У х в а л а

іменем україни

14 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової
Є.П., Іваненко Ю.Г.,

Журавель В.І.,
Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
треті особи: Одеська міська рада,
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради,
Київська районна адміністрація
Одеської міської ради про зобов'язання
привести дачний будинок у первинний
стан, стягнення матеріальної та
моральної шкоди, за позовом Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради до ОСОБА_4, треті особи:
ОСОБА_5, ОСОБА_3 про приведення об'єкта
до первинного стану шляхом знесення та
за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_3, Київської районної
адміністрації Одеської міської ради,
виконавчого комітету Одеської міської
ради, третя особа - Управління
архітектури та містобудування
Одеської міської ради про визнання
права власності та усунення перешкод у
користуванні власністю, за касаційною
скаргою Київської районної
адміністрації Одеської міської ради на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 20 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у
якому з урахуванням уточнень просила
зобов'язати ОСОБА_4 не чинити їй
перешкоди у користуванні власністю, а
саме: дачними будівлями, які
розташовані по АДРЕСА_2, зобов'язати
відповідача привести належний їй
будинок у первинний стан, який існував
до початку проведення
реконструкційних робіт, стягнути з
ОСОБА_4 на свою користь майнову та
моральну шкоду.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що їй
на праві власності належить дачний
будинок під літ. «Б» по АДРЕСА_2, який
мав спільну стінку та дах з будинком,
який належить ОСОБА_4 та фактично
складав з ним одне ціле.

Однак ОСОБА_4 без її згоди здійснила
реконструкцію своєї частини будинку, а
саме демонтувала віконні та двірні
блоки, підлогу, фасадне покриття,
частину конструкції даху, внаслідок
чого була порушена конструктивна
цілісність, що негативно вплинуло на
технічний стан приміщення, належного
їй (позивачці), та завдало майнової
шкоди.

Київська районна адміністрація
Одеської міської ради подала позов про
зобов'язання ОСОБА_4 привести у
попередній стан відповідно до
технічної документації дачний будинок
під літ. «Б» по АДРЕСА_1 шляхом знесення
самочинно зведеної прибудови під літ.
«б10» та двоповерхової дачної будівлі
під літ. «Б1» за її рахунок, а у разі
відмови - знести примусово за рахунок
ОСОБА_4

В обґрунтування позову адміністрація
посилалася на те, що частина дачних
будівель за вказаною вище адресою
належить відповідачці на праві
спільної часткової власності із ОСОБА_5
та ОСОБА_3, але ОСОБА_4 своїми діями
порушує права та законні інтереси
співвласників й суміжних
землекористувачів.

ОСОБА_6, після смерті якого
правонаступником є ОСОБА_4, звернувся
до суду із зустрічним позовом про
визнання за ним права власності на
самочинно побудований двоповерховий
дачний будинок з підвальним поверхом
під літ. «Б1» загальною площею 178,4 кв. м
та одноповерховий будинок під літ. «б10»
загальною площею 178,4 кв. м та про
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом зобов'язання ОСОБА_3
перенести стіну самочинно
реконструйованого гаража під літ. «Q»
по АДРЕСА_2 на один метр від
межі до себе, посилаючись на те, що
двоповерховий дачний будинок з
підвальним поверхом під літ. «Б1»
загальною площею 178,4 кв. м, відповідає
вимогам ДБН, санітарним та пожежним
вимогам та ступінь готовності дорівнює
100 %, у зв'язку з чим можлива його
експлуатація. Хоча прибудова під літ.
«б10» не відповідає вимогам ДБН, проте,
враховуючи, що вона добудована до
дачної будівлі під літ. «Б», та
враховуючи невідповідність фактичним
межам земельної ділянки межам,
вказаним у державному акті від 26 січня
1998 року, то згідно з додатком 3.1. ДБН 360-92
** «Планування та забудова міських та
сільських поселень» часткова
реконструкція її допускається за
погодженням з місцевими органами
архітектури та містобудівництва,
державного пожежного і санітарного
надзору. Відповідно до вищезазначених
ДБН 360-92 перебудова житлових будівель,
їх господарських споруд і гаражів
можлива при зберіганні існуючих
відстаней між будівлями.

Крім того, ОСОБА_4 посилалася на те, що
суміжна з нею будівля ОСОБА_3 не
відповідає будівельним нормам і
створює їй перешкоди у здійсненні
права користуватися та розпоряджатися
власністю. Будівельні роботи здійснені
без контролю відповідних органів та
служб, що призвело до значних відхилень
від чинних архітектурно-будівельних,
протипожежних, санітарних та інших
норм.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 20 травня 2013 року позов
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 привести у
попередній стан відповідно до
технічної документації Комунального
підприємства «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості»
дачний будинок під літ. «Б» по АДРЕСА_1
шляхом знесення самочинно зведеної
прибудови під літ. «б10» та
двоповерхової дачної будівлі під
літ. «Б1» за її рахунок, а в разі
відмови - знести примусово за рахунок
ОСОБА_4

Позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди
ОСОБА_3 у користуванні дачними
будівлями, які розташовані по АДРЕСА_2 й
належать ОСОБА_3

Зобов'язано ОСОБА_4 привести належний
їй будинок у первісний стан, який
існував до початку проведення
реконструкційних робіт.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 14 303
грн майнової шкоди.

В іншій частині вимог відмовлено за
безпідставністю.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_3, Київської районної
адміністрації Одеської міської ради,
виконавчого комітету Одеської міської
ради про визнання права власності та
усунення перешкод у користуванні
власністю відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 20 грудня 2013 року рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позову Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
про зобов'язання привести об'єкт у
первинний стан шляхом знесення та в
частині задоволення позову ОСОБА_3 про
стягнення коштів на відшкодування
матеріальної шкоди, зобов'язання
привести будинок у належний стан та
відмови у задоволенні позову про
відшкодування моральної шкоди
скасовано та ухвалено нове, яким у
задоволенні позову Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 31
049,84 грн майнової шкоди та 5 000 грн у
відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про зобов'язання не чинити перешкоди у
здійсненні права власності,
зобов'язання привести будинок у
первинний стан до початку будівельних
робіт відмовлено.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі Київська районна
адміністрація Одеської міської ради,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду в частині відмови у
задоволенні позову адміністрації та
залишити в силі рішення місцевого суду
від 20 травня 2013 року в цій частині.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суду України у п. 11
постанови № 11 від 18 грудня 2009 року «Про
судове рішення у цивільній справі»
роз'яснив, що у мотивувальній частині
рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів.

Проте зазначеним вимогам постановлені
у справі судові рішення не
відповідають.

Судами під час розгляду справи
встановлено, що співвласниками дачних
будівель по АДРЕСА_2 є ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5

ОСОБА_3 є власником майна, яке
складається з дачного будинку під літ.
«Б», гаражу під літ. «01», літньої кухні
під літ. «аі», сараю під літ. «а3», навісу
під літ. «аб», душу під літ. «а4»,
вбиральні під літ. «а5» та мощення під
літ. «V», що розташовані на земельній
ділянці площею 391 кв. м, на
підставі свідоцтва про право власності
на дачні будівлі, яке видане 11 лютого 2004
року виконавчим комітетом Одеської
міської ради.

ОСОБА_5 є власником дачних будівель, які
складаються з дачного будинку під літ.
«Б», гаражу під літ. «ТІ» та літної
кухні під літ. «Т2» та належать йому на
праві спільної часткової власності.
Вказані дачні будівлі розташовані на
земельній ділянці, яка належить ОСОБА_5
на підставі державного акта на право
приватної власності на землю.

ОСОБА_4 належить на праві власності
дачна будівля під № АДРЕСА_1 і
складається в цілому з будівлі під літ.
«Б», яка розташована на земельній
ділянці площею 344 кв. м, належній
останній на підставі державного акта
на право приватної власності на землю.

З метою поліпшення житлових умов у 2007
році померлий чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_6
виконав реконструкцію двох дачних
будинків шляхом збільшення площі
прибудови під літ. «б10» до
одноповерхового дачного будинку та
збудував двоповерховий дачний будинок
з підвальним поверхом на місці
знесеної будівлі під літ. «Б1».

13 лютого 2008 року Київською районною
адміністрацією Одеської міської ради
видано припис № 01-11/209 про надання
правовстановлюючих документів, але ні
ОСОБА_6, ні ОСОБА_4 не надали повний
пакет дозвільних та
правовстановлюючих документів.

Задовольняючи позов про знесення
самочинного будівництва, здійсненого
ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з
наявності істотних порушень
будівельних норм та правил, які
порушують права співвласників будинку.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове,
апеляційний суд послався на
відсутність порушень будівельних норм
та правил при здійсненні
будівельно-монтажних робіт з
будівництва дачного будинку під літ.
«Б1» та прибудови під літ. «б10» на
земельній ділянці, яка розташована по
АДРЕСА_1.

При цьому суд зазначив, що аналіз
виявлених порушень свідчить про те, що
вони зачіпають лише права ОСОБА_5, а
порушення прав ОСОБА_3 полягають не в
унеможливленні користування нею
власним майном, шкідливим впливом на
нього збудованого майна, а стосуються
самого процесу проведення будівельних
робіт, які призвели до пошкодження
належного їй майна, проте не є
перешкодою для його існування.

Однак з такими висновками апеляційного
суду погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Згідно з ч. 15 ст. 29 Закону України «Про
планування і забудову територій»
здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
із законом.

Відповідно до положень частин 1, 4, 7 ст.
376 ЦК України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважається самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельні ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Якщо власник
(користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Тобто критеріями самочинного
будівництва є: будівництво на
земельній ділянці, яка не відведена для
цієї мети, будівництво, здійснене без
дозволу або проекту, будівництво,
здійснене з порушенням норм і правил.

Під самочинним будівництвом слід
розуміти як нове будівництво, так і
реконструкцію, реставрацію або
капітальний ремонт вже існуючих
об'єктів нерухомості (ст. 9 Закону
України від 20 травня 1999 року «Про
архітектурну діяльність»), у тому числі
спорудження без дозволу органу
місцевого самоврядування нового
житлового будинку замість
зруйнованого на раніше відведеній
особі земельній ділянці,
переобладнання нежитлової будівлі в
житлову.

Будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
нерухомості здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил, місцевих правил забудови
населених пунктів у порядку,
визначеному статтею 24 Закону України
«Про планування і забудову територій»
(ст. 9 Закону України «Про архітектурну
діяльність»).

Будівництво без належного дозволу має
місце як при відсутності дозволу на
будівництво, так і при відсутності
дозволу на виконання будівельних
робіт.

Аналіз норм чинного законодавства
свідчить про те, що законодавство не
визнає самочинне будівництво об'єктом
правового захисту, крім передбаченого
ч. 3 ст. 376 ЦК України випадку, а тому
правовими наслідками самочинного
будівництва, в разі звернення до суду з
позовом відповідного органу, є або
знесення такого будівництва, або
проведення відповідної його
перебудови. Право на звернення до суду
з таким позовом закон надає, зокрема, й
відповідному органу державної влади
або органу місцевого самоврядування.

Так, з матеріалів справи вбачається і
це встановлено судами, що 13
лютого 2008 року співробітниками
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради складено акт,
яким зафіксовано, що ОСОБА_6
(правонаступником якого є ОСОБА_4)
самовільно зведено двоповерхову дачну
будівлю по АДРЕСА_1.

На вимогу припису Київської районної
адміністрації Одеської міської ради №
01-11/209 від 13 лютого 2008 року стосовно
надання проектно-правової та
правовстановлюючої документації
відповідачем не було надано повного
пакета дозвільної документації.

Згідно з експертними висновками № 4154
від 16 липня 2008 року та № 076/2010 від
28 грудня 2010 року при здійсненні
будівельно-монтажних робіт з
будівництва дачного будинку під літ.
«Б1» та прибудови під літ. «б10» на
земельній ділянці, яка розташована за
вказаною вище адресою, були значно
порушені вимоги чинних будівельних
норм та правил (т. 1, а.с. 155-157, т.2, а.с.
105-152).

Зокрема, відповідно до висновку
судової будівельно-технічної
експертизи №076/2010 від 28 грудня 2010 року,
проведеної Одеським науково-дослідним
центром експертних досліджень ім.
Скибинського С.С., внаслідок проведених
робіт з демонтажу, порушена
конструктивна цілісність стропильної
системи даху ОСОБА_3 Частина покриття
даху демонтована, стропильні елементи
оголені та схильні до дій атмосферних
опадів. Волога атмосферних опадів
проникає в міжбалкову засипку дахового
простору та розповсюджується на
конструкції дахового перекриття, стелі
й стіни. Міжкімнатна перегородка також
схильна до протікань, що призвело до
відшарування шпалер, тріщин
штукатурного шару в перегородці.

Під час обстеження експертами дачного
будинку по АДРЕСА_2 встановлено, що
реконструкція частини будинку, що
проведена ОСОБА_4, погіршила технічний
стан частини приміщень, що належать
ОСОБА_3

Спільні конструкції дачного будинку
частково демонтовані без врахування
конструктивної цілісності приміщення.

Міжкімнатна перегородка, що розділяє
кімнати, внаслідок демонтажу вікон,
дверей та частини покрівлі на час
дослідження є зовнішньою
огороджувальною конструкцією, що
неприпустимо й негативно
відображається на конструктивній
цілісності всього будинку.

Разом з тим, дійшовши висновку про те,
що порушення ДБН зачіпають лише права
ОСОБА_5, а права ОСОБА_3 не були порушені,
апеляційний суд при цьому взагалі не
надав ніякої оцінки зазначеному вище
висновку експертизи.

Крім того, визнавши, що права ОСОБА_3 не
були порушені внаслідок реконструкції,
проведеної ОСОБА_4, апеляційний суд все
ж таки стягнув з неї на користь ОСОБА_3
31 049,84 грн майнової шкоди.

Також, залишивши поза увагою наведені
вище положення законодавства, суд не
врахував, що сама по собі наявність
технічного висновку або відсутність
доказів погіршення технічного стану
будинку ОСОБА_3 та житлово-побутових
умов мешканців суміжних квартир не
змінює правового статусу
реконструйованого дачного будинку як
самочинно збудованого.

Оскільки розгляд справи апеляційним
судом здійснюється за правилами,
встановленими для розгляду справи
судом першої інстанції, з винятками і
доповненнями, встановленими главою 1
розділу 5 ЦПК України, то рішення
апеляційного суду має ґрунтуватися на
відповідних доказах, досліджених у
судовому засіданні, та містити доводи,
за якими відхилені ті чи інші докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи допущені судом апеляційної
інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права,
ухвалене ним рішення не може вважатися
законним і обґрунтованим, у зв'язку із
чим відповідно до ст. 338 ЦПК України
таке рішення підлягає скасуванню з
направленням справи на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 20 грудня 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік