Справа № 434/3997/14-ц
Провадження №2-н/434/534/14
УХВАЛА

05 червня 2014 року

Артемівський районний суд м.
Луганська в особі судді Река А.С.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганського
машинобудівельного заводу імені О.Я.
Пархоменка» про видачу судового
наказу про стягнення нарахованої, але
не виплаченої заробітної плати ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вказаною
заявою .

Відповідно до ст. 96 ч.1 п.1 ЦПК України,
судовий наказ може бути видано, якщо
заявлено вимогу про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
працівникові суми заробітної плати.

Ст. 100 ч.3 п.2 ЦПК України передбачає, що
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, у разі якщо із
заяви і поданих документів вбачається
спір про право.

Відповідно до п.12 роз'яснення Постанови
№14 пленуму Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23.12.2011 року, якщо
заявлено вимогу про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
працівникові суми заробітної плати
(пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК) (
1618-15 ), судовий наказ може бути видано
не лише на суму заборгованості із
заробітної плати, а й на суму
компенсації за порушення строків її
виплати, оскільки вона входить до
структури заробітної плати (Закон
України від 24 березня 1995 року N
108/95-ВР ( 108/95-ВР ) "Про оплату праці", Закон
України від 19 жовтня 2000 року N 2050-III ( 2050-14
) "Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати"). До
заяви має бути додано докази
перебування заявника у трудових
відносинах із боржником, а
підтвердженням суми, яка стягується,
може бути будь-який належно оформлений
документ, що вказує на розмір
нарахованої заробітної плати та
компенсації за порушення строків її
виплати, зокрема, довідка бухгалтерії
боржника, розрахунковий лист чи
копія платіжної відомості тощо. Не
допускається розгляд вимог про
стягнення заробітної плати у разі
наявності спору щодо розміру
заборгованості чи права на її
отримання. При цьому частиною другою
статті 233 Кодексу законів про працю
України ( 322-08 ) визначено, що працівник
має право звернутися до суду з вимогою
про стягнення належної йому
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком.

В матеріалах справи відсутні
докази існування заборгованості по
заробітній платі у підприємства перед
ним та її розміру, якими має бути
офіційна довідка підприємства.

З урахуванням викладеного, суд вважає
за необхідне відмовити у прийнятті
заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного Постанова №14
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23.12.2011 року та
керуючись ст. ст.96, 100, 293 ЦПК України, суд
-

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви про видачу
судового наказу за заявою ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганського
машинобудівельного заводу імені О.Я.
Пархоменка» про видачу судового
наказу про стягнення нарахованої, але
не виплаченої заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області протягом 5-ти
днів з дня проголошення ухвали. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
А.С.
Река