УХВАЛА

іменем україни

4 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О.,
Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»,
третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки за
касаційною скаргою приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» на рішення
апеляційного суду Донецької області
від 17 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що їй на праві власності належить
автомобіль «Мersedes 230», державний номер
НОМЕР_1, право керування яким має її
чоловік, ОСОБА_5 26 грудня
2012 року о 7 год. 30 хв. по вул. Репіна
поблизу перехрестя з вул. Слободенюка у
м. Макіївці Донецької області, ОСОБА_4,
який керував автомобілем «Chevrolet Aveo»,
державний знак НОМЕР_2 у порушення
вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху
України допустив зіткнення з
автомобілем, який належить їй та яким
керував її чоловік, ОСОБА_5, внаслідок
чого автомобілі отримали механічні
пошкодження. Згідно з постановою
Гірницького районного суду м. Маківки
Донецької області від 5 березня 2013 року,
залишено без змін постановою
апеляційного суду Донецької області
від 12 квітня 2013 року, ОСОБА_4 визнано
винним у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди (далі - ДТП). Зазначала, що для
виконання ремонтних робіт нею було
витрачено 28 442 грн для придбання
запасних частин та виконання ремонтних
робіт, до вказаної суми також включено
витрати на перевезення запасних
частин. Оскільки ОСОБА_4 винний у
скоєнні ДТП, застрахований у
приватному акціонерному товаристві
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(далі - ПрАТ «СК «АХА
Страхування»), вона звернулась до
страховика із вимогою про
відшкодування завданого збитку
внаслідок ДТП, яке нарахувало та
сплатило їй 16 472 грн 41 коп. Також ОСОБА_4
сплатив їй 1 тис. грн. Таким чином,
різниця між сплаченою їй сумою
страхового відшкодування та сумою,
сплаченою ОСОБА_4, та фактичними
витратами складає 10 969 грн 59 коп. Крім
того, внаслідок скоєння ОСОБА_4 ДТП їй
було завдано моральної шкоди, яку вона
оцінила в 25 тис. грн. Позивачка просила
стягнути з відповідачів на її користь
зазначену майнову та моральну шкоду.

Рішенням Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від
19 листопада 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4
на корись ОСОБА_3 суму у розмірі 10 969 грн
59 коп. в рахунок відшкодування майнової
шкоди, завданої внаслідок ДТП. Стягнуто
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 10 тис. грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди
та судовий збір у розмірі 229 грн 40 коп. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 17 січня 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення майнової шкоди та судових
витрат скасовано. Стягнуто з ПрАТ «СК
«АХА Страхування» на користь ОСОБА_3
майнову шкоду у розмірі 10 969 грн 59 коп.
Стягнуто з ПрАТ «СК «АХА
Страхування» на користь ОСОБА_3 судові
витрати у розмірі 229 грн 40 коп. Рішення
суду першої інстанції в частині
відшкодування моральної шкоди змінено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
моральну шкоду у розмірі 2 тис. грн.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «АХА
Страхування», посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовити.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив із того, що в
результаті ДТП, яка мала місце 26 грудня
2012 року, майну ОСОБА_3 з вини ОСОБА_4 була
завдана майнова шкода, яка підлягає
стягненню саме з нього та складається з
різниці між фактичним розміром
понесених збитків та отриманим від
страхової компанії відшкодуванням і
становить 10 969 грн 59 коп. Також винними
діями ОСОБА_4 позивачці завдано
моральну шкоду у розмірі 10 тис.
грн.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з
ОСОБА_4 майнової шкоди та змінюючи
розмір моральної шкоди, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що оскільки розмір майнової шкоди, яка
полягає у фактичних витратах
позивачки, не перевищує ліміту
страхового відшкодування,
встановленої полісом, то така шкода
підлягає стягненню саме із страховика,
з урахуванням сплаченої суми
страхового відшкодування. Розмір
моральних страждань позивачки в
грошовому еквіваленті у розмірі 10 тис.
грн не є співмірним із глибиною таких
душевних страждань останньої, а тому
суд зменшив.

Проте повністю погодитись із таким
висновками апеляційного суду щодо
стягнення майнової шкоди не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що власником
автомобіля «Мersedes 230», державний номер
НОМЕР_1, є ОСОБА_3, а ОСОБА_5 має право
керувати вказаним транспортним
засобом.

Відповідачу ОСОБА_4 на праві власності
належить автомобіль «Chevrolet Aveo»,
державний знак НОМЕР_2.

26 грудня 2012 року о 7 год 30 хв. у м.
Макіївці Донецької області по вул.
Рєпіна біля перехрестя з вул.
Слободенюка, ОСОБА_4, керуючи
автомобілем «Chevrolet Aveo», державний знак
НОМЕР_2, не врахувавши дорожню
обстановку, не вибрав безпечну
швидкість руху транспортного засобу,
внаслідок чого виїхав на зустрічну
смугу та скоїв зіткнення з автомобілем
«Мersedes 230», державний номер НОМЕР_1,
внаслідок чого автомобілі отримали
механічні ушкодження.

Постановою Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 5
березня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та останнього піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу у розмірі 340 грн, яку
ОСОБА_4 сплачено в повному обсязі.

Крім того, судами встановлено, що
відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів 10 лютого 2012 року
між страховиком - ПрАТ «СК «АХА
Страхування» - та страхувальником -
ОСОБА_4 - було укладено договір
страхування цивільно-правової
відповідальності строком на 12 місяців.

Порядок та умови здійснення страхового
відшкодування за договорами (полісами)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів
регламентується Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон).

Пунктом 2.1 ст. 2 Закону встановлено, що
відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів регулюються
Конституцією України, ЦК України,
Законом України «Про страхування», цим
та іншими законами України і
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них. Якщо
норми цього Закону передбачають інше,
ніж положення інших актів цивільного
законодавства України, то
застосовуються норми цього закону.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна джерелом підвищеної
небезпеки життю, здоров'ю, майну
третьої особи.

У ст. 29 Закону зазначено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження
вищевказаного транспортного засобу
від 28 лютого 2013 року № 125/02 ринкова
вартість вказаного автомобіля склала 37
472 грн 41 коп. Вартість відновлювального
ремонту пошкодженого транспортного
засобу перевищила його ринкову
вартість на момент ДТП та склала 51 058
грн 66 коп. Вартість майнової шкоди,
завданої власнику цього автомобіля на
момент його огляду дорівнюється до
ринкової вартості автомобіля на момент
вчинення ДТП і складає 37 472 грн 41 коп.,
оскільки відновлювати пошкоджений
автомобіль економічно необґрунтовано.

Крім того, відповідно до висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження транспортного засобу
«Мersedes 230», державний номер НОМЕР_1, від 4
січня 2013 року № 01/01 вартість
відновлювальних робіт з урахуванням
фізичного зносу по ремонту
транспортного засобу становить 77 948 грн
09 коп., що також перевищує ринкову
вартість пошкодженого транспортного
засобу на момент ДТП.

Отже, вказаними висновками експертизи,
визначено, що автомобіль є фізично
знищеним.

Проте позивач не погодився із
висновками спеціалістів щодо
фізичного знищення транспортного
засобу «Мersedes 230», державний номер
НОМЕР_1.

Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону
транспортний засіб вважається фізично
знищеним, якщо його ремонт є технічно
неможливим чи економічно
необґрунтованим та власник
транспортного засобу згоден з
визнанням його фізично знищеним.
Ремонт вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно з експертизою, проведеною
відповідно до законодавства, витрати
на ремонт транспортного засобу
перевищують вартість транспортного
засобу до ДТП.

Згідно з п. 30.2 ст. 30 Закону якщо власник
транспортного засобу не згоден з
визнанням транспортного засобу
фізично знищеним, йому відшкодовується
різниця між вартістю транспортного
засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати по евакуації засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, у п. 15 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» судам роз'яснено
порядок визначення розміру та
відшкодування шкоди, якщо транспортний
засіб не може бути відновлений або
вартість його відновлювального
ремонту з урахуванням зношеності та
втрати товарної вартості перевищує
його ринкову вартість на момент
пошкодження. При цьому розмір шкоди
визначається за ринковою вартістю
транспортного засобу на момент
пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди,
пов'язаної з фізичним знищенням
транспортного засобу, регламентовано
ст. 30 Закону, який згідно зі ст. 8 ЦК
України (аналогія закону) може
застосуватись не лише страховиком, а й
іншими особами, які здійснюють
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, та відповідають за завдану
шкоду. Тобто транспортний засіб
вважається фізично знищеним, якщо його
ремонт є технічно неможливим чи
економічно необґрунтованим, а власник
транспортного засобу згоден із
визначенням транспортного засобу
фізично знищеним. Ремонт вважається
економічно необґрунтованим, якщо
передбачені згідно з експертизою,
проведеною відповідно до вимог
законодавства, витрати на ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до ДТП.

У заяві від 14 квітня 2013 року позивач
просив здійснити виплату страхового
відшкодування відповідно до п. 30.2 ст. 30
Закону, як різницю між вартістю
автомобіля до і після ДТП. Вартість
автомобіля «Мersedes 230», державний номер
НОМЕР_1 після події була безпосередньо
погоджена із позивачем у розмірі
20 тис. грн.

Відповідно до цієї заяви та
погодженого позивачем розрахунку
розміру страхового відшкодування на
зазначені позивачем реквізити йому
було перераховано 16 472 грн 41 коп., що
позивачем не заперечувалось.

Тобто, ПрАТ «СК «АХА Страхування» у
повному обсязі та відповідно до Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та умов Полісу було
врегульовано заявлений випадок та
виплачено страхове відшкодування.

Проте, апеляційний суд, незважаючи на
спеціальний закон, положеннями якого
безпосередньо передбачено порядок та
умови розрахунку суми страхового
відшкодування, якщо транспортний засіб
не може бути відновлений або вартість
його відновлювального ремонту з
урахуванням зношеності та втрати
товарної вартості перевищує його
ринкову вартість на момент пошкодження
(знищений автомобіль), безпідставно
застосував положення ЦК України та
стягнув з ПрАТ «СК «АХА
Страхування» додатково суму
страхового відшкодування, яка цим
Законом не передбачена.

Таким чином, апеляційний суд всупереч
вимогам ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України не
визначив мотивів правильності
здійснення відповідачем страхового
відшкодування, не врахував, що
автомобіль після
дорожньо-транспортної пригоди є
фізично знищеним (його ремонт є
технічно неможливим чи економічно
необґрунтованим) та виплачену позивачу
суму страхового відшкодування та
прийшов до передчасного висновку про
стягнення страхового відшкодування з
ПрАТ «СК «АХА Страхування».

ОСОБА_4 рішення апеляційного суду не
оскаржувалось, також він не
уповноважував ПрАТ «СК «АХА
Страхування» представляти його
інтереси тому касаційна скарга
задовольняється лише в частині, що
стосується страхового товариства.

За таких обставин, оскільки
апеляційний суд не встановив фактичних
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи, його
судове рішення щодо позову до ПрАТ «СК
«АХА Страхування» про відшкодування не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності та обґрунтованості, що
в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
його скасування з передачею справи в
цій частині на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування»
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 17 січня 2014 року в частині
позовних вимог до ПрАТ «СК «АХА
Страхування» про відшкодування
майнової шкоди скасувати, справу в цій
частині передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

У решті рішення апеляційного суду
Донецької області від 17 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко