У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

30 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Горелкіної Н.А.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
комунального підприємства
«Павлоградське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» Павлоградської міської
ради про захист прав споживачів, за
касаційною скаргою комунального
підприємства «Павлоградське виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» Павлоградської міської
ради на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з указаним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що 03.07.2006
року він уклав з відповідачем договір
про надання послуг з водопостачання та
водовідведення. За місцем проживання
позивача було встановлено засоби
обліку води. У травні 2011 року до
нього звернулися контролери
відповідача з вимогою провести повірку
лічильників за власний рахунок. Проте
він відмовився робити повірку
лічильників, посилаючись на те, що це
обов'язок відповідача. Позивач
продовжував користуватися послугами,
які надає відповідач та оплачувати їх
вартість згідно показань засобів
обліку. Всупереч цьому, відповідач
нарахував позивачу заборгованість за
послуги водопостачання та
водовідведення за середніми нормами
споживання та припинив надавати
позивачу послуги з водовідведення.
Позивач вважав, що саме відповідач, як
виконавець послуг з водопостачання та
водовідведення, повинен виконувати
роботи з повірки приладів обліку.

Враховуючи вказане, позивач просив
визнати неправомірними дії
відповідача щодо припинення надання
послуг з водовідведення, зобов'язати
відповідача за свій рахунок здійснити
повірку приладів обліку води, які
встановлені в квартирі позивача,
здійснити перерахунок заборгованості
по водопостачанню з 01.06.2011 року згідно
даних водомірів до моменту відновлення
їх обліку відповідачем, стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі
10000 грн.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 10 лютого 2014 року, позов
ОСОБА_4 було задоволено частково.
Визнано неправомірними дії КП
«Павлоградське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» Павлоградської міської
ради щодо припинення надання ОСОБА_4
послуг з водовідведення.

Зобов'язано КП «Павлоградське
виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» Павлоградської міської
ради провести за свій рахунок повірку
квартирних засобів обліку
(водолічильників), встановлених у
квартирі АДРЕСА_1. В іншій частині
позовних вимог було відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі КП «Павлоградське
виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» Павлоградської міської
ради просить скасувати ухвалені судові
рішення та ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судами і при їх
дослідженні та встановленні судами
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального
підприємства «Павлоградське виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» Павлоградської міської
ради відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун Н.А. Горелкіна Д.О. Остапчук