Справа № 453/1872/13
Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 22-ц/783/3087/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ТзОВ «Укр Фін
Стандарт» на рішення Сколівського
районного суду Львівської області від
3 лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ТзОВ «Укр Фін Стандарт» про
захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено частково. Визнано недійсним
договір про надання послуг, укладений 9
вересня 2013 року між ТзОВ «Укр Фін
Стандарт» та ОСОБА_2. Стягнуто з ТзОВ
«Укр Фін Стандарт» в користь ОСОБА_2 5328
грн.

Рішення суду оскаржило ТзОВ «Укр Фін
Стандарт». В апеляційній скарзі
представник стверджує про порушення
норм матеріального та процесуального
права. Зазначає, що оскільки кількість
внесених позивачем загальних платежів
на час проведення заходів з розподілу
грошового фонду замовників була меншою
у порівнянні з іншими замовниками,
рішення про надання безвідсоткової
позики не приймалось. Стверджує, що під
час укладення договору консультант
пояснила позивачу всі умови договору,
що підтверджується заявою позивача.
Посилається на те, що укладений договір
повністю відповідає вимогам ч.2 ст.628 ЦК
України, а тому жодних порушень ЗУ «Про
захист прав споживачів» відповідачем
не допущено. Просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Сторони по справі в судове засідання не
з'явилися, а тому відповідно до ч.2 ст.197
ЦПК України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду
першої інстанції відповідає в повній
мірі.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини.

9 вересня 2013 року ТзОВ «Укр Фін
Стандарт» (виконавець) та ОСОБА_2
(замовник) уклали договір, відповідно
до якого виконавець за згодою
замовника зобов»язується вчинити від
імені та рахунок замовника певні дії,
спрямовані на надання безвідсоткової
позики, зазначеної в додатку №1 до
даного договору, на умовах діяльності
системи «Укрфінстандарт», в тому числі
забезпечити обслуговування замовника
за умовами договору, повідомити
замовника про реєстрацію договору,
організувати та проводити розподіл
грошового фонду замовників, здійснити
надання безвідсоткової позики на
користь замовників за рахунок
грошового фонду замовників, надавати
інші послуги і здійснювати інші
правочини, погоджені сторонами у
порядку та в строки, передбачені цим
договором та додатками до нього. (а.с.6,
59-61)

Згідно з п. 2.1.1 вказаного договору
замовник зобов»язується одноразово
сплатити вступний платіж у день
підписання сторонами даного договору.

У додатку № 1 до договору передбачено
суму безвідсоткової позики, що
становить 50 000 грн., та графік платежів
(180 місяців), відповідно до якого вона
повинна була сплачувати грошові
внески.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу. Недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів» нечесна підприємницька
практика забороняється. Нечесна
підприємницька практика включає
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить
споживача в оману або є агресивною.
Забороняються як такі, що вводять в
оману: утворення, експлуатація або
сприяння розвитку пірамідальних схем,
коли споживач сплачує за можливість
одержання компенсації, яка надається
за рахунок залучення інших споживачів
до такої схеми, а не за рахунок продажу
або споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, указаний Закон установив
недійсність правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції обгрунтовано виходив з того,
що укладений між сторонами договір
здійснений з використанням
відповідачем нечесної підприємницької
діяльності, а тому є нікчемним,
оскільки його недійсність установлена
ч. 6 ст. 19 Закону.

Висновок суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та
доказам, що містяться в матеріалах
справи.

Посилання представника апелянта на те,
що оспорюваний договір повністю
відповідає вимогам ч.2 ст.628 ЦК України,
про свободу договору та ознаки його
нікчемності відсутні, колегією суддів
не приймається до уваги, оскільки
безспірно встановлено матеріалами
справи, що позивачка сплачувала за
можливість одержання послуги по
отриманню безвідсоткової позики ТзОВ
«Укр Фін Стандарт», яке без залучення
власних коштів формувало групи
учасників, за рахунок коштів яких
здійснювалась передача права на
отримання безвідсоткової позики, що є
компенсацією за рахунок коштів інших
учасників групи, залучених до умов
діяльності програми «Укрфінстандарт».

Вказана правова позиція викладена в
постанові ВСУ від 27 березня 2014 року по
справі № 6-22цс13.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду .

Керуючись п.1 ч.1 ст.307 , ст.ст. 313-315
ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ТзОВ «Укр
Фін Стандарт» відхилити.

Рішення Сколівського районного
суду Львівської області від 3 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:
Павлишин О.Ф.

Судді:
Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.