Справа № 523/5636/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2014 р. Суворовський районний
суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду №16, в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради, треті особи ЖКС
«Пересипський», Одеська міська рада
про визнання права власності на
самочинне будівництво, -

встановив:

ОСОБА_1, звернувся до суду із зазначеним
позовом та просив визнати за ним право
власності на самочинно збудовану
прибудову до АДРЕСА_1. В обґрунтування
вимог посилався на те, що на підставі
договору купівлі-продажу йому належить
квартира АДРЕСА_1, право власності на
яку зареєстровано в електронному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно 15.02.2005 року. Вказана квартира
АДРЕСА_1 складається з двох житлових
кімнат, загальною площею - 44,1 кв. м., що
підтверджується технічним паспортом
КП БТІ станом на 31.01.2005р.На зазначеній
площі проживає та зареєстровано шість
осіб. Оскільки в квартирі грубне
опалення для зберігання вугілля та
дров йому було надано сарай який згідно
до висновків пожежної охорони згорів
20.11.2005 року. Після пожежі від сараю
нічого не залишилося та ним була
забудована, за власні кошти споруда,
яку він вимушений використовувати як
кухню, та житлове приміщення. Житлова
площа, яку він займає разом із сім'єю, не
відповідає вимогам ЖК України про
норми надання житлової площі. На
зазначеній ділянці в 2009 роцівін
самочинно збудував літню кухню
загальною площею 46,2 кв.м, житловою
площею 28,38 кв.м. Під час проведення
будівельних робіт були дотримані
архітектурні, будівельні, санітарні та
екологічні норми, а з початку
будівництва жодних заяв, претензій та
скарг не надходило, що свідчить про
відсутність факту порушення прав інших
осіб цим будівництвом. На його
звернення до Суворовської районної
адміністрації з проханням прийняти в
експлуатацію забудову, він отримав
відмову. Таким чином, посилаючись на
вимоги ст. ст. 328, 331, 376 ЦК України
просить визнати за ним право власності
на самочинне будівництво площею 46,2
кв.м.

Представник відповідача Суворовської
районної адміністрації вимоги позову
не визнала та пояснила, що Суворовська
райадміністрація не є належним
відповідачем у справі , оскільки
відповідно до положення про
райадміністрацію до її компетенції не
входить право приймати в експлуатацію
самочинно збудовані споруди.

Представник третьої особи КП ЖКС
«Пересипський» вимоги позову не визнав
та пояснив, що комунальний сервіс
взагалі ніякого відношення, як до
законного так і самочинного
будівництва не має.

Третя особа Одеська міська рада про
місце та час розгляду справи
повідомлена належним чином (а.с. 38), про
причини неявки представника
повідомлень не надходило.

Після роз'яснення судом в порядку ст.
ст. 10, 11 ЦПК України, щодо осіб, які
повинні приймати участь у справі,
зокрема про належного відповідача в
особі Одеської міської ради та
Інспекції ДАБК, позивач та її
представник наполягали на розгляді
справи із вимогами саме до
Суворовської райадміністрації, що
стало наслідком залучення, за
ініціативою суду, третю особу без
самостійних вимог на предмет спору
Одеську міську раду. Крім того, суд не
залучав до участі в справі Інспекцію
ДАБК, оскільки від позивача будь яких
заяв не надходило та ним не ставилося
клопотання про проведення судової
будівельно-технічної експертизи щодо
встановлення відповідності
здійсненого будівництва будівельним
нормам та правилам.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1, право власності на
яку зареєстровано в електронному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно 15.02.2005 року (а.с. 6, 8). Член сім'ї
власника квартири - дочка ОСОБА_3 в 2009р.,
на місці наданого в користування та
який згорів в 2005 році сараю, без
відведення земельної ділянки, без
отримання належних дозволів та
затвердженого проекту здійснила
самочинне будівництво - прибудову до
квартири загальною площею 46,2 кв.м
житловою 28,38 кв.м. За здійснення
самочинного будівництва, саме ОСОБА_3,
була притягнута до адміністративної
відповідальності з накладенням
адміністративного стягнення (а.с. 17).

В силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

На підставі встановленого судом та
обставин встановлених постановою у
справі про адміністративні
правопорушення, суд приходить до
висновку про те, що ОСОБА_1, не є
належним позивачем у справі, оскільки
документально встановлено, що
здійснено самочинне будівництво та
здійснила його ОСОБА_3. Звернення до
суду неналежного позивача є підставою
для відмови в позові.

Частиною 1 ст. 376 ЦК України встановлено,
що житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України,
особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Згідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Оскільки будівництво вважається
завершеним з часу прийняття його до
експлуатації, забудовник не
позбавлений права звернутися до
компетентних органів із заявою про
прийняття домоволодіння до
експлуатації, з подальшою державною
реєстрацією права власності на
нерухоме майно.

Також суд вважає, що в силу ст. 376 ЦК
України, за позивачем не може бути
визнано право власності на самочинно
збудовану споруду, що визначено
частиною п'ятою зазначеної статті,
оскільки земельна ділянка, на якій
розташована самочинна споруда,
позивачу у власність (користування) для
здійснення будівництва не виділялася.

Суд звертає увагу на те, що відповідно
до п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30.03.2012 року, звернення до
суду з позовом про визнання права
власності на самочинне будівництво має
здійснюватися за наявності даних про
те, що порушене питання було предметом
розгляду компетентного державного
органу, рішення якого чи його
відсутність дають підстави вважати про
наявність спору про право.

Статтею 12 Закону України «Про основи
містобудування» передбачено, щодо
компетенції органів місцевого
самоврядування у сфері
містобудівельної діяльності на їх
території належить право затвердження
місцевих правил забудови, внесення
змін у зазначені документи за поданням
спеціально уповноважених органів
містобудування та архітектури
відповідно до законодавства.

Згідно вказаної статті, рішенням
Одеської міської ради від 17.04.2001р. №
2153-XXIII затверджено «Положення про
порядок реконструкції вбудованих,
вбудовано-прибудованих та
прибудованих приміщень в м. Одесі»
(далі-Положення).

Положення регламентує порядок
отримання дозволу та збирання вихідних
даних для проектування, здійснення
проектних робіт, узгодження,
експертизи за затвердження проектів
реконструкції вбудованих,
вбудовано-прибудованих та
прибудованих приміщень зі зміною та
без зміни функціонального призначення,
здійснення будівельних робіт та
прийняття в експлуатацію.

Положення обов'язкове для усіх
суб'єктів містобудівної діяльності -
фізичних та юридичних осіб, незалежно
від форм власності,
організаційно-правової форми та
підпорядкованості й поширюється на всю
територію міста Одеси.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
тією ж Постановою у пункті 11 визначено,
що пунктом 9 Прикінцевих положень
Закону № 3038-VІ визначено спрощений
порядок прийняття до експлуатації
збудованих до 31.12.2009 року
індивідуальних житлових будинків, які
збудовано без дозволу на виконання
будівельних робіт і заяви про
прийняття яких до експлуатації
подаються до 31.12.2012 року.

Отже, компетентним органом, який
регулює відносини в сфері
містобудівної діяльності є Одеська
міська рада, яка і мала бути
відповідачем у справі, але позивач до
зазначеного органу місцевого
самоврядування із заявою (позовом) не
звертався та не заявляв клопотання про
залучення міської ради в якості
належного відповідача або як
співвідповідача. Таким чином, ОСОБА_1,
звернувся із позовом до неналежного
відповідача, що є підставою для відмови
в позові.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, 64, 212-215 ЦПК
України суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради, треті особи ЖКС
«Пересипський», Одеська міська рада
про визнання права власності на
самочинне будівництво - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: