Справа № 129/236/14-ц
Провадження по справі № 2/129/122/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2014 р. Гайсинський районний
суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді Бондар О.В.,

при секретарі - Бойку О.П.

розглянувши в судовому засіданні в
місті Гайсині цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

Встановив:

23.01.2014 р. до суду заявлено позов, у якому
позивачка просить розірвати їх з
відповідачем шлюб через відсутність
любові, поваги, взаєморозуміння,
спільних життєвих інтересів, конфлікти
та непорозуміння, миритися не бажає;
неповнолітня дитина проживатиме з
позивачкою; спірного майна не мають.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала повністю, наполягала
на розірванні шлюбу, вказала, що з 12
травня 2013 року, тобто рік, вони з
відповідачем спільно не проживають,
подружніх стосунків не підтримують,
протягом наданого судом строку для
примирення тривалістю два місяці вони
з відповідачем не примирилися, вона
миритися не бажає, після розірвання
шлюбу вибрала прізвище ОСОБА_1.

Відповідач проти розірвання шлюбу
заперечив, вказав, що не втратив любові
до позивачки, бажає відновити з нею
стосунки, протягом наданого судом
строку для примирення з позивачкою не
примирилися.

З урахуванням позицій сторін та
наявних в справі доказів, суд визнає за
необхідне позов задовільнити з таких
міркувань.

Відповідно до ст. 24, ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113
Сімейного кодексу України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка; примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається; суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, що має істотне
значення; особа яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
відновити своє дошлюбне прізвище.

Доведено, що сторони не проживають
спільно понад рік через відсутність з
боку позивачки до відповідача любові,
поваги, взаєморозуміння, спільні
життєві інтереси між сторонами
відсутні, протягом наданого судом
двохмісячного строку для примирення
подружжя не примирилося, цього часу
було достатньо, щоб звірити
відповідність заяви про розірвання
шлюбу до своїх життєвих планів на
майбутнє, позивачка категорично
наполягає на розірванні шлюбу, принцип
добровільності шлюбу є чинним не лише
на стадії його реєстрації, а є його
довічною рисою, бажання розірвати шлюб
відповідає дійсній волі дружини, після
розірвання шлюбу не будуть порушені
особисті та майнові права сторін, тому
суд приходить до висновку, що сім'я
сторін розпалася остаточно, а тому їх
шлюб необхідно розірвати, як такий,
подальше збереження якого суперечить
інтересам позивачки, що має істотне
значення. Малолітня дитина проживатиме
з матірю, остання не заперечує проти
участі батька у її вихованні, майновий
спір між сторонами відсутній.

Заперечення відповідача проти
розірвання шлюбу суд до уваги не
приймає з наведених вище законних
підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, -

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований
Ярмолинецькою сільською радою
Гайсинського району Вінницької
області 27.02.2011 р., актовий запис № 1.

Визначити, що ОСОБА_1 під час державної
реєстрації розірвання шлюбу вибрала
прізвище ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів до апеляційного суду
Вінницької області через Гайсинський
районний суд.

Суддя: