У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О
Маляренка А.В.,

Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного
підприємства «Будівельно-транспортні
роботи-С», третя особа -
реєстраційно-дозвільний відділ
виконавчого комітету
Володимир-Волинської міської ради, про
стягнення коштів, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 17 квітня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 19 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Приватного
підприємства «Будівельно-транспортні
роботи-С» (далі - ПП
«Будівельно-транспортні роботи-С»),
третя особа - реєстраційно-дозвільний
відділ виконавчого комітету
Володимир-Волинської міської ради, про
стягнення коштів.

Позивач посилався на те, що 26 березня 2008
року він вийшов зі складу засновників
ПП «Будівельно-транспортні роботи-С»
та передав свою частку іншим
засновникам. Відповідачем не було
виплачено належної йому частки в
статутному капіталі підприємства,
ОСОБА_4 просив стягнути з ПП
«Будівельно-транспортні роботи-С» 3 500
000 грн у рахунок відшкодування частки
із статутного фонду.

Рішенням Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від
17 квітня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 19 лютого 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення не відповідають
вказаним вимогам.

Судами встановлено, що рішенням від 01
квітня 2005 року № 1 з метою задоволення
потреб населення та юридичних осіб в
проведенні будівельних робіт, надання
транспортних послуг, послуг
спецбудтехнікою створено ПП
«Будівельно-транспортні роботи-С».

Згідно з п. 1.3 Статуту підприємства його
засновником є ОСОБА_4

Рішенням ПП «Будівельно-транспортні
роботи-С» від 07 серпня 2006 року для
діяльності вищеназваного приватного
підприємства створено статутний фонд в
розмірі 150 тис. грн та введено до складу
засновників ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Зборами засновників підприємства
неодноразово приймались рішення про
збільшення статутного фонду
підприємства.

Протоколом зборів засновників ПП
«Будівельно-транспортні роботи-С» від
10 вересня 2007 року затверджено зміни та
доповнення до Статуту підприємства та
визначено статутний фонд підприємства
в розмірі 10 500 000 грн із часткою кожного
із учасників підприємства 33,3 %, що
еквівалентно 3 500 000 грн.

Також судами встановлено, що 26 березня
2008 року нотаріусом
Володимир-Волинського районного
нотаріального округу була посвідчена
заява ОСОБА_4, відповідно до якої він,
припиняючи свою участь засновника ПП
«Будівельно-транспортні роботи-С»,
відступив в повному обсязі належну
йому частку у статутному фонді
підприємства громадянам ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 в рівних частках кожному, з
дотриманням вимог чинного
законодавства щодо наступної
процедури юридичного оформлення
переходу до правонаступника
відповідних прав на умовах, які були
попередньо узгоджені. Цією заявою
ОСОБА_4 одночасно стверджував, що не має
ніяких претензій, в тому числі і
майнових, до ПП
«Будівельно-транспортні роботи-С» та
інших його засновників.

27 березня 2008 року на зборах засновників
ПП «Будівельно-транспортні роботи-С»
було розглянуто заяву ОСОБА_4 про вихід
зі складу засновників підприємства,
розподіл статутного фонду
підприємства та затвердження нової
редакції Статуту підприємства. Збори
засновників підприємства вирішили
виключити ОСОБА_4 із числа засновників
підприємства, а також у зв'язку із
вибуттям ОСОБА_4 із числа засновників
розподілили статутний фонд
підприємства між двома засновниками
наступним чином: ОСОБА_5 володіє
часткою у розмірі 5 250 000 грн, ОСОБА_6
володіє часткою у розмірі 5
250 000 грн, та затвердити новий Статут
підприємства.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, виходив з того, що позивач свою
частку у статутному фонді підприємства
відступив двом іншим засновникам
підприємства і таке рішення було
прийнято загальними зборами
приватного підприємства. На зборах
засновників ПП
«Будівельно-транспортні роботи-С»
ОСОБА_4 не порушував питання про
відшкодування на його користь вартості
його частки у статутному фонді
підприємства і таке питання зборами
підприємства не вирішувалося. Статут
ПП «Будівельно-транспортні роботи-С»
не містить будь-яких положень щодо
виплати вартості частки засновника
підприємства при його виході із числа
засновників підприємства.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 83 ЦК
України юридичні особи можуть
створюватися у формі товариств,
установ та в інших формах, встановлених
законом.

Виходячи зі змісту ст. 113 ГК України,
приватне підприємство є
організаційною формою підприємства, що
діє на основі приватної власності
одного або кількох громадян, іноземців,
осіб без громадянства та його (їх) праці
чи з використанням найманої праці.

Згідно з ч. 3 ст. 29 Закону «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» (в редакції, чинній
на 26 березня 2008 року) у разі внесення
змін до установчих документів, які
пов'язані із зміною складу засновників
(учасників) юридичної особи, крім
документів, які передбачені частиною
першою цієї статті, додатково
подається нотаріально посвідчена
копія заяви фізичної особи про вихід зі
складу засновників (учасників), або
нотаріально посвідчена копія
документа про перехід частки
учасника у статутному капіталі
товариства.

Отже, для фізичної особи - засновника
приватного підприємства Законом
встановлено: скласти заяву про вихід із
товариства; укласти договір про
передання права засновника іншій
особі.

При цьому безоплатне або платне
передання своїх майнових прав іншій
особі має оформлюватися двостороннім
договором, а не письмовою заявою.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, не звернув уваги на відсутність
договору відступлення або будь-якого з
договорів про перехід частки
приватного підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи, у
травні 2010 року позивач отримав від ПП
«Будівельно-транспортні роботи-С»
земельну ділянку та садовий будинок у
Шацькому районі Волинської області,
також позивач отримав будівельні
матеріали для особистих потреб; у
вересні 2012 року позивач отримав від ПП
«Будівельно-транспортні роботи-С»
автомобіль.

Суди попередніх інстанцій не
перевірили, чи зараховувалось
сторонами отримане позивачем від ПП
«Будівельно-транспортні роботи-С»
майно у рахунок повернення частки із
статутного фонду.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, судами в повному
обсязі не встановлені, судові рішення
не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК
України щодо законності й
обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для їх скасування
із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від
17 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Волинської області
від 19 лютого 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді: А.О.
Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк