Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Умнової О.В., Фаловської
І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 29 січня 2014 року,

встановила:

У вересні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 29 червня 2006
року між Банком та ОСОБА_4 укладено
угоду, за умовами якої останній видано
платіжну картку на якій, на день
укладення договору, встановлено ліміт
кредитної лінії на рахунку в сумі 2 000
грн.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_4 угоди утворилась
заборгованість, яка в добровільному
порядку сплачена не була.

Заочним рішенням Тальнівського
районного суду Черкаської області від 7
жовтня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість у розмірі 28 232,04 грн та
судовий збір в сумі 282,32 грн.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 29 січня 2014 року заочне
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким відмовлено позивачу в задоволенні
позову.

У касаційній скарзі Банк просить
скасувати рішення апеляційного суду
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Вирішуючи спір, апеляційний суд вірно
відмовив у задоволенні позовних вимог,
оскільки позивачем пропущено строк
позовної давності, встановлений
законом.

Висновок суду підтверджено доказами,
поданими сторонами (ст. 212 ЦПК України),
а наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити, рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 29 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

О.В. Умнова

І.М. Фаловська