АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1285/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 27 Гудзенко В. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
Гончар Н. І. УХВАЛА
05 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоГончар Н. І. суддівЮвшин В.
І. , Пономаренко В. В. при
секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 18 березня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_6 до акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Черкаської обласної дирекції
АТ«Райффайзен Банк Аваль», третя особа:
ОСОБА_8 про визнання іпотечного
договору недійсним, -
в с т а н о в и л а :
В лютому 2014 року ОСОБА_6 звернулася в
суд з позовом до акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Черкаської обласної дирекції
АТ«Райффайзен Банк Аваль», третя особа:
ОСОБА_8 про визнання іпотечного
договору недійсним, мотивуючи свої
вимоги тим, що 11.06.2008 року між
АТ«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Черкаської обласної дирекції
АТ«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8
був укладений кредитний договір №
354411/7955/0151-8, згідно якого банк надав
останній споживчий кредит в сумі 25 000
13.06.2008 року між нею та АТ«Райффайзен
Банк Аваль» був укладений іпотечний
договір, згідно якого для забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_8 , вона
передала банку в заставу земельну
ділянку площею 0,34 га, що знаходиться в
селі Ропотуха, Уманського району
Посилається на те що судами при
розгляді справи про звернення
стягнення на предмет іпотеки, банк
виконав лише вимоги розділу 2 щодо
надання позичальнику попередньої
інформації про умови кредитування, а
також одну вимогу розділу 3 щодо
попередження про покладення на
позичальника валютних ризиків. Фактів
виконання інших вимог судами
встановлено не було. Отже, кредитний
договір який є основним зобов'язанням
за спірним іпотечним договором є
неукладеним і відповідно зобов'язання
із цього договору не виникають.
Основним зобов'язанням за спірним
договором іпотеки був договір №
354411/7955/0151-08 від 11.06.2008 року про надання
споживчого кредиту, який є неукладеним,
отже спірний договір є недійсним.
Просила визнати недійсним іпотечний
договір від 13.06.2008 року та посвідчений
державним нотаріусом Уманської
районної державної нотаріальної
контори від 13.06.2008 року зареєстрованим
в реєстрі за № 2928.
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 18 березня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду
ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неповне та
неправильне встановлення обставин
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким її позовні вимоги задовольнити
повністю.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає із наступних
підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Із матеріалів справи вбачається, що 11
червня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_8 укладено кредитний
договір №354411/7955/0151-08, за умовами якого
банк надав ОСОБА_8 споживчий кредит у
розмірі 25000 доларів США, зі сплатою 14%
річних на строк з 11 червня 2008 року по 11
червня 2018 року, а ОСОБА_6 зобов'язалася
повернути кредит та сплатити проценти
на умовах, установлених указаним
кредитним договором.

13 червня 2008 року на забезпечення
виконання зобов'язань за цим кредитним
договором між ВАТ « Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_6 укладено договір
іпотеки, за умовами якого позивачка
передала в іпотеку банку земельну
ділянку розміром 0,3400 га, кадастровий №
:03:000:00:41, яка надана для ведення
особистого підсобного господарства і
розташована за адресою АДРЕСА_1

Рішенням Уманського міськрайонного
суду від 04 жовтня 2012 року у справі за
позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Черкаської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_8,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,
звернення стягнення на предмет іпотеки
та зустрічним позовом ОСОБА_8 до АТ «
Райффайзен Банк Аваль » в особі
Черкаської обласної дирекції АТ «
Райффайзен Банк Аваль » про захист
прав споживача шляхом визнання
недійсним кредитного договору, в
задоволення позову їй було відмовлено.
Рішенням було ухвалено у рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором №354411/7955/0151-08 від 11.06.2008 року в
сумі 288 949 грн. 36 коп. звернути стягнення
на предмет іпотеки - нерухоме майно:
земельну ділянку, розміром 0,3400 га, яка
надана для ведення особистого
підсобного господарства і розташована
за адресою Черкаська область,
Уманський район, с.Ропотуха і належить
на праві власності ОСОБА_6

Статтею 204 Цивільного кодексу України
визначено, що правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

Враховуючи вимог частини 5 ст. 3, ч.1 ст. 17
Закону України "Про іпотеку", якими
визначено, що іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання і є
дійсною до припинення основного
зобов'язання або до закінчення строку
дії іпотечного договору, суд дійшов
висновку, що дійсність кредитного
договору, як основного зобов'язання,
забезпеченого іпотечним договором,
спричиняє дійсність останнього.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання
сторонами саме на момент вчинення
такого правочину вимог встановлених
недійсності ст. 203 ЦК України.

Ст. 203 ЦК України передбачено вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, а саме: зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом, правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 17 Закону України «Про іпотеку»
визначає випадки припинення іпотеки, а
саме іпотека припиняється у разі
припинення основного зобов'язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору, реалізації предмета іпотеки,
набуття іпотекодержателем права
власності на предмет іпотеки, визнання
іпотечного договору недійсним, з інших
підстав, передбачених цим законом. При
цьому зміна основного зобов'язання не є
підставою припинення відносин іпотеки.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно дійшов до висновку, що
волевиявлення сторін на укладення
іпотечного договору було вільним та
відповідало їх внутрішній волі. На час
розгляду справи договір кредиту є
дійсний та підстав вважати його не
укладеним немає.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підстави своїх вимог. Ст. 60 ЦПК України
вказано, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Виходячи із викладеного, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються, були
предметом розгляду суду першої
інстанції і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, судова колегія судової
палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 18 березня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Черкаської
обласної дирекції АТ«Райффайзен Банк
Аваль», третя особа: ОСОБА_8 про
визнання іпотечного договору
недійсним - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :