АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5761/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бондаренко В. М. Доповідач - Гайдук
В.І. Категорія 50
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського
А.Б., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 23 квітня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення аліментів на
утримання дитини, що продовжує
навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області суду з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання,
мотивуючи вимоги тим, що на її
утриманні знаходиться ОСОБА_5 - син
відповідача, 1995 року народження, який
навчається на першому курсі денної
форми навчання в Дніпропетровському
національному університеті
залізничного транспорту імені
академіка В. Лазаряна. Він не працює,
перебуває на її утриманні та потребує
матеріальної допомоги в зв'язку з
навчанням, тому просила суд стягнути з
відповідача ОСОБА_4 на її користь
аліменти на утримання повнолітньої
дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів
доходів щомісячно до моменту
закінчення сином навчання, але не більш
ніж до досягнення ним віку двадцяти
трьох років, а також покласти судові
витрати, пов'язані з розглядом справи,
на відповідача (а.с. 2-5).

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 23 квітня 2014 року позовні
вимоги було частково задоволено.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 на утримання дитини: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/8 частини всіх
видів заробітку (доходу) щомісячно на
час його навчання у Дніпропетровському
національному університеті
залізничного транспорту імені
академіка В. Лазаряна, починаючи з 20
березня 2014 року до 30 червня 2018 року, але
не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Вирішено питання судових витрат, а
також рішення суду в межах суми платежу
за один місяць допущено до негайного
виконання (а.с. 63-64).

В апеляційній скарзі представник
позивача - ОСОБА_2 посилається на
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні судового рішення, у
зв'язку з чим ставить питання про його
скасування та ухвалення нового про
задоволення позову у повному обсязі
(а.с. 68-69).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення скарги та
скасування або зміни судового рішення,
виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 199 Сімейного
Кодексу України, якщо повнолітні дочка,
син продовжують навчання і у зв'язку з
цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу
України суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
зазначенням обставин, передбачених ст.
182 цього кодексу.

Статтею 182 СК України встановлено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дітей, та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
який станом на час винесення рішення
місцевим судом навчався на першому
курсі денної форми навчання в
Дніпропетровському національному
університеті залізничного транспорту
імені академіка В. Лазаряна (а.с. 3, 5-6).

Відповідач ОСОБА_4 не працює, отримує
пенсію, оскільки є інвалідом ІІІ-ої
групи, що підтверджується копіями
трудової книжки відповідача, довідки
МСЕК № 020929 від 17 грудня 2007 року та
медичної документації (а.с. 25-49).

Враховуючи зазначені обставини, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
передбачених ст. 199 СК України підстав
для покладення на відповідача
обов'язку щодо утримання сина на період
навчання.

Визначаючи розмір аліментів, суд з
урахуванням матеріального стану
відповідача, наявності в нього інших
утриманців, можливості позивача також
надавати матеріальну допомогу дитині,
дійшов обґрунтованого висновку про
стягнення з нього щомісячно аліментів
в розмірі 1/8 частини всіх видів його
доходів.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що відповідач має змогу сплачувати
аліменти в більшому розмірі ніж
визначив суд, оскільки його щомісячний
дохід становить близько 12000 грн., не є
підставою для скасування рішення суду.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
відтак підстав для його скасування за
доводами апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 23 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: