Справа №672/776/13-ц
Провадження №2/672/1/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13.05.2014 року Городоцький районний
суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Сакенова Ю.К.

при секретарі - Ратушняк Л.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Городок справу
за позовом ОСОБА_3 до Городоцької
державної нотаріальної контори,
Головного управління юстиції у
Хмельницькій області, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання дій державного нотаріуса
незаконними та про скасування свідоцтв
про право на спадщину за законом

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідачів для захисту своїх прав,
мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_6,
після смерті якої відкрилась спадщина
на домоволодіння, що розташоване по
АДРЕСА_1. Вона вчасно прийняла спадщину,
вступивши в фактичне управління та
володіння спадковим майном, оскільки
проживала із спадкодавцем на момент її
смерті. 27.07.2012 року, звернувшись до
Городоцької державної нотаріальної
контори, отримала свідоцтво про право
на спадщину серії НОМЕР_1 на 1/3 частину
спадкового майна. Із вказаного
свідоцтва їй стало відомо, що
власниками інших 2/3 частин вказаного
спадкового домоволодіння є ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, які 22.05.1991 року отримали
свідоцтва про право на спадщину за
законом. З приводу видачі відповідачам
зазначених свідоцтв про право на
спадщину за законом позивач звернулась
до Хмельницького обласного державного
нотаріального архіву. В результаті
огляду спадкової справи №202 за 1985 рік
нею виявлено порушення нотаріусом
вимог чинного, на момент прийняття
спадщини іншими спадкоємцями та видачі
їм свідоцтва про право на спадщину,
матеріального права щодо здійснення
нотаріальних дій, в результаті чого
вважає, що діями нотаріуса порушені її
спадкові права.

Так, відповідно до вимог п.124 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами
Української РСР, затвердженої наказом
Міністерства юстиції Української РСР
від 31.10.1975 року №45/5, свідоцтво про право
на спадщину видається спадкоємцям, що
прийняли спадщину, тобто тим, які
фактично вступили в управління або
володіння спадковим майном чи подали
заяву в державну нотаріальну контору
про прийняття спадщини. Відповідно до
п.125 цієї ж Інструкції державний
нотаріус при видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом перевіряє
факт смерті спадкодавця, час і місце
відкриття спадщини, наявність родинних
чи інших відносин осіб, що подали заяви
про видачу свідоцтва, з спадкодавцем,
склад і місце знаходження спадкового
майна. Всупереч викладеним вимогам,
Городоцькою державною нотаріальною
конторою були прийняті заяви про
прийняття спадщини відповідачами, які
на момент звернення із такими заявами
не довели родинних відносин із
спадкодавцем. Мати на момент смерті
писалась за прізвищем «ОСОБА_6». Мати
відповідачів у їх свідоцтвах про
народження пишеться «ОСОБА_6» У
нотаріуса не було жодних належних та
достатніх підстав вважати, що саме
спадкодавець «ОСОБА_6» є матір'ю
відповідачів. Також у відповідачів
були відсутні будь-які
правовстановлюючі документи на
спадкове майно, оскільки оригінал
Договору про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального жилого
будинку на праві приватної власності,
виданий 12.01.1968 року, зберігався на той
час і зараз знаходиться в неї. Окрім
того, в зазначеному Договорі вказано,
що домоволодіння АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_6, а не за ОСОБА_6
чи ОСОБА_6. В справі відсутні документи,
які б стверджували, що саме померлій
ОСОБА_6 належить зазначене
домоволодіння.

На підставі наведеного позивач
звернулась до суду та просить визнати
дії державного нотаріуса Городоцької
державної нотаріальної контори щодо
прийняття заяв відповідачів про
прийняття спадщини та видачі свідоцтв
на спадкове майно 22.05.1991 року
неправомірними та скасувати видані
свідоцтва.

Ознайомившись з матеріалами
справи, оцінивши докази в їх сукупності
суд вважає, що в задоволенні даного
позову слід відмовити з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_6, після смерті якої
відкрилась спадщина на домоволодіння,
що розташовано по АДРЕСА_1. ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 є рідними дочками ОСОБА_6 та
рідними сестрами по матері позивачки,
що визнає остання. Вони у відповідності
до вимог п.2 ч.1 ст.549 ЦК України (в
редакції 1963 року) (далі ЦК України)
01.11.1985 року у межах шестимісячного
строку, передбаченому ч.2 ст.549 ЦК
України звернулись. до Городоцької
державної нотаріальної контори
Хмельницької області із відповідними
заявами про прийняття спадщини та
подали необхідні правовстановлюючі
документи для оформлення спадщини у
рівних частках, як спадкоємці за
законом.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України
при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
дружина і батьки (усиновителі)
померлого. До числа спадкоємців
першої черги належить також дитина
померлого, яка народилася після його
смерті.

Твердження позивачки про те, що
державним нотаріусом порушено вимоги
закону через те, що у відповідачів
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були відсутні
правовстановлюючі документи на
спадкове майно є надуманими та
безпідставними. Так у спадковій справі
№202/1985 міститься дублікат договору про
надання в безстрокове користування
земельною ділянкою для будівництва
індивідуального житлового будинку по
АДРЕСА_1, на праві приватної власності
від 12.01.1968 року, який зареєстрований у
Кмёянець-Подільському БТІ. Підстав для
неприйняття даного документу у
державного нотаріуса не було, оскільки
дублікат має однакову юридичну силу як
і оригінал. Крім того, сама позивачка
під час оформлення спадщини на 1/3
частку вищевказаного житлового
будинку разом із заявою від 27.07.2012 року
надала у державну нотаріальну контору
не оригінал зазначеного договору, а
дублікат, чим підтвердила
правомірність дій нотаріуса.

Також у матеріалах спадкової
справи є копії листів від 28.02.1991 року та
від 06.04.1991 року адресованих державною
нотаріальною конторою позивачці про
те, що їй необхідно звернутись до
нотаріальної контори для оформлення
спадщини та зазначалось про те, що в
разі її неявки буде видано свідоцтво
про право на спадщину за законом на 2/3
частки домоволодіння, що належало
спадкодавцю. Однак позивачки до 2012 року
не зверталась до нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини, що не позбавляло
ОСОБА_4. та ОСОБА_5 права отримати 22.05.1991
року свідоцтва про право на спадщину за
законом

Таким чином з наданих суду
доказів вбачається, що ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 є рідними дочками померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6

Всі троє вчасно прийняли спадщину, у
відповідності до вимог ст..549 ЦК України
і тому всі троє отримали свідоцтва про
право на спадщину за законом, на 1/3
частку кожна у спадковому
домоволодінні по АДРЕСА_1 Хмельницької
області. Тому у суда немає підстав
скасовувати свідоцтва про право на
спадщину за законом, видані державним
нотаріусом Городоцької державної
нотаріальної контори 22.05.1991 року на ім'я
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та визнавати дії
державного нотаріуса неправомірними.

Керуючись ст.525,526,527,529,549,560 ЦК України (в
редакції 1963 року), ст. 10,57,60,88, 209, 213, 214, 215,
294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Городоцької державної нотаріальної
контори, Головного управління юстиції
у Хмельницькій області, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання дій державного нотаріуса
Городоцької державної нотаріальної
контори, щодо прийняття заяв ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про прийняття спадщини та
видачі їм свідоцтв від 22.05.1991 року про
право власності на спадкове майно -
неправомірними та про скасування
свідоцтв про право на спадщину за
законом, видані 22.05.1991 року на ім'я
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на спадкове майно - 1/3
частку домоволодіння по АДРЕСА_1
Хмельницької області - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя