Справа № 2-175/5772/13-ц
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Бойка О.М.,

при секретарі - Карпенко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому
Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, треті
особи: Четверта Дніпропетровська
державна нотаріальна контора, Державна
реєстраційна служба
Дніпропетровського МУЮ у
Дніпропетровській області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом,

В с т а н о в и в :

Сторони та їх представники у судове
засідання не з'явилися, надавши
письмові заяви у яких позов підтримали
та визнали у повному обсязі і просили
справу розглянути без їхньої участі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер
ОСОБА_2 (чоловік позивачки), про що у
книзі реєстрації смертей Амур -
Нижньодніпровського відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області, зроблено
актовий запис за реєстровим №1141
(свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2).
Після його смерті відкрилася спадщина,
яка складається із земельної ділянки
НОМЕР_3, площею 495 кв.м, розташованої за
адресою: садове товариство
«Будівельник», Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району,
Дніпропетровської області.

Вищевказана земельна ділянка належала
ОСОБА_2 на підставі договору-продажу
земельної ділянки, посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського районного округу
Дніпропетровської області ОСОБА_5
03.11.2000 року за реєстровим номер №5664.

Як вбачається з матеріалів справи, У
встановленому законом порядку
позивачка звернулась до нотаріальної
контори щодо прийняття спадщини на
вказану земельну ділянку, проте 12.11.2013
року державним нотаріусом Четвертої
Дніпропетровської нотаріальної
контори Коцар І.В. їй було відмовлено у
посвідченні нотаріальної дії - у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку НОМЕР_3,
площею 495 кв.м, розташовану за адресою:
садове товариство «Будівельник»
Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, у зв'язку з
тим, що договір купівлі-продажу даної
земельної ділянки не було
зареєстровано належним чином у
відповідних державних реєстраційних
органах.

Так, 01.01.2013 року реєстрація прав
власності проводиться в Державному
реєстрі речових прав та їх обтяжень, в
якому не передбачено реєстрацію права
власності на померлого громадянина.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що свідоцтво
про право на спадщину видасться за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання із нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину у
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Також, згідно п.10 вищезазначеної
Постанови зазначено, що відповідно до
статті 1225 ЦК право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права й
обов'язки, які належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини й не
припинилися внаслідок його смерті.

Також відповідно до ст. 81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки, зокрема,
на підставі прийняття спадщини.

Стаття 321 ЦК України передбачає, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

В порядку, передбаченому ст. 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право не визнається
іншою особою.

Відповідно до листа Міністерства
юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319
«Щодо порядку оформлення документів в
разі смерті власника нерухомого майна»
у разі смерті власника нерухомого
майна, первинна реєстрація права
власності на яке не була проведена і
правовстановлюючий документ
відсутній, питання визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного його власника
(спадкоємця) повинно вирішуватись в
судовому порядку.

Лист Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, від 16.05.2013 р. за №
24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
визначає, що за відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття відповідачами
є територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Місцеві органи самоврядування
виступають у відповідності зі ст. 83 ЗК
України суб'єктами права комунальної
власності в межах населеного пункту.

Таким чином, відповідно до ст. 328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Статтею 373 ЦК України передбачено, що
право власності на землю (земельну
ділянку) набувається і здійснюється
відповідно до закону.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

На підставі п.1 ст. 1225 Цивільного
кодексу України право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням її цільового призначення.
Заповіту спадкодавець не залишала,
таким чином згідно частини 2 статті 1223
ЦК України право на спадкування за
законом одержують особи, зазначені в
ст. 1261-1265 ЦК України. На підставі ст. 1261
ЦК України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст. 125,126 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Також право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом,
крім випадків, визначених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Оскільки судом встановлено
неможливість оформлення позивачем
спадкового прав у встановленому
законом порядку, а задоволення позову
не суперечить закону, не порушує
законних прав чи інтересів інших осіб,
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

На підставі ст.ст.
8,328,373,376,1216,1233,1268,1270,1296,1297 ЦК України,
ст.ст. 125,126 ЗК України, керуючись ст.ст.
7,10,11,27,31,57,60,61,174,212-215 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до виконкому
Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, треті
особи: Четверта Дніпропетровська
державна нотаріальна контора, Державна
реєстраційна служба
Дніпропетровського МУЮ у
Дніпропетровській області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом - задовольнити у повному
обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
серії НОМЕР_4, виданого Бабушкінським
РВ ДМУ УМВС України Дніпропетровської
області 28.05.1996 року, ІПН: НОМЕР_1) в
порядку спадкування за законом, після
смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року, право власності на земельну
ділянку НОМЕР_3, площею 0,0495 га,
розташованої у садівничому товаристві
«Будівельник» на території Ювілейної
селищної ради Дніпропетровського
району, Дніпропетровської області, яка
належала спадкодавцю на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки серії АВО №189009 від 03.11.2000 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя О.М. Бойко