришки багажника, що
свідчило про розбиття скла, проте як це
сталося він не бачив.

Також був допитаний ОСОБА_3 який в свою
чергу пояснив, що ним дійсно
скошувалося косіння газону, від
мотокоси ніякі предмети не відлітали
та враховуючи захисний кожух не могли
відлетіти.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що єдиним свідком
який бачив, що нібито від мотокоси
відлетів якийсь предмет та розбив скло
є чоловік позивача, тобто зацікавлена
особа. Предмет який розбив скло
знайдений не був, інших доказів
позивачем не надано.

В апеляційному суду, ОСОБА_3 пояснив, що
на парковці було припарковано багато
машин, оскільки поряд магазин «Фора».
Він знаходився попереду машини
позивача коли спрацювала сигналізація.
В результаті чого було пошкоджено скло
автомобіля йому не відомо. Від його
мотокоси нічого не відлітало і на
автомобіль не падало.

ОСОБА_2 також пояснила, що її чоловік
затримав ОСОБА_3 лише тому, що той
знаходився найближче до її автомобіля
та зробив висновок, що скло могло бути
пошкоджено в результаті проведення
робіт останнім.

Зазначила, що недопитаний судом свідок
ОСОБА_5 також не був очевидцем
неправомірних дій ОСОБА_3 в результаті
якого пошкоджено її автомобіль. Він
бачив лише наслідки. Не спростовує
можливості пошкодження автомобіля і в
інший спосіб, як падіння предмета і з
вікна будинку.

Не є підставою для скасування рішення
суду, посилання позивача й на те, що
судом не встановлено які технічні
характеристики газонокосарки, а саме
чи можливе при попаданні до газонокоси
каміння його відлітання та на яку
відстань? та що слугувало причиною
пошкодження (розбиття авто скла)?,
оскільки сторонами не було заявлено
клопотання про призначення експертизи
з метою встановлення даних питань, тому
у відповідності до ст.143 ЦПК України,
суд був позбавлений вирішити питання
про призначення експертизи без
відповідного клопотання сторони у
справі.

Крім того, такі питання суд повинен був
перевіряти за наявності переконливих
та допустимих доказів щодо причетності
третьої особи до пошкодження
автомобіля позивача.

Доводи позивача ґрунтуються на
припущеннях, а в силу ч.4 ст. 60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду про
відмову в задоволенні позовної вимоги
про відшкодування майнової шкоди у
зв'язку з її недоведеністю.

Враховуючи те, що в задоволенні
основної вимоги про відшкодування
майнової шкоди вірно відмовлено судом
першої інстанції, тому й позовна вимога
про відшкодування моральної шкоди теж
не підлягає задоволенню, оскільки є
похідною.

Суд повно та всебічно з'ясував
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, наданим доказам, обставинам
справи і підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315
ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 19 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий:

Судді: