У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області від 11
листопада 2013 року, ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 12
лютого 2014 року в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення,

в с т а н о в и
в:

У вересні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
застави.

Обґрунтовувало свої вимоги тим, що 06
червня 2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк»
та ОСОБА_2 був укладений кредитний
договір, відповідно до умов якого
відповідач отримав кредит у розмірі
71 413,20 грн, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 14,04% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 30 червня 2014 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 06
червня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2
був укладений договір застави рухомого
майна. Згідно договору застави в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором банком прийнято в
заставу автомобіль Маріє, модель: С51,
рік випуску: 2006, державний номерний
знак: НОМЕР_1, що належить на праві
власності ОСОБА_2

Відповідач порушив умови кредитного
договору, своєчасної не сплачував
кошти за користуванням кредитними
коштами, в зв'язку з чим станом на 19
серпня 2011 року виникла заборгованість
в розмірі 66 777,45 грн.

Просив суд, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
вилучити предмет застави та передати
його у заклад (володіння) позивачу,
звернути стягнення на предмет застави,
що належить на праві власності ОСОБА_2,
шляхом продажу вказаного автомобіля.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 11 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 12
лютого 2014 року, позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором від
06 червня 2007 року у розмірі 66
777,45 грн.

Вилучено у ОСОБА_2 та передано його у
заклад (володіння) ПАТ КБ «ПриватБанк
предмет застави, а саме автомобіль
Маріє, модель: С51, рік випуску: 2006, тип
ТЗ: легковий, державний номерний знак:
НОМЕР_1, що належить на праві власності
ОСОБА_2

Звернуто стягнення на предмет
застави автомобіль Маріє, модель: С51,
рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий,
державний номерний знак: НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2,
шляхом продажу вказаного автомобіля
ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від
імені відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, зі зняттям
вказаного автомобіля з обліку в
органах ДАІ України, а також наданням
ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження
у справі слід відмовити з таких
підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про задоволення позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», правильно
встановили характер правовідносин
сторін у справі та застосували норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішили спір з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л
и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ

З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ

Справа № 6-11749ск14