23.06.2014 Справа № 756/7829/14-ц
Справа пр.
№2/756/3448/14
ун. №756/7829/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого
судді - Андрейчука Т.В.

при
секретарі - Ліщенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року позивач
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про
стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовувала тим, що з 17 липня 2010 року
до 23 червня 2014 року
вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу з
відповідачем у ОСОБА_1 народився син
ОСОБА_3

Позивач стверджувала, що вона
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, на даний час син мешкає з нею та
перебуває на повному її утриманні,
ОСОБА_2 регулярної матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає.

З цих підстав позивач просила
суд стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у
розмірі 500,00 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала, просила суд
їх задовольнити.

Відповідач у судовому
засіданні не заперечував проти
стягнення з нього на користь позивача
аліментів на утримання малолітнього
ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини всіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня пред'явлення позову і до досягнення
дитиною повноліття.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, зібрані у
справі докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

З матеріалів справи
вбачається, що 17 липня 2010 року між
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено
шлюб, зареєстрований у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві, актовий запис №920
(а.с.6). Рішенням Оболонського районного
суду м. Києва від 23 червня 2014 року шлюб
між сторонами справи було розірвано.

Від шлюбу з ОСОБА_2 у ОСОБА_1
народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження
серії НОМЕР_2, виданим 16 квітня 2013
року (а.с.7).

На даний час малолітній
ОСОБА_3 постійно мешкає з матір'ю ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_1. Угоди про
добровільну сплату аліментів між
сторонами у справі не досягнуто.

Дитина перебуває на
утриманні матері, відповідач ОСОБА_2 у
добровільному порядку не надає
регулярної матеріальної допомоги,
достатньої для належного забезпечення
потреб сина та його розвитку.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.27
Конвенції про права дитини,
ратифікованої постановою Верховної
Ради України від 27 лютого 1991 року
№78-ХІІ, держави-учасниці визнають
право кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батько (-ки) або інші
особи, які виховують дитину, несуть
основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно зі ст.184 СК України та
роз'яснень, викладених у п.17 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року № 3 "Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів", якщо платних аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

З аналізу наведеної
законодавчої норми та роз'яснень
Пленуму Верховного Суду України
вбачається, що за заявою платника або
одержувача суд може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, але
таке визначення має відбутися тільки
за умови, якщо вони доведуть наявність
підстав для визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі,
передбачених ч.1 ст.184 СК України,
оскільки розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону, що в
подальшому дає право на державну
допомогу відповідно до ст.184 СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
працює на посаді інженера-проектанта
ОПС у приватному підприємстві "Системи
захисту", його посадовий оклад
становить 1218,00 грн. (а.с.17).

Зважаючи на те, що відповідач
офіційно працевлаштований, має
стабільний щомісячний дохід в грошовій
формі, суд не знаходить підстав для
визначення розміру аліментів у твердій
грошовій сумі.

Ч.1 ст.182 СК України
передбачено, що при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. Ч.2 цієї статті
Кодексу визначено, що мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
ст.184 цього Кодексу.

ОСОБА_2 є молодим
працездатним чоловіком, інших дітей,
окрім сина ОСОБА_3, у
нього немає. У судовому засіданні
відповідачем не наведено доказів на
підтвердження того, що на його
утриманні перебувають непрацездатні
батьки.

Враховуючи обставини,
викладені у ч.1 ст.182 СК України, та те, що
матір, на утриманні якої перебуває
малолітній ОСОБА_3, не працює (перебуває
у відпустці по догляду за сином
до досягнення ним
трьохрічного віку), суд приходить до
висновку про те, що розмір аліментів,
які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання сина
ОСОБА_3 має становити 1/3 частину всіх
видів заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
оскільки, на думку суду, саме такий
розмір щомісячного грошового
забезпечення є необхідним та достатнім
для забезпечення потреб дитини, її
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку. З
огляду на розмір доходів відповідача,
суд вважає, що стягнення з нього
аліментів у меншому розмірі не зможе у
повній мірі забезпечити рівень життя
малолітнього ОСОБА_3, необхідний для
його фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку.

Відповідно до норми ч.1 ст.191
СК України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову. Позивачем
пред'явлено позов 03 червня 2014 року.

Повно та всебічно дослідивши
обставини справи, оцінивши зібрані
докази у сукупності, суд вважає, що
позов слід задовольнити частково,
стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 03 червня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Керуючись ст.88 ЦПК України
суд присуджує з відповідача судовий
збір у сумі 243,60 грн. в дохід держави.

Згідно з положеннями п.1 ч.1
ст.367 ЦПК України суд допускає негайне
виконання рішення в межах суми платежу
за один місяць.

Зважаючи на вищенаведене,
відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 184, 191
Сімейного кодексу України, та,
керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215,
367 Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі 1/3 частини всіх видів
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 03 червня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 (шістдесят) копійок в дохід
держави.

Допустити негайне виконання
рішення в межах суми платежу за один
місяць.

Рішення суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду міста Києва через
Оболонський районний суд міста Києва
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Т.В.
Андрейчук