Справа № 202/5006/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

08 травня 2014 року Індустріальний
районний суд міста Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді:
Колесніченко О.В.,

при секретарі
Голобородько О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про
скасування судового наказу №2н-2400/10 від
13 жовтня 2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська 13 жовтня 2010 року за
заявою МКП «Дніпропетровські теплові
мережі» було видано судовий наказ, яким
стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3
солідарно на користь МКП
«Дніпропетровські теплові мережі»
заборгованість по оплаті за
теплопостачання в розмірі 7184,50 грн.,
судовий збір в розмірі 35,92 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі
30,00 грн.

28 квітня 2014 року до суду надійшла заява
ОСОБА_1 про скасування судового наказу
з мотивів незгоди із сумою
заборгованості через відсутність
письмового договору з боржником на
надання послуг, нарахування боргу поза
межами строку позовної давності,
перекручування та завищення суми
боргу.

Будучи належним чином повідомленими
про час та місце розгляду справи,
сторони в судове засідання не
з'явилися, представника не направили,
що у відповідності з положеннями ч.6
ст.105-1 ЦПК України не є перешкодою
розгляду заяви.

На підставі неявки осіб, які беруть
участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється, і журнал судового
засідання не ведеться.

Перевіривши викладені в заяві доводи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази та матеріали справи №2-н/2400/10 суд
вважає, що вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.8 ст. 105-1 ЦПК України
за результатами розгляду заяви про
скасування судового наказу суд має
право скасувати судовий наказ.

Слідуючи роз'ясненням п.п.9,19 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних i
кримінальних справ від 23 грудня 2011 року
№ 14 «Про практику розгляду судами заяв
у порядку наказного провадження» суд у
даній справі зважає на те, що із
документів про стягнення вбачається
пропуск позовної давності і це
свідчить про наявність спору про право,
та крім того, суд приймає до уваги
доводи заяви не лише про оспорення
наказу, а й про обставини, які свідчать
про часткову необґрунтованість вимог
стягувача, а також посилання на докази,
якими боржник обґрунтовує свої
заперечення проти заявлених вимог.

Так, із матеріалів даної справи та
матеріалів справи №2н-2400/10, вбачається,
що борг за послуги з надання
теплопостачання нарахований та
стягнутий за період з 01 грудня 2005 року
по 01 липня 2010 року, тобто поза межами
встановленого ст.257 ЦК України
трирічного строку позовної давності,
та крім, того, в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
наявності договірних правовідносин з
боржниками, а відтак, зазначені
обставини дають підстави зробити
висновок, що між сторонами виник спір,
який підлягає розгляду у позовному
провадженні, тому вимоги боржника про
скасування судового наказу є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 105-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скасувати судовий наказ №2н-2400/10 від 13
жовтня 2010 року, виданий Індустріальним
районним судом м. Дніпропетровська за
заявою міського комунального
підприємства «Дніпропетровські
теплові мережі» про стягнення
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3
заборгованості по оплаті за
теплопостачання в розмірі 7184,50 грн.,
судового збору в розмірі 35,92 грн. та
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі
30,00 грн.

Роз'яснити стягувачу МКП
«Дніпропетровські теплові мережі» про
те, що заявлені ним вимоги можуть бути
розглянуті у позовному провадженні з
додержанням загальних правил щодо
пред'явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
О.В.
Колесніченко