Справа № 466/454/11
Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/3080/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

з участю представника ПАТ СК «ВУСО» -
Галатенко Є.Є., ОСОБА_3, його
представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ПАТ СК «ВУСО» на
рішення Шевченківського районного
суду м.Львова від 23 січня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ СК
«ВУСО», третя особа - Львівська обласна
філія ПАТ «Укрсоцбанк», про стягнення
страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено. Стягнуто з ПАТ СК «ВУСО» в
користь ОСОБА_3 суму невиплаченого
страхового відшкодування в розмірі 68 310
грн. та пеню в розмірі 78 146 грн. 64 коп., а
всього 146 456,64 грн. Стягнуто з ПАТ СК
«ВУСО» в дохід держави судові витрати
в розмірі 1 464 грн.

Рішення суду оскаржило ПАТ СК «ВУСО». В
апеляційній скарзі представник
стверджує про порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що представникам відповідача
не було належним чином повідомлено про
час та дату судового засідання.
Посилається на те, що відповідно до
умов договору від 19.08.2008 року, якщо в
період дії договору страхові випадки
виникають неодноразово, то при
подальших виплатах страхового
відшкодування ліміт відповідальності
страховика по застрахованому ТЗ
зменшується на розмір сум страхових
відшкодувань, що було раніше виплачено
по даному ТЗ. Зазначає, що на момент
настання ДТП 2.01.2010 року страхова сума
по автомобілю позивача становила 58 628
грн. 30 коп., оскільки за період дії
договору позивач двічі отримував
страхове відшкодування за загальну
суму 9 681 грн. 70 коп. Крім цього,
посилається на те, що внаслідок
вказаного ДТП мала місце знищення
застрахованого транспортного засобу,
за якої виплата здійснюється за
спеціальних умов відповідно до п.10.6
договору. Зазначає, що вартість
відновлюваного ремонту автомобіля
становить 128 812 грн. 04 коп., при цьому
дійсна вартість автомобіля - 82 216,16 грн.,
тобто вартість відновлюваного ремонту
автомобіля перевищує ринкову вартість
автомобіля. Вважає, що сума
страхованого відшкодування мала б
становити не більше 9 656 грн. 30 коп. Щодо
пені, то представник зазначає, що таке
стягнення обмежується 12 місцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місця), з якого вона
нараховується, у межах строку позовної
давності за основною вимогою.
Стверджує, що позивач порушив п. 11.1.3,11.8
договору, оскільки зловмисно приховав
від страховика ту обставину, що на
момент ДТП з ним в застрахованому
автомобілі знаходились ще два
пасажири. Просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ПАТ СК «ВУСО» - Галатенко
Є.Є. на підтримання апеляційної скарги,
що аналогічні її доводам, пояснення
ОСОБА_3, його представника - ОСОБА_4 про
безпідставність доводів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ПАТ
СК «ВУСО» 19.08.2008 року року уклали
договір добровільного страхування
автомобіля „Хюндай Акцент»"
реєстраційний номер НОМЕР_1. Страховим
випадком у договорі вказано
пошкодження чи знищення транспортного
засобу внаслідок
дорожньо-транспортної події. Страхова
сума визначена у договорі на другий рік
страхування у розмірі 68310 грн. (т.1, а.с.7)

2.01.2010 року на 22 км. Автодороги
Львів-Краковець внаслідок
дорожньо-транспортної події
автомобіль ОСОБА_3 отримав пошкодження.
(а.с.9)

Страхувальник 5.01.2010 року подав
страховику заяву про про виплату
страхового відшкодування (т.1, а.с.137),
але отримав відмову у виплаті
страхового відшкодування з
покликанням на п.11.8 договору
страхування - умисне спотворення або
приховування обставин настання
страхового випадку. (т.1, а.с.144)

Порушення п. п.11.8 договору
страхування страховиком визначено
розбіжність у поясненнях ОСОБА_3,
наданих працівникам ДАІ та
представнику страхової компанії щодо
наявності пасажирів в автомобілі на
момент настання ДТП. (т.1, а.с.141, 143)

Ухвалючи рішення щодо обов»язку
виплати страховиком страховго
відшкодування, суд першої інстанції
обгрунтовано виходив з того, що в діях
ОСОБА_3 відсутнє умисне спотворення або
приховування обставин настання
страхового випадку, а тому немає
підстав для відмови у виплаті
страхового відшкодування.

Висновки суду достатньо мотивовані і
підтверджені доказами, наявними в
матеріалах справи.

Так, відповідно до довідки комунальної
міської клінічної л ШМД від 20.09.2010 року
ОСОБА_3 в 23 год 50 хв. 2.01.2010 року звертався
за медичною допомогою, діагноз - забій
грудної клітки. (т.1, а.с.206)

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в
судовому засіданні підтвердили факт
перебування ОСОБА_3 в шоковому стані
після ДТП, а також відсутність
пасажирів в автомобілі останнього.

Висновком судово-трасологічної
експертизи №1984 від 27.06.2013 року також не
підтверджено факт наявності пасажира
чи пасажирів в автомобілі позивача по
справі під час ДТП. (т.2, а.с.78-81)

Таким чином, наведеними доказами
спростовується посилання страховика
на приховування страхувальником факту
наявності пасажирів в автомобілі в
момент ДТП.

Разом з тим, визначаючи розмір
страхового відшкодування та пені,
судом першої інстанції помилково не
взято до уваги умови договору
страхування та встановлені обставини
щодо виплат страхового відшкодування і
утилізаційної вартості автомобіля.

Так відповідно до п.4.1.6 договору
франшиза при повній загибелі
транспортного засобу становить 6071 грн.
(т.1, а.с.7)

Також згідно п.10.6 договору при
пошкодженні транспортного засобу,
внаслідок якого вартість виконання
ремонтно-відновлювальних робіт
перевищує 75% дійсної вартості
транспортного засобу страхувальник
має право звернутись до страховика із
заявою про відмову від своїх прав на
транспортний засіб в користь
страховика з метою отримання
страхового відшкодування в повному
розмірі. Страховик залишає на власний
розгляд рішення питання щодо
ухвалення страхувальника від
застрахованого транспортного засобу.
Відповідно до п.10.6.2 договору у разі
відмови страховика задовольнити заяву
страхувальника про відмову від
транспортного засобу(або за
відсутності такої заяви) розмір
заподіяних збитків дорівнює меншій
сумі з: 1) дійсної вартості ТЗ на момент
настання страхового випадку за
вирахуванням вартості залишків,
придатних для подальшого використання;
2)страхової суми по ТЗ за вирахуванням
вартості залишків, придатних для
подальшого використання. (т.1, а.с.8)

Крім того, згідно з п.10.12 договору якщо
страхові випадки в період дії договору
виникнуть неодноразово, то при
подальших виплатах страхового
відшкодування ліміт відповідальності
страховика по застрахованому ТЗ
зменшується на розмір сум страхових
відшкодувань, що було раніше виплачено
по даному ТЗ. (т.1, а.с.8)

З висновку експертного
автотоварознавчого дослідження №102
від 25.08.2010 року вбачається, що вартість
відновлювального ремонту автомобіля
позивача по справі становить 128812 грн. 04
коп., вартість матеріальної шкоди
дорівнює ймовірній ринковій вартості
автомобіля на момент ДТП і становить
86216 грн. 16 коп. (т.1, а.с.12-21)

Відповідно до висновку судової авто
товарознавчої експертизи №1939 від
31.10.2012 року утилізаційна вартість
автомобіля позивача по справі станом
на дату проведення експертизи
становить 42900 грн. (т.2, а.с.20-23)

Крім того, згідно з платіжними
дорученнями від 1.09.2009 року та 17.08.2010
року страховиком виплачено
страхувальнику в період дії договору
два страхових відшкодування на суму 3734
грн. 22 коп. та 5947 грн. 48 коп. (т.2, а.с.100, 101)

На зазначені обставини суд увагу не
звернув, та помилково не врахував
франшизу в сумі 6071 грн., не врахував, що
вартість виконання
ремонтно-відновлювальних робіт
перевищує 75% дійсної вартості
транспортного засобу, що страхувальник
не подавав заяву страховику про
відмову від своїх прав на транспортний
засіб в користь страховика з метою
отримання страхового відшкодування в
повному розмірі, а також, що
страхувальнику проводились страхову
виплати на загальну суму 9681 грн. 70 коп.,
а відтак невірно визначив суму
страхового відшкодування.

В зв»язку з цим колегія суддів вважає,
що страхова сума - 68310 грн. підлягає
зменшенню на : франшизу - 6071 грн.,
утилізаційну вартість автомобіля - 42900
грн., проведені страхові виплати на
загальну суму 9681 грн. 70 коп. А відтак
страхове відшкодування за договором
складатиме 9656 грн. 30 коп. (68310 - 6071 - 42900 -
9681,70 = 9656,30)

Оскільки зменшено страхову суму, також
підлягає зменшенню і сума пені, так як
така розраховується з суми - 9656,30 грн.

Враховуючи розмір пені - 0,1%, кількість
днів прострочки - 1144 дні, пеня
складатиме 11039 грн. 60 коп. ( 0,1% =9,65 грн.;
1144х9,65=11039,60)

Таким чином відповідно до п.3 ч.1 ст.309
ЦПК України рішення суду слід змінити в
частині суми, що підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача та
визначити таку - 20695 грн. 90 коп. (9656,30
+11039,60 = 20695,90)

В зв»язку зі зміною рішення підлягає і
зміні розподіл судових витрат.

Пропорційно до задоволених вимог з
позивача слід стягнути в дохід держави
1889 грн. 42 коп., та з відповідача стягнути
в дохід держави 307 грн. 58 коп.

Керуючись п.3 ч.1 ст.307, п. 3 ч. 1 ст. 309, ст. 316
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ПАТ СК «ВУСО»
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Львова від 23 січня 2014 року в
частині розміру страхового
відшкодування, пені та розподілу
судових витрат змінити та стягнути з
ПАТ СК «ВУСО» в користь ОСОБА_3 суму
невиплаченого страхового
відшкодування в розмірі 9656 (дев»ять
тисяч шістсот п»ятдесят шість) грн. 30
(тридцять) коп., пеню в розмірі 11039
(одинадцять тисяч тридцять дев»ять)
грн. 60 (шістдесят) коп., а всього 20695
(двадцять тисяч шістсот дев»яносто
п»ять) грн. , 90 (дев»яносто) коп. Стягнути
з ОСОБА_3 в дохід держави 1889 (тисячу
вісімсот вісімдесят дев»ять) грн.. 42
(сорок дві) коп. судового збору , та
стягнути з ПАТ СК «ВУСО» в дохід
держави 307 (триста сім) грн. 58 (п»ятдесят
дев»ять) коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.

Головуючий :
Павлишин О.Ф.

Судді:
Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.

З оригіналом згідно

Судове рішення набрало законної сили

Суддя
Павлишин О.Ф.

Дата оформлення

Помічник судді
Калитовська І.О.