№ 2/263/1081/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року
місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя
Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Орловій Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

21.10.2013 року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачки про стягнення
суми боргу за договором позики у
розмірі 170000 гривень, втрат від інфляції
у розмірі 1020 гривень, 3% річних в розмірі
5100 гривень, витрат на правову допомогу
5000 гривень, а також судових витрат. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що 07.09.2012 року між ним та ОСОБА_2 був
укладений договір позики, відповідно
до якого він надав позику відповідачці
у сумі 170000 гривень. На підтвердження
укладання договору позики, ОСОБА_2 було
видано йому розписку, відповідно до
якої вона зобов'язалась повернути борг
у строк до 25 вересня 2012 року. До
теперішнього часу сума боргу не
повернута, у зв'язку із чим він був
вимушений звернутись із вказаним
позовом до суду.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили їх задовольнити.

Відповідачка та її представник позовні
вимоги не визнали.

Відповідачка ОСОБА_2 суду пояснила, що є
директором ТОВ «СЛГ» (місто Маріуполь)
та здійснює свою діяльність по
торгівлі металопрокатом, у тому числі з
СПД в місті Кременчук Полтавської
області, власниками яких є ОСОБА_1
Влітку 2012 року у неї виникла
заборгованість у сумі 149000 гривень
перед підприємствам СПД ОСОБА_3 та ПП
«Компанія Агрис». 07.09.2012 року в місто
Маріуполь приїхав ОСОБА_1 разом із
своїми знайомими і примусили її
написати розписку про отримання грошей
у сумі 170000 гривень. Через певний час
вона в повному обсязі погасила борг СПД
ОСОБА_3 у сумі 56000 гривень та частково
погасила борг ПП «Компанія Агрис» і
залишок боргу складає 34511 гривень.
Таким чином, вважає безпідставними
вимоги позивача, в зв'язку з чим в даний
час звернулася до правоохоронних
органів.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм відносини.

Згідно розписки від 07 вересня 2012 року
ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 грошові
кошти у розмірі 170000 гривень, які
зобов'язалась повернути у строк до 25
вересня 2012 року. У розписці зазначено
місце її складання «місто Кременчук»,
але сторони не заперечували, що вона
була складена у місті Маріуполі. Також
у розписці зазначено, що вона складена
у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 підтвердив факт складання
розписки 07.09.2012 року в місті Маріуполі
та факт передачі грошей, будь-який тиск
на ОСОБА_2 не здійснювався.

Свідок ОСОБА_4 не прибув до суду через
незадовільний стан здоров'я.

Статтями 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України
передбачено, що за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики укладається в
письмовій формі. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми. Позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та у порядку, що
встановлені договором. Якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 цього
Кодексу.

Відповідно ст.625 ЦК України боржник не
звільняться від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
при цьому доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки відповідачка протягом
тривалого часу не використала своє
право на оспорювання договору позики, з
підстав не одержання грошових коштів
від позикодавця, суд вважає, що нею не
спростовані доводи позивача про
надання позики.

Таким чином, відповідачка не виконала
свої зобов'язання по поверненню суми
боргу, у зв'язку з чим з неї підлягають
стягненню на користь ОСОБА_1: борг у
сумі 170000 гривень, втрати від інфляції
за період з вересня 2012 року по жовтень
2013 року у розмірі 1020 гривень та 3% річних
в розмірі 5100 гривень.

Крім того, з відповідачки підлягають
стягненню на користь ОСОБА_1 витрати на
правову допомогу у розмірі 5000 гривень,
які підтвердженні квитанцією
Полтавського обласного відділення
спілки адвокатів України №2760 від 14.10.2013
року.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідачки на користь позивача
підлягають стягненню судовий збір у
сумі 1811 гривень 20 копійок, що
підтверджено квитанцією від 14.10.2013
року.

На підставі ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050, 1051
Цивільного кодексу України, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу за договором позики, -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) суму боргу
за договором позики від 07.09.2012 року у
розмірі 170000 гривень, втрати від
інфляції у сумі 1020 гривень, 3% річних у
сумі 5100 гривень, витрати на правову
допомогу у сумі 5000 гривень, судовий
збір у сумі 1811,20 гривень, а всього 182931
(сто вісімдесят дві тисячі дев'ятсот
тридцять одну) гривню 20 копійок.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.О. Ковтуненко