22-ц/772/1597/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Антонюк В. В.Категорія: 30
Доповідач: Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів Войтко Ю.Б.,
Стадник І.М.,

при секретарі: Куленко О.В.

за участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_4 на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 04.04.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні позивача міське комунальне
підприємство « Житлово-експлуатаційна
контора № 7» про відшкодування
майнової та моральної шкоди завданої
внаслідок залиття квартири ,-

ВСТАНОВИЛА:

30.12.2013 року ОСОБА_5 звернулась в суду з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
майнової та моральної шкоди завданої
внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги мотивовані тим, 23.08.2012
року вона помітила, що зі стелі її кухні
протікає вода. За результатами
обстеження комісії в складі майстрів
МКП « ЖЕК № 7» встановлено, що
затоплення квартири виникло через
порушення правил користування
сантехнічними приладами мешканцями
квартири АДРЕСА_1. Внаслідок залиття
квартири позивачці була спричинена
шкода в сумі 3 224 грн. - вартість
ремонтно-відновлювальних робіт та
моральна шкода, яку позивач оцінює в
розмірі 5 000 грн., які просила стягнути з
ОСОБА_2, яка є дочкою квартиронаймача
квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою суду першої інстанції від
11.02.2014 року до участі в справі в якості
співвідповідача залучено
квартиронаймача квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_6 /а.с.49/

Ухвалою міського суду від 24.02.2014 року
до участі в справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійні вимоги
щодо предмету спору на стороні
позивача залучено міське комунальне
підприємство « Житлово-експлуатаційна
контора № 7». /а.с. 60/

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 04.04.2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
ОСОБА_2, ОСОБА_6, третя особа, яка не
заявляє самостійні вимоги щодо
предмету спору на стороні позивача
міське комунальне підприємство «
Житлово-експлуатаційна контора № 7»
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок затоплення квартири,
стягнення моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, представник позивача
ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, посилаючись на неповноту
з»ясування судом обставин, що мають
значення для справи і неправильне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Судова колегія , заслухавши
суддю-доповідача, пояснення апелянта
ОСОБА_4, представника третьої особи
Данилюк О.С. , представника відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 10.06.2014 року провадження у
справі в частині вимог ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок затоплення
квартири, стягнення моральної шкоди
закрито.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог позивача, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не був
доведений належними доказами факт
спричинення їй діями відповідачів
майнової та моральної шкоди.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується враховуючи наступне.

У даному спорі виникають правила про
деліктну відповідальність за завдання
шкоди майну.

Згідно ст.22 ЦК України , особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування; збитками є, зокрема,
втрати, яких особа зазнала у зв»язку із
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права ( реальні збитки).

Відповідно до ч.1,2 ст.1166 ЦК України ,
майнова шкода , завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо доведе, що шкоди
завдано не з її вини.

Для всіх випадків відшкодування
шкоди( якщо інше не передбачено
законом), законодавець визначає
обов»язкову наявність чотирьох
підстав, а саме: наявність шкоди;
протиправна поведінка заподіювача
шкоди; причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою заподіювача;
вина.

Так, по справі встановлено, що ОСОБА_5
є власником квартири АДРЕСА_2 та
зареєстрована за даною адресою. /а.с.119/

Поверхом вище квартири позивачки
знаходиться квартира АДРЕСА_1 ,
квартиронаймачем якої є ОСОБА_6, яка
зареєстрована за даною адресою разом
із дочкою ОСОБА_2 та внуком ОСОБА_9 /а.с.40/

Відповідно довідки МКП «
Аварійно-диспечерської служби» № 151
від 22.04.2013 року в квартирі АДРЕСА_2 після
виїзду аварійної бригади (00.25-01.25) було
виявлено течію води на кухні зі стелі в
районі люстри. Сусід з верхньої
квартири затопив кв.АДРЕСА_2. На кухні
люстра замикає. Було попереджено про
заборону користуватись електричною
енергією до моменту усунення. /а.с. 16/

Відповідно висновку спеціаліста № 2
від 07.03.2013 року вартість
ремонтно-відновлювальних робіт
квартири АДРЕСА_2, що постраждала
внаслідок залиття складає 3 224 грн.
/а.с.7-9/

29.08.2012 року комісією в складі
майстрів МКП ЖЕК № 7 ОСОБА_11 та
ОСОБА_10 в присутності позивача ОСОБА_5
складено акт обстеження квартири та
встановлено, що затоплення квартири
виникло через порушення правил
користування сантехнічними приладами
мешканцями квартири АДРЕСА_1./а.с.18/

Вірно керуючись нормами ст.18 Закону
України « Про житлово-комунальні
послуги» та пунктом 2.3.6 « Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій»,
затверджених наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005 року № 76 суд першої інстанції
прийшов правильного висновку, що акт
від 29.08.2012 року не є належним доказом,
оскільки його форма не відповідає
типовій формі визначеній в Додатку 4 до
вищезазначених Правил.

Дана обставина була також
встановлена рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від
11.12.2012 року у справі № 232/496/12, що
відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України є
підставою для звільнення від
доказування.

Колегія суддів вважає за доцільне
виключити даний акт з числа доказів і
розглядати справу на підставі інших
доказів. Відповідне клопотання у
відповідності до вимог ч.2 ст.185 ЦПК
України заявляла відповідачка./а.с.64/

Факт та причина затоплення 23.08.2012 року
квартири позивачки підтверджується
довідкою МКП ЖЕК № 7 від 08.08.2013 року та
довідкою МКП АДС від 22.04.2013 року, а
також показами свідків ОСОБА_10 -
майстер ЖЕК № 7, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, та поясненнями третьої
особи .

Допитані у судовому засіданні за
клопотанням відповідача свідки
ОСОБА_16, ОСОБА_17 не спростували факт
затоплення квартири позивачки, а лише
засвідчили, що у квартирі відповідачки
було сухо.

Колегія суддів відхиляє заперечення
відповідача про неналежність доказу
довідки МКП ЖЕК від 08.08.2013 року, так як
вона суперечить іншій довідці цього ж
підприємства від 26.11.2012 року, у якій
зазначено, що в період 22-23.08.2012 року
звернень позивачки щодо затоплення до
ЖЕК -7 не надходило, оскільки як
пояснили у судовому засіданні
представники позивача та третьої особи
з 24.08 по 27.08.2012 року були святкові та
вихідні дні зареєструвати звернення
позивача можливості не було.

За таких обставин колегія суддів
приходить висновку про те, що квартира
позивача була затоплена і у звязку з
цим потребує ремонту.

Виходячи з локалізації слідів
залиття (на стелі, стінах), вода у
квартиру позивача потрапляла зверху.

Враховуючи, що виходу з ладу чи
неналежної роботи внутрішньо
будинкових мереж, якими здійснюється
водопостачання та водовідведення не
встановлено, то єдиною причиною
затоплення могло бути халатне
відношення до утримання помешкання і
неналежне користування мережами
водопостачання з боку відповідача,
квартира якої розташована поверхом
вище над квартирою позивача.

Згідно ст.22 ЦК України , особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування; збитками є, зокрема,
втрати, яких особа зазнала у зв»язку із
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права ( реальні збитки).

Відповідно до ч.1,2 ст.1166 ЦК України ,
майнова шкода , завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо доведе, що шкоди
завдано не з її вини.

Таким чином, законодавець покладає
саме на відповідача обов'язок по
доведенню того факту, що шкода завдана
не з його вини.

Законодавець визначає, що
протиправна поведінка може мати дві
форми - дію чи бездіяльність, однак
обсяг відшкодування не залежить від
завдання шкоди умисно чи необережно,
тобто береться до уваги тільки
наявність вини, а не її форма.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_2 не
доведено факт, що шкода сталась не з Її
вини, не доведено причетність третіх
осіб до затоплення , колегія суддів
вважає, що шкода, завдана позивачці при
затопленні, що сталось 23.08.2012 року має
відшкодовуватись відповідачем ОСОБА_2,
відповідно до ст. 64 ЖК України.

Частина 2 ст. 1192 ЦК України передбачає
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
справи.

Розмір матеріальної шкоди завданої в
наслідок залиття квартири АДРЕСА_2
визначений висновком спеціаліста № 2
від 07.03.2013 року та становить 3 224 грн.
/а.с.7-13/

Дотримуючись вимог ч.4 ст.10 ЦПК
України колегією суддів
роз'яснювалось відповідачу право
заявити клопотання про призначення по
справі судової будівельно-технічної
експертизи для визначення розміру
шкоди. Відповідач наданим правом не
скористалась.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди,
колегія суддів враховує положення
ст.ст. 23,1167 ЦК України, зокрема характер
та обсяг майнових витрат позивачів,
глибину душевних страждань, а також
виходячи з вимог розумності та
справедливості та вважає, що стягненню
підлягає сума 500 грн.

Враховуючи викладене, колегія
суддів приходить висновку, що
відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_5
суд першої інстанції не врахував
вимоги ст.ст.57-64,212 ЦПК України, не
надавши оцінки усім наявним в
матеріалах справи доказам дійшов
висновків, які не відповідають
обставинам справи. За таких обставин,
рішення суду не може залишатись в силі
та підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_5

Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов
задоволено частково, судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_5 апеляційний
суд задовольнив частково, що у
відсотковому розмірі становить 46 %.

При поданні позовної заяви та
апеляційної скарги позивачем сплачено
судовий збір на загальну суму 351, 20 грн.
/а.с.1,111/, а тому присуджується
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог в сумі 161
грн.55 коп.

Сума в розмірі 710 грн., які позивач
просить стягнути як компенсацію за
понесені нею витрати при оплаті
експертизи стягненню не підлягають з
тих підстав, що суду не було надано
оригіналу платіжного документу.

На підставі ст.ст.22, 1166,1167, 1192 ЦК
України, ст. 64 ЖК України, керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 309, 313,316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

Вирішила:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 04.04.2014 року в
частині відмови ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок затоплення квартири,
стягнення моральної шкоди скасувати.

Постановити в цій частині нове
рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок
залиття квартири у розмірі 3 224 грн. та
моральну шкоду в розмірі 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
судові витрати понесені нею при сплаті
судового збору в сумі 161,55 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Голота Л.О.

Судді:
Войтко Ю.Б.

Стадник І.М.

/ПІДПИСИ/

З ОРИГІНАЛОМ ВІРНО: