Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 22-ц/778/2783/14
Головуючий у 1-й інстанції: Задорожко
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.,

суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Василівського районного суду
Запорізької області від 27 грудня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах
дітей Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області, про
виселення,-

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа: служба у
справах дітей Василівської районної
державної адміністрації Запорізької
області, про виселення.

Уточнивши позовні вимоги позивач
зазначив, що 06.04.2007 року ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_6 уклали
кредитний договір за № 14.11481,
відповідно до якого банк зобов'язався
надати ОСОБА_6 кредит у вигляді
кредитної лінії у розмірі 115 000 грн.,
строком до 18.04.2013 року, відповідач
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановлених кредитним
договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» та відповідач ОСОБА_4
06.04.2007 уклали договір іпотеки № 14.11481,
згідно якого відповідач надав в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 51,60 м,
житловою площею 29,10 м2, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить
відповідачу ОСОБА_4 на праві власності
на підставі дублікату свідоцтва про
право власності.

Свої зобов'язання за кредитним
договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав
в повному обсязі, надавши відповідачу
ОСОБА_6 кредит в розмірі, передбаченому
умовами кредитного договору. В
порушення умов кредитного договору,
відповідач ОСОБА_6 не надав своєчасно
банку грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також іншими
витратами відповідно до умов договору.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

15.03.2011 року рішенням Василівського
районного суду Запорізької області в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором, звернено
стягнення на предмет іпотеки: квартиру
загальною площею 51,60 м2, житловою площею
29,10 м, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного
предмета іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Однак, після прийняття зазначеного
рішення мешканці квартири не звільнили
її, в зв'язку з чим, позивач просив суд
виселити ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, які зареєстровані
та/або проживають у зазначеній
квартирі, зі зняттям з реєстраційного
обліку у територіальному органі
державної міграційної служби України,
до повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція поширюється
на адресу вказаної квартири, а також
стягнути в солідарному порядку з
відповідачів судові витрати.

Заочним рішенням Василівського
районного суду Запорізької області від
27 грудня 2013 року позов задоволено.

Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_5, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, зі зняттям з
реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 114, 7 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у відповідності до ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін. За її
змістом Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було
встановлено, що між позивачем та ОСОБА_5
був укладений кредитний договір за
яким той отримав кредит у вигляді
кредитної лінії у розмірі 115 000,00 грн.,
строком до 18.04.2013р. Натомість
позичальник порушував умови договору
та кредитні кошти не повертає.

Договір був забезпечений іпотекою,
відповідач ОСОБА_4 надала в іпотеку
нерухоме майно, а саме: квартиру
загальною площею 51,60 м2, житловою площею
29,10 м2, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1.

Рішенням Василівського районного суду
Запорізької області, яке набуло
чинності в частині звернення стягнення
26 листопада 2013 року, було звернене
стягнення на зазначену квартиру.

Суд дослідив обставини справи в
частині визначення осіб, які
зареєстровані та проживали у
зазначеній квартирі та підстави їх
проживання і зробив висновки щодо їх
виселення з урахуванням фактичних
обставин та чинного законодавства.

Так, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що з
системного аналізу ст.ст. 526, 543, 625, 629,
1048-1050, 1054, 1055 ЦК України вбачається, що
зобов'язання за договором, у тому числі
за договором кредиту, за яким
кредитодавець надає кошти, а
позичальник зобов'язується їх
повернути зі сплатою процентів, є
обов'язковими для виконання сторонами,
має виконуватися належним чином, з
застосуванням відповідальності за
порушення грошового зобов'язання.

Згідно з ч.2 ст.39 Закону України "Про
іпотеку", одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення, а також згідно з ч.1 ст.40 ЗУ
"Про іпотеку" та ст.109 ЖК України
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців.

Судом було враховано, що позивачем
дотримано вимоги частини четвертої
статті 9, статті 109 Житлового кодексу
України, статей 39- 40 Закону України "Про
іпотеку" щодо направлення апелянту
письмової вимоги про добровільне
звільнення житлового приміщення, а
отже ухвалив рішення про виселення.

Посилання апелянта на те, що були
порушені права неповнолітньої дитини,
яка мешкає у квартирі з матір'ю на
підставі договору найму, не
спростовують висновків суду, оскільки
договір іпотеки не оспорений
сторонами, в тому числі апелянтом або
іпотекодавцем.

У договорі іпотеки іпотекодавець
ОСОБА_4, яка є власником квартири,
переданої у іпотеку, засвідчила, що
відповідно до предмету іпотеки не
укладено договорів про передачу в
оренду, лізинг, користування іншим
особам або інших договорів а також
зазначила, що відсутні вимоги інших
осіб щодо предмету іпотеки, в тому
числі тих, що не зареєстровані в
квартирі.

За таких обставин немає підстав
вважати, що на час ухвалення рішення
судом першої інстанції існували
перешкоди для виконання за договором
іпотеки в тому числі для застосування
таких наслідків звернення стягнення на
предмет іпотеки як виселення мешканців
зі спірної квартири.

З огляду на викладене, судова колегія
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Василівського районного суду
Запорізької області від 27 грудня 2013
року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: