Справа №473/462/14-ц 11.06.2014 11.06.2014 11.06.2014
Провадження №22-ц/784/1735/14
Головуюча першої інстанції:
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

Іменем
України

11 червня 2014 р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка
О.І.

суддів:
Локтіонової О.В.

Самчишиної
Н.В.

із секретарем: Шпонарською
О.Ю.

з участю:

представника:

відповідача - Рибалко О.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Миколаєві
цивільну справу за

апеляційною
скаргою

товариства з обмеженою
відповідальністю «Геліос-1» ( далі-
ТОВ «Геліос-1» ) на рішення
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 12. 03. 2014 р.,
постановлене за

позовом

ОСОБА_4 до ТОВ «Геліос-1» про
стягнення заборгованності з орендної
плати за договором оренди земельної
ділянки,

встановила:

28.01.2014 р.. ОСОБА_4 звернувся з
позовом до ТОВ «Геліос-1» про стягнення
заборгованності з орендної плати за
договором оренди земельної ділянки,

Позивач зазначав, що відповідно
до умов договору оренди земельної
ділянки, загальною площею 4,18 гектарів,
укладеного з ТОВ «Геліос-1» та
зареєстрованого у Державному реєстрі
земель 06.06.2007 р., останнє зобов'язане
щорічно та своєчасно, після збирання
врожаю поточного року сплачувати у
відповідності до пункту 9 договору
орендну плату за користування землею у
розмірі 428 грн., що становить 1.5%
вартості від грошової оцінки землі.

Додатком до договору сторонами
погоджена умова про підвищення у 2010
році розміру орендної плати до1487 грн.76
коп., виходячи з 3% вартості грошової
оцінки землі.

Посилаючись на те, що орендар
не виконав у повному обсязі за 2010 р.-2013
р. умови додаткової угоди в частині
виплати орендної плати з врахуванням
збільшення вартості землі на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
№ 1185 від 31.10.2011 р. «Про внесення змін до
Методики нормативної грошової оцінки
землі сільськогосподарського
призначення та населених пунктів» (
далі- постанова КМ України № 1185)
позивач просив про стягнення
заборгованості у розмірі 3160 грн. 54 коп.

Рішенням постановлено про
часткове задоволення позову у розмірі
2932 грн. 78 коп.

Цим же рішенням вирішено питання
про відшкодування позивачу судового
збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про скасування рішення
та ухвалення нового про задоволення
позову, посилаючись на
необгрунтованність висновків суду
щодо наявності підстав виникнення
спірного зобов'зання.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України
зобов"язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору.

Відповідно до ст. 13 Закону
України від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про
оренду землі» (далі - Закон № 161-XIV)
договір оренди землі - це угода, за якою
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.
Згідно зі ст. 21 Закону № 161-XIV орендна
плата за землю - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди.

За умовами укладеного між
сторонами договору оренди землі від
02.01.2011р. ( п.3.1 договору.) орендна плата за
земельну ділянку розміром 4,18 га.
визначена у розмірі не менше 1,5%
вартості грошової оцінки орендованої
земельної ділянки.

Станом на 2010 -2013 роки у грошовому
виразі орендна плата сплачувалася у
розмірі 1260 грн., що відповідало
мінімальній сумі орендного платежу
передбаченого законодавством на час
укладення договору оренди.

В той же час, додатком до
договору сторонами погоджена умова
про підвищення з 2010 року розміру
орендної плати до 1487 грн.76 коп.,
виходячи з 3% вартості грошової оцінки
землі.

Витягом з технічної документації
підтверджується підвищення вартості
грошової оцінки землі та наявність
підстав для сплати в подальшому
орендної плати у підвищеному розмірі,
відповідно до рекомендованого Указом
Президента України № 92 «Про додаткові
заходи щодо соціального захисту
селян-власників земельних ділянок і
земельних часток (паїв)» від 02.02.2002 р.,
мінімального розміру орендної плати не
менше 3% вартості грошої оцінки
землі.

Суд повно та всебічно дослідив
зазначені обставини справи, дав їм
належну оцінку і з врахуванням
наявності доказів порушення орендних
зобов'язань відповідачем, поданої ним
заяви про застосування строку позовної
давності за 2010 рік, прийшов правильного
висновку щодо обґрунтованості позову
та часткового його задоволення з
врахуванням пропуску строку позовної
давності за вимогою про стягнення
недоплаченої орендної плати за 2010 рік,
ухваливши рішення, яке відповідає
дійсним обставинам справи та вимогам
закону.

Доводи апеляційної скарги
відповідача про недійсність умови щодо
підвищення розміру орендної плати не
заслуговують на увагу, оскільки
зазначена умова є чинною, судових
рішень щодо визнання її недійсною з
підстав відсутності підпису
уповноваженої особи орендаря, не
ухвалювалося.

Інші доводи також не заслуговують
на увагу, оскільки не спростовують
висновків суду.

Встановлене не дає підстав для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК
України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Геліос-1»-
відхилити, а рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 12. 03. 2014 р. - залишити без
зміни.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але з цього часу на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України.

Головуючий:
О.І. Галущенко

Судді:
О.В. Локтіонова

Н.В. Самчишина