Справа № 014/596/12-ц Головуючий у І
інстанції Шевченко І.І.Провадження №
22-ц/780/2937/14 Доповідач у 2
інстанції ЛащенкоКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

28 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Лащенка В.Д.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Сушко Л.П.,

при секретарі Химинець Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 09 серпня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
до ОСОБА_1, Управління Держземагенства
у Кагарлицькому районі Київської
області, Кагарлицької міської ради
Київської області про визнання
недійсними та скасування рішення
міської ради, державних актів на право
власності на земельні ділянки та
скасування їх державної реєстрації та
усунення перешкод в користуванні
проїздом загального користування,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів,

встановила:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
звернулись в суд з позовом до ОСОБА_1,
Управління Держземагенства у
Кагарлицькому районі Київської
області, Кагарлицької міської ради
Київської області, про визнання
недійсними та скасування рішення
міської ради, державних актів на право
власності на земельні ділянки та
скасування їх державної реєстрації та
усунення перешкод в користуванні
проїздом загального користування.

Свої вимоги позивачі обґрунтували тим,
що згідно договорів купівлі - продажу
від 21 травня 2008 року вони є власниками
квартир у багатоквартирному житловому
будинку за АДРЕСА_1

Згідно довідки за № 83 від 16 вересня 2010
року зазначений будинок перебуває на
балансі у ВАТ «Кагарлицький цукровий
завод».

Прибудинкова територія належить до
земель загального користування і
постійно використовувалася всіма
співвласниками даного
багатоквартирного будинку і основний
під'їзд до будинку використовувався зі
сторони АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1

Відповідач самовільно захватив і
приватизував та обгородив територію
загального проїзду парканом з
металевої сітки, чим унеможливив всім
власникам квартир будинку під'їзду до
свої квартир.

Крім незаконної приватизації
земельної ділянки біля
багатоквартирного будинку, відповідач
приватизував незаконно присадибну
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства ,
згідно державно акту серії ЯИ № 557953 від
15 грудня 2009 року площею 0,0438 га„
оскільки поряд з його земельною
ділянкою розташовані їхні земельні
ділянки, проте межі з ними ніхто не
узгоджував, в натурі межі ніхто не
встановлював, як наслідок межі
земельної ділянки ОСОБА_1 накладаються
на земельні ділянки, яким вони
користуються.

Кагарлицька міська рада рішенням № 290-
ХХХІ-У від 27 листопада 2008 року
затвердила та передала у власність
відповідачеві ОСОБА_1 земельну ділянку
загальною площею 0,1438 га, з яких 0,10 га
для будівництва та обслуговування
житлових будівель і господарських
споруд та 0,0438 га для ведення особистого
селянського господарства, що
підтверджується копією рішення. На
підставі даного рішення відповідачем
були отримані вищевказані державні
акти на земельні ділянки.

Враховуючи викладене, позивачі просили
суд визнати недійсним та скасувати
рішення Кагарлицької міської ради № 290
XXXI від 27 листопада 2008 року «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності ОСОБА_1 на земельну ділянку
АДРЕСА_1», визнати недійсними:
державний акт серії ЯИ № 557952 від 15
грудня 2009 року на право приватної
власності земельну ділянку, що виданий
ОСОБА_1 площею 0,1000 га, що розташована по
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
державний акт серії ЯИ № 657953 від 15
грудня 2009 року на право приватної
власності земельну ділянку, що виданий
ОСОБА_1 площею 0,0438 га, що розташована по
АДРЕСА_1 для ведення особистого
селянського господарства; зобов'язати
ОСОБА_1, протягом п'яти днів з моменту
набрання рішення суду законної сили
звільнити проїзд загального
користування по АДРЕСА_1 та не чинити
перешкод ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у користуванні
проїздом загального користування по
АДРЕСА_1 та скасувати реєстрацію
державного акту серії ЯИ № 657953 від 15
грудня 2009 року на право приватної
власності земельну ділянку, що виданий
ОСОБА_1 площею 0,0438 га, що розташована по
АДРЕСА_1 для ведення особистого
селянського господарства та
зобов'язати Управління
Держземагенства у Кагарлицькому
районі Київської області внести запис
про скасування його реєстрації та
державного акту серії ЯИ № 557952 від 15
грудня 2009 року на право приватної
власності земельну ділянку, що виданий
ОСОБА_1 площею 0,1000 га, що розташована
по АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
зобов'язати Управління
Держземагенства у Кагарлицькому
районі Київської області внести запис
про скасування його реєстрації,
стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь в
рівних частках витрати за проведення
по справі почеркознавчої експертизи в
сумі 4327 грн. 68 коп., за проведення по
справі земельної технічної експертизи
в сумі 9 905 грн. 28 коп. та витрати на
правову допомогу в сумі 4000 грн., що
складається з правового аналізу та
підготовки позовної заяви в сумі 894 грн.
40 коп. і представництва інтересів в
суді в сумі 3105 грн. 60 коп., а всього 18 232
грн. 96 коп.

Рішенням Кагарлицького районного суду
Київської області від 09 серпня 2013 року
вказаний позов задоволено.
Постановлено визнати недійсним та
скасувати рішення Кагарлицької
міської ради № 290 XXXI від 27 листопада 2008
року «Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності гр. ОСОБА_1 на земельну
ділянку АДРЕСА_1». Визнати недійсним
державний акт серії ЯИ № 557952 від 15
грудня 2009 року на право приватної
власності земельну ділянку, що виданий
ОСОБА_1 площею 0,1000 га, що розташована по
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.
Визнати недійсним державний акт серії
ЯИ № 657953 від 15 грудня 2009 року на право
приватної власності земельну ділянку,
що виданий ОСОБА_1 площею 0,0438 га, що
розташована по АДРЕСА_1 для ведення
особистого селянського господарства.
Зобов'язати ОСОБА_1, протягом п'яти днів
з моменту набрання рішення суду
законної сили звільнити проїзд
загального користування по АДРЕСА_1 та
не чинити перешкод ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у
користуванні проїздом загального
користування по АДРЕСА_1.

Скасувати реєстрацію
державного акту серії ЯИ № 657953 від 15
грудня 2009 року на право приватної
власності на земельну ділянку, що
виданий ОСОБА_1 площею 0,0438 га, що
розташована по АДРЕСА_1 для ведення
особистого селянського господарства
та зобов'язати Управління
Держземагенства у Кагарлицькому
районі Київської області внести запис
про скасування його реєстрації.

Скасувати реєстрацію
державного акту серії ЯИ № 557952 від 15
грудня 2009 року на право приватної
власності земельну ділянку, що виданий
ОСОБА_1 площею 0,1000 га, що розташована по
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
зобов'язати Управління
Держземагенства у Кагарлицькому
районі Київської області внести запис
про скасування його реєстрації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
суд скасувати вказане рішення суду з
підстав порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи та невідповідності
висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 є
багатоквартирним житловим будинком.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7 (позивачі у даній
справі) є власниками квартир
відповідно АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4,
АДРЕСА_5, а ОСОБА_1 (відповідач у даній
справі) є власником квартири АДРЕСА_6
вказаного будинку.

У відповідності до п. 5 ст. 10
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» від 19.06.1992
року з наступними змінами та
доповненнями, користування
закріпленою за приватизованим
будинком прибудинковою територією
здійснюється в порядку і на умовах
передбачених Земельним кодексом
України.

Згідно до ст. 1 Закону України
«Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» від 29.11.2001
року із наступними змінами та
доповненнями, прибудинкова територія -
територія навколо багатоквартирного
будинку, визначена актом на
право власності чи користування
земельною ділянкою і призначена для
обслуговування багатоквартирного
будинку.

Відкрите акціонерне товариство
«Кагарлицький цукровий завод» мав
право на користування земельною
ділянкою, на якій розташований
житловий будинок АДРЕСА_1, яке
припинено 22.12.2004 року. Під час дії
державного акту на право користування
земельною ділянкою (до 22.12.2004 року), для
організації під'їзду автомобілів
швидкої допомоги, автомобілів пожежної
служби, а також для забезпечення
проїзду/проходу транспорту мешканців
будинку цукровим заводом було
організовано та по можливості
облаштовано під'їзну дорогу до будинку
АДРЕСА_1. (т. 1 а.с. 15)

Відповідач ОСОБА_1 звернувся
до органу місцевого самоврядування -
Кагарлицької міської ради Київської
області щодо надання йому дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою по складанню державного
акту на земельну ділянку АДРЕСА_1 для
обслуговування жилого будинку,
господарських споруд та ведення
особистого селянського господарства.

Кагарлицька міська рада
рішенням № 276-ХХІХ-У від 12 вересня 2008
року надала дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою,
що підтверджується копією рішення (т.1,
а.с.148).

На підставі вказаного рішення
відповідач виготовив технічну
документацію з землеустрою (т.1, а.с.5-6)
та звернувся до Кагарлицької міської
ради щодо її затвердження, яка своїм
рішенням № 290-ХХХІ-У від 27 листопада 2008
року затвердила та передала у
власність відповідачу земельну
ділянку загальною площею 0,1438 га, з яких
0,10 га - для будівництва та
обслуговування житлових будівель і
господарських споруд та 0,0438 га для
ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 8 ).

Згідно до ч.1 ст. 42 ЗК України земельні
ділянки, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території державної або
комунальної власності, надаються в
постійне користування підприємствам
установам і організаціям, які
здійснюють управління цими будинками.

Відповідно до ч.ч.2 та 3 ст. 42
ЗК України у разі приватизації
громадянами багатоквартирного жилого
будинку відповідна земельна ділянка
може передаватися безоплатно або
надаватись у користування об'єднанню
співвласників. Суб'єктом права
власності на прибудинкову територію
багатоквартирного будинку може бути
об'єднання власників
багатоквартирного будинку (фізичні
особи не входять до переліку суб'єктів
права власності на цю територію).

Порядок використання земельних
ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначається
співвласниками.

Про вказане також зазначається в
підпункті «д» пункту 18, та
частині 4 пункту 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16.04.2004 року
№ 7 «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ».

З урахуванням цільового призначення
земельної ділянки, на якій
розташований семиквартирний житловий
будинок АДРЕСА_1 та вимог ст. 42 ЗК
України, суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку, що земельна
ділянка може передаватися безоплатно
або надаватись у користування лише
об'єднанню співвласників будинку,
створеному відповідно до Закону
України «Про об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку» у порядку,
передбаченому постановою Кабінету
Міністрів України № 1521 від 11.10.2002 року
«Про реалізацію Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку».

У такому разі земельна ділянка
належить співвласникам жилого будинку
на праві спільної сумісної власності,
яка разом із загальним майном і
неподільною часткою житлового
комплексу (допоміжні приміщення,
конструктивні елементи будинку, його
технічне обладнання) є майном
співвласників, які визначають порядок
його використання.

Нормами земельного
законодавства не передбачена
можливість передачі у власність чи
користування окремих співвласників
багатоквартирних будинків земельної
ділянки, на якій розташований
багатоквартирний житловий будинок або
прибудинкової території такого
будинку або її частини.

Судом також встановлено, що рішення
міської ради щодо передачі у власність
чи оренду, земельної ділянки (проїзду)
із земель загального користування
прибудинкової території житлового
будинку по АДРЕСА_1, міською радою не
приймалося, проте частина проїзду
загального користування була включена
землевпорядною організацією ТОВ
«Лакшмі-Таїс» до державного акту на
право власності на землю гр. ОСОБА_1 без
відому Кагарлицької міської ради.

Як передбачено ст. 50 Закону
України «Про землеустрій» проект
землеустрою щодо відведення
земельних ділянок крім іншого
повинен включати: акт
приймання-передачі межових знаків на
зберігання (у разі формування
земельної ділянки); кадастровий план
земельної ділянки.

Кадастровий план
виготовляється за результатами
кадастрової зйомки, що, відповідно до
ст. 198 ЗК України (2001 року) включає в
себе і погодження меж земельної
ділянки з суміжними власниками та
землекористувачами.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 118 Земельного
кодексу України в редакції, яка діяла
на момент виникнення спірних
правовідносин, громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. Рішення органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Відповідно до Порядку розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.05.2004 року № 677, проект відведення
земельної ділянки не розробляється у
разі, коли земельна ділянка, межі якої
визначено в натурі (на місцевості),
надається у користування або
безоплатно передається у власність без
зміни її цільового призначення, у
такому разі відповідно до ст. 56 ЗУ "Про
Землеустрій" розробляється технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку.

В п. 1.16 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
приватної власності на землю, право
колективної власності на землю, право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) та
договорів оренди землі затвердженої
Наказом Державного Комітету України по
земельних ресурсах від 04. 05.1999 року №
43, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 04.06.1999 року №354/ 3647 із
змінами зазначено, що технічна
документація зі складання державного
акта на право власності на земельну
ділянку або на право постійного
користування земельною ділянкою
включає: - виписку з рішення
відповідної ради або державної
адміністрації про надання у постійне
користування, передачу у власність або
продаж земельної ділянки, договір
відчуження земельної ділянки
(договір купівлі-продажу, дарування,
міни, інші цивільно-правові угоди),
рішення суду; - технічне завдання на
розробку технічної документації зі
складання державного акта; - журнал
польових вимірювань (крім випадків
відчуження земельної ділянки із земель
приватної власності); - кадастровий
план земельної ділянки, складений за
результатами зйомки; - збірний
кадастровий план суміжних земле
власників і землекористувачів; -
відомість обчислення площі земельної
ділянки; - відомість обробки
теодолітного ходу та вирахування
координат поворотних точок меж
земельної ділянки; - експлікація
земельних угідь згідно з формою 6-зем.

З матеріалів справи вбачається, що
геодезичні заміри земельних ділянок,
які надані ОСОБА_1, зроблені не по
фактичним межам земельної ділянки,
спірна земельна ділянка надана без
згоди суміжних землекористувачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Показаннями свідка ОСОБА_9 також
підтверджується, що при встановленні
меж земельної ділянки позивачі не були
присутні.

Крім того, висновком експерта № 869/870/13-32
від 20.05.2013 року було встановлено, що
підписи від імені ОСОБА_4 у другому
рядку графи «Підписи суміжних
землекористувачів:» двох актів про
погодження зовнішніх меж земельної
ділянки та передачі на зберігання
межових знаків віл 25.11.2008 (аркуші 21, 22
підшивки «Технічна документація із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельні ділянки для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, ведення особистого
селянського господарства громадянину
ОСОБА_1 АДРЕСА_1») - виконані не ОСОБА_4,
зокрема, з навмисною зміною ним ознак
власного підписного почерку, а кимось
іншим з деяким наслідуванням підпису
ОСОБА_4, що передбачає зміну ознак
почерку виконавцем при відтворенні
підпису іншої особи. Підпис від імені
ОСОБА_2 у третьому рядку графи «Підписи
суміжних землекористувачів:» в акті
про погодження зовнішніх меж земельної
ділянки та передачі на зберігання
межових знаків від 25.11.2008 (аркуш 21
підшивки «Технічна документація із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельні ділянки для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, ведення особистого
селянського господарства громадянину
ОСОБА_1 АДРЕСА_1») виконаний не ОСОБА_2,
зокрема, з навмисною зміною ним ознак
власного підписного почерку, а іншою
особою, з деяким наслідуванням підпису
ОСОБА_2, що передбачає зміну ознак
почерку виконавцем при відтворенні
підпису іншої особи.

Отже показаннями свідка та висновком
експерта підтверджується, що фактично
у вказаний акт було внесено неправдиві
відомості щодо погодження меж
земельної ділянки.

Крім того, висновком експерта № 869/870/13-32
від 20.05.2013 року було встановлено, що
підписи від імені ОСОБА_4 у другому
рядку графи «Підписи суміжних
землекористувачів:» двох актів про
погодження зовнішніх меж земельної
ділянки та передачі на зберігання
межових знаків віл 25.11.2008 (аркуші 21, 22
підшивки «Технічна документація із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельні ділянки для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, ведення особистого
селянського господарства громадянину
ОСОБА_1 АДРЕСА_1») - виконані не ОСОБА_4,
зокрема, з навмисною зміною ним ознак
власного підписного почерку, а кимось
іншим з деяким наслідуванням підпису
ОСОБА_4, що передбачає зміну ознак
почерку виконавцем при відтворенні
підпису іншої особи. Підпис від імені
ОСОБА_2 у третьому рядку графи «Підписи
суміжних землекористувачів:» в акті
про погодження зовнішніх меж земельної
ділянки та передачі на зберігання
межових знаків від 25.11.2008 (аркуш 21
підшивки «Технічна документація із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельні ділянки для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, ведення особистого
селянського господарства громадянину
ОСОБА_1 АДРЕСА_1») виконаний не ОСОБА_2,
зокрема, з навмисною зміною ним ознак
власного підписного почерку, а іншою
особою, з деяким наслідуванням підпису
ОСОБА_2, що передбачає зміну ознак
почерку виконавцем при відтворенні
підпису іншої особи.

Отже показаннями свідка та висновком
експерта підтверджується, що
фактично у вказаний акт було внесено
неправдиві відомості щодо погодження
меж земельної ділянки.

За таких обставин рішення Кагарлицької
міської ради № 290 XXXI від 27 листопада 2008
року «Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності гр. ОСОБА_1 на земельну
ділянку АДРЕСА_1» суд першої інстанції
обґрунтовано визнав недійсним і
скасував. З урахуванням зазначеного
недійсними є також Державні акти на
право приватної власності на земельну
ділянку, видані ОСОБА_1 площею 0,1000 га та
площею 0, 0438 га.

Також встановлено, що ОСОБА_11, якого
судом допитано в якості свідка, було
проведено кадастрову зйомку, на якій
було викладені координати земельних
ділянок гр.. ОСОБА_1 та виявлено, що вони
мають деякі не відповідності та
накладаються на квартири деяких
позивачів та на приміщення загального
використання.

Вказане вище підтверджується і
висновком експертів № 868/13-41/6023-6026/13-41
земельно - технічної експертизи, а саме:
в результаті аналізу технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельні ділянки
для обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
ведення особистого селянського
господарства громадянину ОСОБА_1
АДРЕСА_1 та наданих судом матеріалів
топографічної зйомки земельної
ділянки по АДРЕСА_1, встановлено, що
частина земельної ділянки, що належить
ОСОБА_1 на підставі державного акту на
право власності на земельну ділянку
серія ЯИ № 657952, накладається на частину
житлового будинку АДРЕСА_1 (додаток № 1
до висновку), а саме: точки ЕДЖЗ -
накладання на кв. АДРЕСА_3 - площа 0,0016 га
(16 м2); точки ГВДЕ - накладання на
приміщення загального користування
будинку АДРЕСА_5 - площа 0,0002 га (2 м2).

На суміжні ділянки та проїзд
загального користування земельні
ділянки, які належать гр. ОСОБА_1 на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ЯИ
№ 657952 та державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ЯИ
№ 657953, згідно даних технічної
документації, не накладаються.

При цьому, наскрізний проїзд
загального користування біля будинку
АДРЕСА_1 відсутній.

В результаті обстеження в натурі (на
місцевості) встановлено, що єдиною
під'їзною дорогою до АДРЕСА_1 є дорога
зі сторони кагатного поля ВАТ
«Кагарлицький цукровий завод». Дана
дорога виходить на вул.
Первомайську, має тверде покриття
(бетонні плити та бруківка) та є
відомчою дорогою, тобто
внутрішньогосподарською
технологічною дорогою.

Вулиця Народна в м. Кагарлик з іншими
вулицями і дорогами м. Кагарлик на
пряму не межує і не перетинається. При
цьому слід враховувати, що житлові
будинки по вул. Народній у м. Кагарлику,
згідно матеріалів судової справи
перебувають на балансі ВАТ
«Кагарлицький цукровий завод». Тобто
дані будинки теж є відомчими житловими
будинками.

Вулиця Народна в м. Кагарлику вимощена
залишками будівельних матеріалів, в
сніжну чи дощову погоду може розкисати,
втратити тверде покриття, а тому в цих
випадках не може використовуватися як
під'їзна дорога до АДРЕСА_1, в тому числі
спецтранспортом. Крім цього, під'їзд до
будинку АДРЕСА_1 має крутий схил,
по вулиці проходить вуличний
газопровід, і в разі несприятливих
погодних умов (опади у вигляді дощу та
снігу, ожеледиця) при під'їзді
великогабаритного спецтранспорту,
зокрема пожежних автомобілів, може
виникнути аварійна ситуація.

Під'їзд спецтранспорту, зокрема,
автомобілів швидкої допомоги,
аварійної газової служби, пожежних
автомобілів, до будинку АДРЕСА_1. Більш
того, згідно відомостей матеріалів
справи 014/596/12-ц (Акт від 11.05.2010 - ст. 10, Акт
від 04.06.2009 - ст. 11, лист Кагарлицької
міської ради від 16.09.2010 № 1104/02-44 - ст. 12,
лист ВАТ «Кагарлицький цукровий завод»
від 18.08.2011 № 263 - ст. 15, лист ВАТ
«Кагарлицький цукровий завод» від
18.08.2011 № 263 - ст. 100, лист Кагарлицької
міської ради від 26.12.2012 № 1537/02-44 - ст. 213)
та зі слів представника Кагарлицької
міської ради - Мацібури Олександра
Петровича, під'їзд до будинку АДРЕСА_1 в
цьому місці існував раніше, але був
включений землевпорядною організацією
до складу земельної ділянки гр. ОСОБА_1
при виготовленні державного акту на
право власності на земельну ділянку.

На даний час, на тому місці, де був
під'їзд до будинку АДРЕСА_1 стоїть
металевий паркан у вигляді сітки
рябиці та зроблено насип з будівельних
та інших матеріалів.

В результаті аналізу наданих судом
матеріалів топографічної зйомки
земельної ділянки по АДРЕСА_1,
виконаної в Балтійській системі висот
координат 1963 року, встановлено, що всі
координати земельних ділянок, які
належать гр. ОСОБА_1 на підставі
державних актів на право власності на
земельну ділянку серія ЯИ № 657952 та
серія ЯИ № 657953, які фактично
використовуються, не відповідають
координатам земельних ділянок, згідно
правовстановлюючих документів, тобто,
фактичні межі земельних ділянок мають
відхилення по всьому периметру цих
ділянок.

Це пояснюється тим, що при встановленні
меж земельних ділянок, які належать гр.
ОСОБА_1 на підставі державних актів на
право власності на земельну ділянку
серія ЯИ № 657952 та серія ЯИ № 657953, в
натурі (на місцевості) геодезичні
роботи були виконанні не правильно.

Таким чином, у приватну власність
відповідачу ОСОБА_1 передано проїзд.

Також в матеріалах справи є два акти
від 04.06.2009 року та від 11.05.2010 року, якими
встановлено, що багатоквартирний
одноповерховий житловий будинок
АДРЕСА_1 знаходиться у віданні ВАТ
«Кагарлицький цукровий завод».
Квартири в даному будинку
приватизовані мешканцями цього
будинку. Прибудинкова територія не
відведена у встановленому законом
порядку. Під'їзд до житлового будинку
існує з трьох сторін але, як свідчать
заявники та сусіди з інших будинків,
основний під'їзд до житлового будинку,
який є найбільш прийнятним для всіх
власників квартир, є проїзд з боку
квартири ОСОБА_1

Отже, топографічний знімок 1984 року
АДРЕСА_1 з генерального плану м.
Кагарлика, акти комісії Кагарлицької
міської ради від 04.06.2009 року та від
11.05.2010 року і заява ОСОБА_1 від 10 червня
2009 року, дають підстави зробити
висновок, що у площу земельної ділянки,
приватизованої гр.. ОСОБА_1, входить
під'їзд (проїзд) до багатоквартирного
житлового будинку по АДРЕСА_1.

Визнання Державного акту на право
власності на земельну ділянку
недійсним є підставою для скасування
його державної реєстрації, а тому суд
задовольнив позовні вимоги позивачів в
цій частині вимог та скасовував
реєстрацію державного акту серії ЯИ №
657953 від 15 грудня 2009 року на право
приватної власності земельну ділянку,
що виданий ОСОБА_1 площею 0,0438 га, що
розташована по АДРЕСА_1 для ведення
особистого селянського господарства
та державного акту серії ЯИ № 557952 від 15
грудня 2009 року на право приватної
власності земельну ділянку, що виданий
ОСОБА_1 площею 0,1000 га, що розташована по
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Оскільки судом першої інстанції повно
з»ясовані обставини справи, судом
розглянуто справу з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
рішення суду необхідно залишити без
змін.

Доводи апеляційної скарги про
неврахування судом першої інстанції
вимог п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, яка
передбачає закриття провадження у
справі, якщо набрали законної сили
рішення суду або ухвала суду про
закриття провадження у справі у зв'язку
з відмовою позивача від позову або
укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав,
не можуть бути враховані з таких
підстав.

Рішенням Кагарлицького районного суду
від 26 вересня 2011 року, яке постановлено
під головуванням судді Шевченко І.І,
головуючого також по даній справі,
скасовані державні акти на право
власності на земельні ділянки та їх
державна реєстрація. Вказане рішення
було скасовано апеляційною інстанцією
і ухвалено нове рішення, яким в позові
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
відмовлено. Справа розглядалася за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
до ОСОБА_1, управління держкомзему у
Кагарлицькому районі, треті особи
Кагарлицька міська рада, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельні ділянки, скасування їх
державної реєстрації та усунення
перешкод в користуванні проїздом.
Відмовляючи в позові апеляційна
інстанція в рішенні зазначила про
відсутність підстав для визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельні ділянки при
наявності рішення, що надало право на
отримання цього правовстановлюючого
документа.

В жовтні 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
звернулись в суд з позовом до ОСОБА_1,
Управління Держземагенства у
Кагарлицькому районі Київської
області, Кагарлицької міської ради
Київської області, про визнання
недійсними та скасування рішення
міської ради, державних актів на право
власності на земельні ділянки та
скасування їх державної реєстрації та
усунення перешкод в користуванні
проїздом загального користування.
Аналіз сторін по справі, предмету і
підстав позову свідчить про
відсутність підстав для закриття
провадження у справі з підстав п. 2 ч.1
ст. 205 ЦПК України.

Правомірність розгляду вказаної
справи суддею Шевченко І.І. свідчить
дані довідки про визначення розгляду
справи відповідно до вимог ст.. 11-1 ЦПК
України (а.с.53 т. 1).

Посилання у скарзі на те, що передачею у
власність відповідачу земельних
ділянок, не порушуються права
позивачів, безпідставні, оскільки
останні є власниками квартир у
багатоквартирному житловому будинку і
приватизація земельної ділянки, на
якій розміщений житловий будинок,
впливає на права інших співвласників
будинку.

Відповідно до висновку
земельно-технічної експертизи від 06
березня 2014 року, проведеної під час
розгляду справи апеляційним судом,
межі належних земельних ділянок
визначені державними актами на право
власності на земельну ділянку серія ЯИ
№ 657952 та серія ЯИ № 657953, технічною
документацією із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
ведення особистого селянського
господарства, виготовленої приватним
експертно-виробничим підприємством
«Землепроект» в 2013 році, в межі
встановлені при обстеженні, не
співпадають між собою.

З урахуванням зазначеного колегія
суддів вважає, що підстави для
скасування чи зміни рішення суду
відсутні. Інші доводи апеляційної
скарги не спростовують правильних
висновків суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст..ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 09 серпня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді