У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в
особі представника за довіреністю
ОСОБА_3 на рішення Високопільського
районного суду Херсонської області від
12 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Херсонської області
від 08 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
Просто Фінанс» про захист прав
споживача, стягнення збитків та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Високопільського районного
суду Херсонської області від 12
лютого 2014 року у задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовлено за
необґрунтованістю.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 08 квітня 2014 року апеляційну
скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
відхилено, рішення Високопільського
районного суду Херсонської області від
12 лютого 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3, посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій і направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, врахували правову
позицію, висловлену у постанові
Верховного Суду України від 11 вересня
2013 року у справі № 6-40цс13,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішили спір з урахуванням меж
заявлених вимог та конкретних обставин
справи на підставі наданих сторонами
доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі
представника за довіреністю ОСОБА_3 на
рішення Високопільського районного
суду Херсонської області від 12 лютого
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 08 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія Просто
Фінанс» про захист прав споживача,
стягнення збитків та відшкодування
моральної шкоди, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур