Справа № 466/4997/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Зими І.Є.

при секретарі Мокрицькій А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу за позовом
Публічного акціонерного товариства КБ
"Приват Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
виселення із зняттям з реєстрації, -

в с т а н
о в и в :

03.07.13 р. ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся до
суду з позовом про звернення стягнення
на предмет іпотеки, виселення. В
подальшому вимоги буди уточнені та
остаточно Банк просив ухвалити
рішення, яким, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ LVH9GK00000174 від 15.05.2007р. в розмірі 128 445,41
доларів США, що еквівалентно станом на
15.04.13р. 1 026 278,33 грн. - звернути стягнення
на квартиру, заг. площею 73,9 кв.м.,
житловою площею 45.2 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину
купівлі-продажу предмету іпотеки у
Державному реєстрі речових на
нерухоме майно, з проведенням дій щодо
коригування технічної документації
відповідно до поточного стану
нерухомості, її перепланування та
перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ "Приват Банк" всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій для продажу
предмету іпотеки. Також просив
виселити відповідачів з квартири, що
знаходиться в іпотеці, зі зняттям з
реєстраційного обліку у відповідному
органі.

Заяву мотивує тим, що 15.05.07 р. між
позивачем та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № LVH9GK00000174, за
умовами якого позичальнику було
надано кредит в сумі 64 000 доларів США.
грн. із кінцевим терміном повернення до
14.05.2036 року та сплатою за користування
кредитом 10,08 % річних.

15.05.07 р. , в якості забезпечення
виконання умов кредитного договору,
між позивачем та відповідачем було
укладено договір іпотеки № LVH9GK00000174,
згідно якого ОСОБА_1 надав в іпотеку
нерухоме майно, а саме квартиру, заг.
площею 73,9 кв.м., житловою площею 45.2 кв.м.,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач належним чином не виконав
взяті на себе зобов"язання та станом на
15.04.13 р. заборгованість з врахуванням
нарахованих штрафних санкцій складає
128 445,41 доларів США. Відтак, в силу дії
умов договору іпотеки позивач просить
звернути стягнення на предмет іпотеки,
задоволивши позов. В процесі розгляду
справи в якості співвідповідачів
залучені члени сім"ї відповідача,
оскільки проживають з ним у спірній
квартирі. Тому, в силу дії ст.ст. 39, 40
Закону України "Про іпотеку", позивач
також просить виселити останніх з
вказаної квартири.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
покликаючись на викладені в позові та
уточненнях мотиви, просив позов
задоволити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 позов заперечив,
зіславшись на письмові заперечення,
додані до матеріалів справи. Зокрема
зазначив, що укладав з банком кредитний
договір із сплатою 10,08 % річних за
користування кредитом, проте Банк без
його відома збільшив відсоткову ставку
до 13 % річних. Крім того вказав, що
неодноразово звертався до Банку з
проханням мирного врегулювання спору,
однак постійно отримував відмову.
Також зазначив, що згідно чинного
законодавства, він та його члени сім"ї
не можуть бути виселенні з іпотечної
квартири, оскільки не мають жодного
іншого місця проживання. Крім того, їх
сім"єю були вкладені значні кошти в
ремонт житла, що збільшило його ринкову
вартість. Зважаючи на викладене, просив
суд відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 подали на адресу суду
заяву, в якій просили справу слухати
без їх участі.

Заслухавши думку учасників процесу,
дослідивши зібрані по справі докази,
з"ясувавши дійсні обставини справи, суд
приходить до висновку, що в задоволені
позову слід відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 15.05.07 р. між ПАТ КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № LVH9GK00000174, за
умовами якого позичальнику було
надано кредит в сумі 64 000 доларів США.
грн. із кінцевим терміном повернення до
14.05.2036 року та сплатою за користування
кредитом 10,08 % річних.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
врегульовано, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа зобов"язується надати грошові
кошти позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплачувати проценти. Згідно
ст.ст. 525, 526,530 ЦК України зобов"язання
повинні виконуватися належним чином і
в термін, передбачений договором.
Одностороння відмова від виконання
зобов"язання не допускається, боржник
не звільняється від відповідальності
за невиконання грошового зобов"язання.

15.05.07 р., в якості забезпечення
виконання умов кредитного договору,
між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було
укладено договір іпотеки
№ LVH9GK00000174, згідно якого останній
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме
квартиру, заг. площею 73,9 кв.м., житловою
площею 45.2 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1ст. 33 Закону України"
Про іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов"язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов"язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Як зазначається в Законі України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті" від
03.06.2014р. за № 1304-VII, не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України "Про
заставу" та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України "Про
іпотеку", якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними
установами-резидентами України в
іноземній валюті, та за умови, що: таке
нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно; загальна площа такого
нерухомого житлового майна (об'єкта
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна) не перевищує 140 кв.
метрів для квартири та 250 кв. метрів для
житлового будинку.

Враховуючи наведене, суд
приходить до висновку, що позов є
безпідставним та не підлягає до
задоволення. У визначений законом
спосіб позивач не позбавлений
можливості звернутись до суду з
позовом про стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57,60, 88, 209 ,
214 ЦПК України , ст.ст. 525, 526,530 ,572, 1054 ЦК
України, Законом України "Про іпотеку" ,
Законом України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" від 03.06.2014р. за № 1304-VII,
суд, -

в
и р і ш и в :

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства КБ "Приват
Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
виселення із зняттям з реєстрації -
відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів після
його оголошення через Шевченківський
районний суд м. Львова.

Суддя: І. Є. Зима