У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 р. Справа №607/5552/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

при секретарі Костиник О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Тернополі
подання старшого державного виконавця
Другого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції Токарчука М.О.,
погоджене з начальником Другого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції Литвином Р.М., про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Другого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції Токарчук М.О. звернувся до суду
з поданням, погодженим з начальником
Другого відділу ДВС ТМУЮ Литвином Р.М.,
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІДН НОМЕР_1, без вилучення паспортного
документа, шляхом заборони перетинати
державний кордон України до виконання
своїх зобов'язань, покладених на нього
рішенням Тернопільського
міськрайонного суду. В обґрунтування
вказаних вимог державний виконавець
зазначає, що на виконанні Другого
відділу ДВС ТМУЮ знаходиться виконавче
провадження від 05 червня 2012 року,
згідно із яким з ОСОБА_3 в користь
ОСОБА_4 стягуються аліменти на
утримання неповнолітніх синів ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Вказані зобов'язання ОСОБА_3
добровільно не виконує, державним
виконавцем вжито усіх передбачених
чинним законодавством заходів щодо
примусового виконання рішення, однак
необхідного результату досягти не
вдалось.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

У судове засідання державний
виконавець не з'явився, про причини
своєї неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши подання, дослідивши його
матеріали встановив наступні факти.

06 червня 2012 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження серії ВП №
32887081 в порядку примусового виконання
виконавчого листа № 1915/7304 від 16 травня
2012 року, виданого Тернопільським
міськрайонним судом Тернопільської
області про стягнення з ОСОБА_3 в
користь ОСОБА_4 аліментів на утримання
неповнолітніх синів ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
сумі по 800 грн. на кожного, щомісячно і
до досягнення дітьми повноліття,
починаючи з 24 квітня 2012 року. Адресою
проживання боржника у даному
виконавчому листі зазначено: АДРЕСА_1.

17 червня 2012 року державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження серії ВП № 32887081, якою
накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, в
межах суми боргу.

З копії пояснень ОСОБА_7 від 18 червня 2012
року вбачається, що він повідомлений
про необхідність сплати аліментів і
зобов'язується це робити.

Незважаючи на це з наданої державним
виконавцем довідки - розрахунку
заборгованості вбачається, що станом
на 01 квітня 2014 року заборгованість
ОСОБА_3 по сплаті аліментів становить
30'747,01 грн.

У своїй заяві від 21 жовтня 2013 року
ОСОБА_4 (стягувач) повідомляє
державного виконавця про наявність у
неї інформації щодо наміру ОСОБА_3
покинути територію України і просить
обмежити його у праві виїзду за її межі.

Копією акту державного виконавця від 14
лютого 2013 року встановлено, що на
неодноразові дзвінки та стукіт в двері
за адресою: АДРЕСА_1 їх ніхто не
відчиняв, а тому перевірити майновий
стан боржника виявилось неможливим.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» № 3857-ХІІ від
21 січня 1994 року громадянинові України,
який ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, може бути тимчасово
(до виконання зобов'язання), відмовлено
у видачі паспорта або вилучено чи
затримано паспорт, а громадянинові,
який має паспорт, - тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон.

Враховуючи значний термін несплати
аліментів боржником і розмір
заборгованості, що утворилась в цьому
випадку, суд приходить до переконання,
що ОСОБА_3 - ухиляється від виконання,
покладених на нього рішенням суду
зобов'язань.

Як убачається з повідомлення
управління державної міграційної
служби України в Тернопільській
області ОСОБА_3 документований
паспортом громадянина України для
виїзду за кордон серії НОМЕР_2, виданим
10 травня 2011 року.

Отож суд вважає за необхідне тимчасово
обмежити у праві виїзду боржника -
фізичну особу ОСОБА_3, за межі України,
до виконання ним зобов`язання за
рішенням суду.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», ст. ст. 209, 210,
293, 377-1 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за
межі України боржника - фізичну особу
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,
ідент. № НОМЕР_1 без вилучення
паспортного документа серії НОМЕР_2,
виданого 10 травня 2011 року, шляхом
заборони перетинати державний кордон
України до виконання своїх зобов'язань,
покладених на нього рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
про стягнення аліментів.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяЯ. В. Процько