Справа №591/8671/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Прокудіна Н.Г.Номер
провадження 22-ц/788/838/14 Суддя-доповідач -
Гагін М. В. Категорія - 46
УХВАЛА

12 травня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Попруги С. В., Ільченко О. Ю.,

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на ухвалу Зарічного районного суду
м.Суми від 01 квітня 2014 року про відмову
у виправленні описки в рішенні
Зарічного районного суду м.Суми від 07
лютого 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5
про поділ майна подружжя, -

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду
м.Суми від 07 лютого 2014 року позов ОСОБА_3
задоволено.

Виділено ОСОБА_3, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_1 кім.301-302, кімнату №302 у
будинку АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_5, проживаючому за
адресою: АДРЕСА_1 кім.301-302, кімнату №301 у
будинку АДРЕСА_1 та автомобіль марки
ВАЗ-21070, державний номер НОМЕР_1, 2005 року
випуску, зеленого кольору, шасі НОМЕР_2.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
судові витрати в розмірі 500 грн. по
сплаті судового збору.

14 березня 2014 року представник ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, про
виправлення описки в рішенні суду від 07
квітня 2014 року, мотивуючи вимоги тим, що
в резолютивній частині рішення замість
«Виділити ОСОБА_3, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_1 кім.301-302, кімнату №302 у
будинку АДРЕСА_1» необхідно вказати
«Поділити майно, набуте за час
спільного проживання у шлюбі з ОСОБА_5 у
період з 1998 року, визнавши право
власності на кімнату №302 в будинку
АДРЕСА_1, за ОСОБА_3, а на кімнату №301 в
будинку АДРЕСА_1, та на автомобіль марки
ВАЗ-21070, держ.номер НОМЕР_1 за ОСОБА_5».

Просив змінити формулювання саме таким
чином, оскільки воно відповідає
останньому уточненому позову.

Ухвалою Зарічного районного суду
м.Суми від 01 квітня 2014 року відмовлено
у задоволенні зави про виправлення
описки в рішенні суду по справі
№591/8671/13-ц, провадження №2/591/95/14 за
необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати, а справу
направити на новий розгляд до
Зарічного районного суду м.Суми.

При цьому доводить, що предмет його
позову, як і підстава не змінювались -
це поділ майна подружжя. 26 грудня 2013
року позовні вимоги були уточнені і суд
прийняв заяву до розгляду. Вважає, що
допущена описка, оскільки позов
задоволено повністю, але з
формулюванням, яке не повністю
відповідає позовним вимогам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який
підтримав доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що
зазначені представником позивача
описки у судовому рішенні, не є такими,
оскільки судом не ухвалювалось рішення
щодо уточненого позову.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, який
ґрунтується на положеннях ст.219 ЦПК
України.

Відповідно до ч.1 ст.219 ЦПК України суд
може з власної ініціативи або за заявою
осіб, які беруть участь у справі,
виправити допущені у судовому рішенні
описки чи арифметичні помилки.

Матеріали справи, зокрема, журналами
судових засідань від 26 грудня 2013 року
та 21 січня 2014 року, підтверджується про
прийняття судом до розгляду уточненої
позовної заяви за грудень 2013 року,
відносно якої сторони подавали докази
і давали пояснення, але рішення про
визнання права власності на спірне
майно не ухвалено.

Отже, за встановлених фактичних
обставин та вимог процесуального
закону суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
відсутності підстав для внесення
виправлень у судове рішення на
підставі ст.219 ЦПК України.

Зазначені обставини не позбавляють
права заявника звернутися до суду із
заявою відповідно до положень ст.220 ЦПК
України.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують
і не дають підстав вважати про
постановлення оскаржуваної ухвали з
порушенням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1
ст.312, ст.ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду м.Суми
від 01 квітня 2014 року у даній справі
залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
проголошення і касаційному оскарженню
не підлягає.

Головуючий -

Судді -