Справа № 285/6068/13-ц
провадження у справі № 2/0285/93/14
Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі : головуючої - судді
секретарі Горбатюк І.О.,
сторони по справі : позивачі - ОСОБА_1,
ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та в
інтересах неповнолітніх дітей : синів
відповідач - ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у заочному порядку у місті
Новоград-Волинський в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, яка діє в інтересах себе та в
інтересах неповнолітніх дітей : сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_5 про
відшкодування моральної та
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
18.12.2013 року позивачі звернулися до
Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області з позовом до
відповідача про стягнення з останнього
на свою користь : на користь ОСОБА_1 20
755,24 грн. у відшкодування заподіяної
майнової шкоди, 10 000,00 грн. у
відшкодування заподіяної моральної
шкоди, 900,00 грн. понесених витрат по
сплаті за проведення
автотоварознавчого дослідження, 316,55
грн. понесених витрат, пов'язаних з
оплатою судового збору; на користь
ОСОБА_2 2555,83 грн. у відшкодування
понесених витрат, пов'язаних із
придбанням ліків, 15 000 грн. у
відшкодування заподіяної їй особисто
моральної шкоди, 20 000,00 грн. у
відшкодування заподіяної моральної
шкоди неповнолітньому сину ОСОБА_4, 20 000,
00 грн. у відшкодування заподіяної
моральної шкоди неповнолітньому сину
ОСОБА_3, 575,56 грн. понесених витрат,
пов'язаних з оплатою судового збору.
Обгрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивачі вказали, що 30.04.2013 року близько
13 год. відповідач, керуючи автомобілем
марки BMW-525TDS, номерний знак НОМЕР_1,
рухаючись в напрямку м. Києва по правій
смузі 230 км автодороги Київ-Чоп, поблизу
с. Наталівка Новоград-Волинського
району, в порушення п. 13.1 Правил
дорожнього руху не вибрав безпечну
дистанцію, внаслідок чого передньою
частиною свого транспортного засобу
скоїв зіткнення із задньою частиною
автомобіля ЗАЗ-110307, державний номер
НОМЕР_2, під керуванням позивача ОСОБА_1,
який рухався у попутному напрямку.
Внаслідок даної ДТП позивач ОСОБА_1 та
його пасажири ОСОБА_4 отримали легкі
тілесні ушкодження, а неповнолітній
ОСОБА_3 - фізичний біль. По даному факту
проводилося досудове розслідування,
внесене до Єдиного реєстру досудових
року, під час якого була встановлена
вина ОСОБА_5 у порушенні Правил
дорожнього руху, що привело до
негативних наслідків, тобто заподіянні
легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 та
ОСОБА_4, а ОСОБА_3 фізичної болі.
Кримінальне провадження за вказаним
фактом органами досудового
розслідування закрито постановою від
03.06.2013 р, оскільки в діях відповідача не
вбачається ознак кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 286 КК
України, а вбачаються ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.
Зазначають, що саме внаслідок дій
відповідача, які викликали настання
ДТП, позивачу ОСОБА_1 завдано
матеріальної шкоди, а саме :
матеріальний збиток, спричинений
НОМЕР_2, в результаті його пошкодження
при ДТП, складає 20 499,78 грн.; ним були
понесені витрати, пов'язані з оплатою
послуг за проведення авто
товарознавчого дослідження в розмірі
900, 00 грн.. Також під час ДТП ОСОБА_1
отримав тілесні ушкодження і на
лікування отриманих травм поніс
витрати на придбання ліків в сумі 147,99
грн. та поніс витрати пов'язані з
оплатою автобусних квитків під час
поїздок на виклики слідчого в сумі 107
грн. 47 коп. Всього ОСОБА_1 було заподіяно
майнової шкоди на загальну суму 20 755,24
грн. Крім того, внаслідок отримання
тілесних ушкоджень та пошкодження
автомобіля ОСОБА_1 було завдано
моральної шкоди, розмір якої він оцінює
Позивачі вказують, що під час
дорожньо-транспортної пригоди
неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також
отримали тілесні ушкодження і на
лікування отриманих травм їх законний
представник ОСОБА_2 понесла витрати на
придбання ліків, на що нею було
витрачено 2 555,83 грн. власних коштів.
Розмір моральної шкоди, заподіяної
протиправними діями відповідача
позивачці та її неповнолітнім дітям, в
позовній заяві оцінюється наступним
чином : неповнолітньому ОСОБА_4 завдано
моральної шкоди на суму 20 000 грн.,
неповнолітньому ОСОБА_3 - на суму 20 000
грн., позивачці ОСОБА_2 - на суму 15 000 грн..
Також позивачі просять суд стягнути з
відповідача на їх користь понесені
судові витрати по справі.
В ході розгляду справи позивачі
збільшили позовні вимоги, подавши до
суду відповідну письмову заяву (а.с.
91-92). Просили додатково стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_2 1251, 94 грн.
в рахунок відшкодування понесених
витрат на придбання ліків та
проведення консультативної
діагностики; 668 грн. в рахунок
відшкодування понесених витрат на
проведення заправки транспортного
засобу для поїздки до м. Києва на
обстеження. Крім того, просили
збільшити виплату моральної шкоди на
користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до 40 тис. грн.
кожному з них відповідно та у зв'язку з
інфляцією проіндексувати раніше
заявлену суму відшкодування у 2 рази.
В судовому засіданні позивачі
підтримали позов з підстав та в обсязі,
зазначених у позовній заяві та заяві
про збільшення позовних вимог. Позивач
ОСОБА_1 пояснив, що його транспортний
засіб, пошкоджений внаслідок ДТП,
сьогодні перебуває в його сина в
невідремонтованому стані.
Позивачка ОСОБА_2 пояснила, що
відповідач в добровільному порядку
відмовляється відшкодувати завдані
збитки. Вказала, що після того, як
трапилося ДТП, він завітав до лікарні,
де знаходилися діти, з пакунком з
фруктами. Дав їй номер свого телефону,
щоб можна було з ним зв'язатися, та
тисячу гривень. Однак після того, як
було завершено розслідування по
кримінальній справі, відповідач став
всіма можливими способами ухилятися
від будь-яких контактів з позивачами та
не вчинив жодних дій для того, щоб
вирішити питання відшкодування
завданих матеріальних та моральних
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
причини неявки в судове засідання не
повідомив, заяв про розгляд справи в
своїй відсутності та заперечень проти
позову не подав, а тому суд, враховуючи
думки позивачів, вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
належним чином повідомленого
відповідача на підставі наявних в
справі доказів з постановленням
Заслухавши пояснення позивачів,
показання свідка ОСОБА_8, дослідивши
матеріали цивільної справи, матеріали
суд приходить до наступного висновку.
Cудом встановлено, що 30 квітня 2013 року
близько 13 години водій автомобіля
BMW-525TDS, держ. номер НОМЕР_1, ОСОБА_5
рухаючись в напрямку м. Києва по правій
смузі 230 км автодороги Київ-Чоп поблизу
с. Наталівка Новоград-Волинського
району передньою частиною свого ТЗ
скоїв зіткнення із задньою частиною
автомобіля ЗАЗ-110307, держ. номер НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_1, який рухався в
попутному напрямку. Внаслідок даної
ДТП водій автомобіля ЗАЗ-110307, держ.
номер НОМЕР_2, ОСОБА_1 та його пасажири
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали тілесні
ушкодження, що підтверджується
висновками судово-медичного експерта
№ 99 (а.с. 39-40), №257 (а.с. 41), №258 (а.с. 42).
По даному факту проводилося досудове
розслідування, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1
Постановою слідчого СВ
Новоград-Волинського МВ УМВС України в
Житомирській області старшого
лейтенанта міліції Васильчук В.Я. від
03.06.2013 року встановлена вина водія
ОСОБА_5 у вчиненні ДТП (а.с. 44-47), однак
вказане кримінальне провадження
закрито у зв'язку з відсутністю в його
діянні складу кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 286 КК
України, а останнього постановлено
притягнути до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП. Ця
постанова відповідачем не
оскаржувалась.

Згідно відповіді начальника
Новоград-Волинського МВ УМВС України в
Житомирській області № 5569 від 26.03.2014
року (а.с. 88) дану постанову направлено
за вих. № 10327 від 03.06.2013 року у ВДАІ м.
Коростень Житомирської області для
притягнення гр. ОСОБА_5 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП за місцем його проживання.

З відповіді начальника ВДАІ з
обслуговування м. Коростень та
Коростенського району,
підпорядкованого УМВС України в
Житомирській області № 64 від 12.05.2014
року (а.с. 114) на запит суду, вбачається,
що протокол про адміністративне
правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно
ОСОБА_5 не складався.

Таким чином, вина ОСОБА_5 в скоєнні ДТП
підтверджується постановою від 03.06.2013
року про закриття кримінального
провадження (а.с. 44-47), яка не була ніким
оскаржена, а також зібраними
матеріалами кримінального провадження
№ 0000677 від 01.05.2013 року,
дослідженими в судовому засіданні.

Власником автомобіля ЗАЗ-110307, держ.
номер НОМЕР_2, є позивач ОСОБА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу (а.с.
17).

Ст. 1187 ч. 2 Цивільного Кодексу України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що приватним
підприємством «Владас» 27 травня 2013
року складений висновок № 013/173
експертної автотоварознавчої
експертизи автомобіля ЗАЗ 110307-42,
реєстр. НОМЕР_2 (а.с. 8 - 16), відповідно до
якого матеріальний збиток завданий
власникові цього автомобіля в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 20 499,78 грн. В добровільному
порядку позивачу ОСОБА_1 ця шкода
відповідачем не була відшкодована;
відновлювальний ремонт автомобіля, як
встановлено з пояснень ОСОБА_1, на
момент розгляду справи не проведений.

Статтею 22 Цивільного Кодексу України
передбачено, що збитками є втрати, яких
особа зазнала в зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Судом встановлено, що за проведення
вищезазначеної експертизи ОСОБА_1
сплатив на користь ПП «Владас» 900 грн. 00
коп., що підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордеру № 18 від 24
травня 2013 року (а.с. 23).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що загальний розмір матеріальної
шкоди, яка підлягає стягненню з
відповідача на користь ОСОБА_1 складає
21 399 грн. 78 коп. (20 499,78 грн. матеріального
збитку, завданого автомобілю позивача,
згідно висновку експертизи + 900, 00 грн.
витрачених позивачем на складення
цього висновку), а тому задовольняє
позовну вимогу про відшкодування
матеріальної шкоди на користь ОСОБА_1
частково в цьому розмірі. Визначаючи
розмір завданої матеріальної шкоди,
суд відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні
вимоги про стягнення на свою користь 147
грн. 99 коп. понесених витрат за надання
медичних послуг (а.с. 24), оскільки ОСОБА_1
не було надано суду доказів на
підтвердження того, що він офіційно
знаходився на лікуванні і придбання
ліків безпосередньо пов'язане з
лікуванням від наслідків ДТП. Крім
того, суд звертає увагу, що дві
квитанції на загальну суму 45 грн. (а.с. 24)
свідчать не про придбання ним ліків, а
про сплату благодійних внесків. Також,
суд відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні
вимоги щодо стягнення 107 грн. 77 коп.
транспортних витрат (а.с. 31), оскільки
останнім не було надано суду доказів на
підтвердження того, що ці витрати
безпосередньо пов'язані з його участю в
розслідуванні кримінальної справи
щодо дорожньо-транспортної пригоди, як
про це було зазначено ним в позовній
заяві та поясненнях, даних в судовому
засіданні.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_2 про
відшкодування з відповідача понесених
збитків в сумі 4475 грн. 77 коп. , то вона
також підлягає частковому задоволенню.

ОСОБА_2 є матір'ю неповнолітніх ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується копіями свідоцтв про
народження (а.с. 118,119).

Згідно наданих ОСОБА_2 чеків та інших
платіжних документів (а.с. 25-30, 98, 116)
загальна сума коштів, витрачених
ОСОБА_2 на придбання ліків та надання
медичних послуг, пов'язаних з
лікуванням синів ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
становить 3801 грн. 78 коп., і вона підлягає
стягненню з відповідача в повному
обсязі на її користь. Факт знаходження
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на лікуванні
підтверджується наданими
документальними доказами (а.с. 32-38, 41,
42-43, 93-97), поясненнями ОСОБА_2,
показаннями свідка ОСОБА_8. В той же час
суд відмовляє ОСОБА_2 в задоволенні
вимоги щодо стягнення з відповідача 668
грн. 18 коп. (а.с. 98) витрат понесених на
проведення заправки транспортного
засобу для поїздки до м. Києва на
обстеження, оскільки позивачкою не
було надано доказів суду, що придбання
пального було здійснено нею саме для
здійснення цієї поїздки.

Крім відшкодування майнової шкоди,
позивачі просили стягнути з
відповідача на свою користь завдану їм
моральну шкоду : на користь ОСОБА_1 - 10 000,
00 грн.; на користь ОСОБА_2 15 000 грн.
завданої їй особисто моральної шкоди, 40
000 грн. моральної шкоди, заподіяної
неповнолітньому сину ОСОБА_4, 40 000 грн.
моральної шкоди, заподіяної
неповнолітньому сину ОСОБА_3.

Як вказав ОСОБА_1 в позовній заяві та
поясненнях, даних ним в судовому
засіданні, завдана йому моральна шкода
полягає в тому, що були істотно
порушені його нормальні життєві
зв'язки і тепер він вимушений
прикладати додаткові зусилля для
організації свого життя. Він був
позбавлений можливості реалізації
власних звичок та бажань, погіршився
стан його здоров'я, він вимушений був
амбулаторно лікуватися, звертатися до
міліції, яка розташована в іншому
районі, відвідувати юридичні
консультації, збирати довідки, щоб
звернутися до суду. Внаслідок ДТП він
зазнав суттєвих моральних втрат, його
позбавлено можливості організувати
сімейний відпочинок, що є суттєвою
обставиною, яка сприяє подоланню
психічного навантаження, яке
накопичується протягом робочого року.
Також, він позбавлений можливості
своєчасно відремонтувати автомобіль і
ці дії відповідача зумовили його
користуватися міжміським транспортом
та орендувати засоби транспортного
пересування. В такій ситуації він
жодного разу не був спокійним, це його
травмувало й гнітило як особистість.

Заподіяння моральної шкоди
неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_3
позивачі обґрунтовують тим, що останні
внаслідок ДТП отримали легкі тілесні
ушкодження, в зв'язку з чим зазнали
суттєвих моральних втрат, перенесли
моральні страждання, погіршився стан
їх здоров'я, були істотно порушені їх
нормальні життєві зв'язки, вони були
позбавлені можливості реалізації
власних звичок та бажань і тепер вони
змушені прикладати додаткових зусиль
для організації свого життя.

ОСОБА_2 обґрунтувала заподіяння їй
особисто моральної шкоди тим,
внаслідок отримання тілесних
ушкоджень її неповнолітніми дітьми
порушилися нормальні життєві зв'язки
через неможливість продовження
активного громадського життя, вона
вимушена звертатися до міліції,
збирати довідки, щоб звернутися до
суду. У такій ситуації вона жодного
разу не була спокійною, це її
травмувало й гнітило як особистість.
Відповідач ухиляється від
добровільного відшкодування
заподіяної шкоди. Вона і її сім'я на
протязі тривалого періоду позбавлені
засобу пересування, можливості
використовувати автотранспорт для
власних потреб. Крім того, внаслідок
ДТП її діти дуже злякалися і отримали
глибоку психологічну травму, що
потребує тривалих відвідувань
психолога та лікаря-невропатолога,
оскільки вони дуже погано сплять, стали
неспокійні, були поставлені на облік в
Новоград-Волинську лікарню.

Наявність у неповнолітніх ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 глибоких душевних потрясінь від
пережитих подій підтвердила допитана в
судовому засіданні свідок ОСОБА_10.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Ст. 1167 ЦПК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті. Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини фізичної особи, яка
її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю фізичної особи внаслідок
дії джерела підвищеної небезпеки.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди, суд
враховує характер та обсяг фізичних,
душевних, психологічних страждань,
яких зазнали позивачі через
неправомірні дії відповідача, їх
нервове потрясіння, характер
немайнових втрат, їх тривалість,
виниклі внаслідок цього зміни в
життєвих стосунках, тривалість
лікування неповнолітніх дітей ОСОБА_3
та ОСОБА_4 після отриманих внаслідок
ДТП тілесних ушкоджень, зусилля, які
необхідні для відновлення
попереднього стану, неможливість
використання в повсякденному житті
позивачами пошкодженого транспортного
засобу, небажання відповідача
відшкодувати шкоду в добровільному
порядку, а також виходить із засад
розумності, виваженості і
справедливості і тому вважає за
необхідне в цій частині задовольнити
позов в повному обсязі, стягнувши з
відповідача на користь позивачів суму
моральної шкоди в розмірі, зазначеному
в позовній заяві.

В той же час суд вважає за необхідне
відмовити позивачам в задоволенні
вимоги про індексацію суми
відшкодування у два рази в зв'язку з
інфляцією, оскільки ця вимога не
ґрунтується на конкретних правових
нормах чинного законодавства України,
а викликана, як пояснили самі позивачі
в судовому засіданні, наявністю
складної економічної ситуації в
державі, зокрема тотальним підвищенням
цін на товари та послуги.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦК
України з відповідача підлягають
стягненню на користь позивача ОСОБА_1
документально підтверджені понесені
ним судові витрати - 316,55 грн. сплаченого
при подачі позовної заяви до суду
судового збору (а.с. 1). Також на користь
позивачки ОСОБА_2 з відповідача
підлягають стягненню понесені
останньою документально підтверджені
судові витрати - 575,56 грн. сплаченого при
подачі позовної заяви до суду судового
збору (а.с. 2).

Крім того, враховуючи, що позивачі в
ході розгляду справи збільшили свої
позовні вимоги (а.с. 91-92), з відповідача
на користь держави підлягає стягненню
недоплачена позивачами сума судового
збору в розмірі 419 грн. 19 коп..

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 15, 57 - 60, 88, 212 - 215,
224 - 228, 294 Цивільного Процесуального
Кодексу України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187
Цивільного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 20
499 грн. 78 коп. у відшкодування
заподіяної майнової шкоди, 900 грн. 00 коп.
понесених витрат по сплаті за
проведення автотоварознавчого
дослідження, 10 000 грн. у відшкодування
заподіяної моральної шкоди, а всього 31
399 (тридцять одну тисячу триста
дев'яносто дев'ять) грн. 78 коп..

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1
понесені останнім судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 316 (триста
шістнадцять) грн. 55 коп..

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 3801
грн. 78 коп. у відшкодування заподіяної
майнової шкоди, 15 000 грн. 00 коп. у
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної їй особисто, 40 000 грн. 00 коп. у
відшкодування заподіяної моральної
шкоди неповнолітньому сину ОСОБА_4, 40 000
грн. 00 коп. у відшкодування, заподіяної
моральної шкоди неповнолітньому сину
ОСОБА_3, а всього 98 801 (дев'яносто вісім
тисяч вісімсот одну) грн. 78 коп..

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2
понесені останньою судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 575 (п'ятсот
сімдесят п'ять) грн. 56 коп..

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави
419 (чотириста дев'ятнадять) грн. 19 коп.
судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної
сили відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України. Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається до
Апеляційного суду Житомирської
області через Новоград-Волинський
міськрайонний суд Житомирської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча : А.В.
Михайловська