Справа №333/8508/13-ц
Пр. №2/333/273/14
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2014 року

м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі

Головуючого судді
Піх Ю.Р.

при секретарі
Бабенко
Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка
діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок вчинення
дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м.
Запоріжжя звернулися позивачі в якому
зазначили, що 14 серпня 2013 року в м.
Запоріжжя по вул. Луначарського
відбулася дорожньо-транспортна
пригода. Внаслідок порушення водієм
автомобіля VOLKSVAGEN» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5
п.13.1. Правил дорожнього руху України
було спричинено зіткнення, в
результаті якого було пошкоджено три
автомобілі інших учасників дорожнього
руху, в тому числі той у якому рухалася
їхня сім'я, ВАЗ 21011, реєстраційний номер
НОМЕР_2. На момент ДТП в автомобілі
перебували: подружжя ОСОБА_1 (водій) та
ОСОБА_2 і діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

14.08.2013 року у відношенні ОСОБА_5 був
складений протокол про
адміністративне правопорушення за ст.
124 КУпАП. Зазначений матеріал про
адміністративну відповідальність
(справа № 333/6591/13-п) був розглянутий
28.08.2013 року Комунарським районним судом
м. Запоріжжя, та винесено постанову
відповідно до якої ОСОБА_5 було визнано
винним у скоєнні правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП, постанова
суду набула законної сили 09.09.201 Зр.

В результаті ДТП у автомобіля марки ВАЗ
21011, реєстраційний номер НОМЕР_2 були
пошкоджені: кришка багажника, задня
панель, ліхтарі, задні крила, дах, заднє
скло, капот, фари, передні крила,
решітка радіатора, про що свідчить
Довідка від 14.08.2013 року видана
інспектором ДАІ Бакліцьким Є.Л. На фото
з місця ДТП чітко вбачається що
автомобіль зазнав значних пошкоджень і
тільки за збігом обставин таке
зіткнення не призвело до спричинення
тілесних ушкоджень водієві та
пасажирам.

Після ДТП вони вимушені були залишити
автомобіль на стоянці в м. Запоріжжя, і
в зв'язку з браком коштів на оплату
евакуатора, забрали його тільки 02.09.2013
року. При цьому ними були понесені
витрати в сумі 40 гривень за стоянку та
1515,00 гривень за послуги евакуатора,
зазначені кошти являються їхніми
матеріальними збитками так як понесені
внаслідок ДТП.

Завдана позивачам відповідачем
моральна шкода полягає в :

- стресовій ситуації яку ми пережили
під час зіткнення враховуючи його
наслідки (за характером пошкоджень та
кількістю учасників ДТП); внаслідок
пережитого стресу діти вже тривалий
час з острахом сідають до будь якого
транспортного засобу та дуже
переживають в процесі руху, що їх як
батьків дуже непокоїть;

Внаслідок ДТП їхня родина втратила
можливість користуватися автомобілем,
що фактично завдає кожного дня їм
життєвих незручностей пов'язаних з
пересуванням, порушені життєві зв'язки,
оскільки вони втратили можливість
особисто спілкування зі своїми
родичами і знайомими які проживають у
іншій місцевості, а можливість
придбати інший транспортний засіб у
них на даний час відсутня і вони
вимушені зараз не заплановано з
сімейного бюджету відкладати кошти на
його придбання економлячи при цьому па
власних навіть самих нагальних
потребах. Після ДТП вони вимушені були
вирішувати питання евакуації
автомобіля до смт. Веселе що на
відстані більш ніж 100 км. від м.
Запоріжжя де він знаходився після ДТП,
для чого був найнятий евакуатор, за
послуги якого було нами сплачено 1515.00
гривень (що підтверджується квитанцією
прибуткового касового ордеру №141 від
02.09.2013р.);

Непорозуміння, які виникли у них з
власником транспортного засобу з
приводу його відновлення та або
відшкодування шкоди у інший спосіб.

Враховуючи зазначені обставини вони
оцінюють розмір відшкодування
моральної шкоди на користь кожного з
позивача 4000 гривень.

Позивачі до суду не з'явилися, надавши
заяву в якій зазначили, що підтримують
свої позовні вимоги у повному обсязі,
просили суд їх задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився, надавши
заперечення в яких вказав, що позовні
вимоги не визнає, оскільки позивачами
не надано доказів про відшкодування чи
не відшкодування страховою компаніє їх
витрат на евакуацію автомобіля та
оплатну за стоянку, а також не надали
жодних доказів, які б підтвердили їхні
моральні страждання.

Суд, вивчивши письмові докази по справі
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого
цивільного права в разі його порушення,
невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК
України). Способи захисту цивільних
прав та інтересів передбачені ч. 2 ст. 16
ЦК України.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 3 ст.10, ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановленим цим Кодексом. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виник спір.

Юридична заінтересованість позивача у
цивільному процесі зобов'язує його
довести як наявність спірних
матеріальних правовідносин, так і ту
обставину, що на даного відповідача має
бути покладено відповідальність.

Відповідно до п. 4 ст.61 ЦПК України вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Так судом встановлено, що 14.08.2013р. о 11
год. 00 хв. ОСОБА_5 в м. Запоріжжя, по вул.
Луначарського, керуючи автомобілем
«VOLKSVAGEN» д.н. НОМЕР_1, не витримав
безпечну дистанцію, внаслідок чого
скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ»
д.н. НОМЕР_2. Внаслідок ДТП постраждалих
не має. (а.с. 8)

Згідно постанови Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2013 р.
ОСОБА_5 визнано винним в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, і на нього
накладено адміністративне стягнення у
вигляді усного зауваження. (а.с. 7)

08.11.2012р. ОСОБА_1 уклав договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів із страховою компанією
«Оранта-Січ», страховий поліс №АВ/8348959.
(а.с. 13)

Згідно ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування» при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ст. 29 «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Однак, позивачем не надано доказів, що
він звертався до страхової компанії
про відшкодування витрат на евакуацію
автомобіля та оплатну за стоянку. Крім
цього судом встановлено, що евакуація
автомобіля здійснювалася не з місця
ДТП, а зі стоянки. Автомобіль позивач
ОСОБА_1 поставив на стоянку з власної
ініціативи. Тому в тій частині позовні
вимоги не підлягаю задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995
року визначено, що відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправними
діяннями заподіювача та вини
останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Таким чином, з урахуванням моральних
переживань позивача у зв'язку з
дорожньо-транспортною пригодою, згідно
якого позивач ОСОБА_1 зазнав моральні
страждання, тяжкості вимушених змін у
його життєвих стосунках, тривалості
захисту свого порушеного права, суд,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, вважає
можливим задовольнити позовні вимоги
щодо відшкодування моральної шкоди
частково у розмірі 2000 грн.

У зв'язку із зазначеним та керуючись ст.
ст. 6, 8, 10, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
вчинення дорожньо-транспортної
пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 243 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Ю.Р. Піх