Суддя: Марченко Н. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

2 червня 2014 року
Центрально-Міський районний суд міста
Горлівки Донецької області в складі:
головуючого - судді Марченко Н.Ю. при
секретарі Сердцовій К.Є., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Горлівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення безпідставно набутих
грошових сум, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду
з позовом, в якому з урахуванням
уточнених позовних вимог просить
стягнути з відповідача на її користь
грошові кошти в сумі 101250 грн., а також
витрати по сплаті судового збору 1012,50
грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 28 листопада 2006 року вона
передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 9000
доларів США в якості оплати за
придбання в неї квартири, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1. Після отримання
грошей ОСОБА_5 видала їй довіреність на
право розпорядження зазначеною
квартирою. 8 листопада 2007 року вона
продала зазначену квартиру своєму
синові ОСОБА_6 за договором
купівлі-продажу, посвідченим приватним
нотаріусом Горлівського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 Рішенням
апеляційного суду Донецької області
від 26.11.2009 року договір купівлі-продажу
від 08.11.2007 року визнаний недійсним, так
як продавець ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В 2013 році вона
довідалася, що спадкоємцем ОСОБА_5 є
ОСОБА_4, яка отримала в спадщину
квартиру АДРЕСА_1. Згідно ст. 1282 ЦК
України спадкоємці зобов'язані
задовольнити вимоги кредитора
повністю, але в межах вартості майна,
одержаного в спадщину. Відповідачем
відмовлено їй у поверненні сплачених
спадкодавцю грошових коштів. За
офіційним курсом НБУ станом на 22.04.2014
року 9000 доларів США еквівалентні 101250
грн. На підставі ст. ст. 1212, 1282 ЦК України
позивач просила стягнути вказану суму
з відповідача.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримав та
наполягав на його задоволенні. Крім
того, просив поновити пропущений строк
звернення до суду з даним позовом.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні заперечував проти
позовних вимог.

Суд, дослідивши всі обставини
справи та перевіривши їх доказами,
вважає встановленим наступне.

На підставі свідоцтва про право
власності від 02.11.2006 року № 2513, виданого
відділом обліку, розподілу і
приватизації житлового фонду
Горлівської міської ради згідно з
рішенням виконкому міської ради від
01.11.2006 року № 1282, ОСОБА_5 на праві
приватної власності належала квартира
АДРЕСА_1.

28 листопада 2006 року позивачем
ОСОБА_3 була складена розписка,
відповідно до якої ОСОБА_3 в
присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9
передала ОСОБА_5, а ОСОБА_5 отримала
грошову суму в розмірі 9000 доларів США
за продаж ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1, про
що свідчать їх підписи (а.с. 7).

28 жовтня 2006 року ОСОБА_5 на ім'я
ОСОБА_3 була видана довіреність з
повноваженнями на продаж належної їй
квартири АДРЕСА_1.

Згідно копії актового запису про
смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5
померла.

Після її смерті 8 листопада 2007
року ОСОБА_3, діючи на підставі виданої
ОСОБА_5 за життя довіреності, уклала
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 з ОСОБА_10

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки від 17 липня
2009 року зазначений договір
купівлі-продажу був визнаний недійсним
за тих підстав, що на час вчинення
даного правочину ОСОБА_3 не мала права
на його вчинення у зв'язку зі смертю
ОСОБА_5

Відповідно до частини 4 статті 203 ЦК
України правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Згідно частини 1 статті 209 ЦК України
правочин, який вчинений у письмовій
формі, підлягає нотаріальному
посвідченню у випадках, встановлених
законом або домовленістю сторін.

В силу статті 657 ЦК України
договір купівлі-продажу житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі та підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Таким чином, отримавши грошові
кошти від ОСОБА_3, ОСОБА_5 своє
зобов'язання щодо передання ОСОБА_3
права власності на квартиру не
виконала.

Факт отримання ОСОБА_5 грошових
коштів в рахунок продажу нею квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 підтверджено розпискою
від 28.11.2006 року, яка в судовому порядку
недійсною не визнана. Тому в суду не
виникає сумнівів у її дійсності.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про: 1)
повернення виконаного за недійсним
правочином; 2) витребування майна
власником із чужого незаконного
володіння; 3) повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні; 4)
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Тобто зобов'язання з
безпідставного набуття (придбання)
майна виникають за наявності трьох
умов: набуття або збереження майна;
набуття або збереження майна здійснено
за рахунок іншої особи; відсутність
правової підстави для набуття або
збереження майна за рахунок іншої
особи.

Отже, отримавши від ОСОБА_3
грошову суму в рахунок продажу їй
квартири АДРЕСА_1 та не уклавши
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу, ОСОБА_5 стала
безпідставно володіти наданими
грошовими коштами, а тому за життя
відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України в неї
виникло зобов'язання повернути
зазначену суму позивачу.

Також судом встановлено, що після
смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла її
онука ОСОБА_4, яка 14 січня 2009 року
звернулася до Першої Горлівської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

Згідно копії свідоцтва про право
на спадщину за законом, виданого ОСОБА_4
18 жовтня 2012 року Першою Горлівською
державною нотаріальною конторою,
спадщина складається з жилої квартири,
розташованої в АДРЕСА_1, вартість
спадкового майна квартири - 17944 грн.

Вказане свідоцтво про право на
спадщину за законом у судовому порядку
недійсним не визнано та позивач не
надала суду доказів у відповідності до
статей 10, 60 ЦПК України, що ринкова
вартості спадкового майна на час
відкриття спадщини є більшою.

За змістом частини 2 статті 1281 ЦК
України кредиторові спадкодавця
належить протягом шести місяців від
дня, коли він дізнався або міг
дізнатися про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, незалежно від
настання строку вимоги.

У відповідності з частиною 4
статті 1281 ЦК України кредитор
спадкодавця, який не пред'явив вимоги
до спадкоємців, що прийняли спадщину, у
строки, встановлені частинами другою і
третьою цієї статті, позбавляється
права вимоги.

Аналіз указаної норми дає
підстави для висновку, що
шестимісячний строк пред'явлення
кредиторами спадкодавця вимог до
спадкоємців боржника відраховується з
дня, коли кредитор дізнався або міг
дізнатися про відкриття спадщини та є
обмежувальним (преклюзивним,
присічним), сплив якого згідно із
законом припиняє існування права
вимоги кредитора внаслідок
нездійснення свого права (ч. 2 ст. 12 ЦК
України). Тому цей строк не
призупиняється, не переривається й не
поновлюється.

Як вбачається з рішення
Центрально-Міського районного суду
міста Горлівки від 17 липня 2009 року на
час укладення ОСОБА_3 8 листопада 2007
року договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 з ОСОБА_10, їй було достовірно
відомо, що ОСОБА_5 померла, тобто на
вказану дату ОСОБА_3 була обізнана про
відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5

Зазначене судове рішення набрало
законної сили та має преюдиційне
значення для розгляду даної справи
відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК
України.

Разом з тим, позивач протягом
строку, передбаченого частиною 2 статті
1281 ЦК України, не заявила спадкоємцям
або нотаріусу за місцем відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_5 свої
претензії щодо повернення
безпідставно отриманих ОСОБА_5
грошових коштів та лише у 2013 році
звернулася до суду із зазначеним
позовом.

Той факт, що позивач у 2009 році
зверталася до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_4 про застосування
наслідків нікчемності угоди (видачі
довіреності) шляхом визнання права
власності на квартиру та дізналася про
отримання відповідачем свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_5 у 2013 році на висновки
суду не впливає, оскільки предметом
зустрічного позову ОСОБА_3 була
нікчемність правочину, пов'язаного з
видачею ОСОБА_5 довіреності на її ім'я, а
вимоги про стягнення з ОСОБА_4 як
спадкоємця боржника безпідставно
отриманих сум не заявлялися. Крім того,
виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.
1216, 1218, ч. 2 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223 ЦК України,
відповідно до яких з моменту смерті
особи до спадкоємців переходять права
та обов'язки спадкодавця, які належали
йому на час відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті,
зобов'язання спадкоємців боржника
перед кредитором виникають з моменту
смерті спадкодавця-боржника, а не з
часу отримання спадкоємцями свідоцтва
про право на спадщину (ст. ст. 1296, 1298 ЦК
України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК
України незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини. Відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на спадщину
(ч. 3 ст. 1269 ЦК України). Тому невиконання
спадкоємцями вимог закону щодо
оформлення та реєстрації спадкового
майна не може бути підставою для
відмови у задоволенні позову в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.

Враховуючи, що позивач у
встановлений законом строк не
пред'явила до відповідача ОСОБА_4 як
спадкоємця, що прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_5, свої вимоги щодо
повернення безпідставно отриманих
останньою грошових коштів, суд вважає,
що на даний час припинилося її право
цієї вимоги до відповідача.

За таких обставин, у задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення безпідставно
набутих грошових сум відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Центрально-Міський районний суд м.
Горлівки шляхом подання апеляційної
скарги протягом 10 днів з для
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Н. Ю.
Марченко