Номер провадження 2/754/1528/14
РІШЕННЯ

Іменем України

15.05.2014 року Деснянський районний суд
міста Києва в складі:

головуючого судді : Журавської О.В

при секретарі : Гищак Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики.

В позовній заяві позивач зазначає, що
11.09.2008 року між ним та ОСОБА_2 був
укладений договір позики на суму 194 000
грн.

Згідно п.3.1. договору позики від 11.09.2008
року відповідач мав повернути позику в
строк до 11.03.2009 року.

20.09.2008 року між сторонами був укладений
договір позики від 20.09.2008 року, згідно
якого відповідач отримала у позивача
позику в розмірі 107 500 грн., і відповідно
до п.3.1. договору позики мала повернути
її в строк до 20.11.2008 року.

Свої зобов'язання за Договорами позики
позивач виконав та надав відповідачці
кошти. В свою чергу відповідач
зобов'язання за Договорами позики не
виконала в зв'язку з чим має
заборгованість перед позивачем на
загальну суму 345 450 грн. 70 коп.
На підставі викладеного позивач
просить стягнути з відповідача на його
користь частково суму заборгованості
за договорами позики 34 000 грн.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав в повному обсязі
просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, просила
застосувати строк позовної давності та
відмовити в задоволенні позову,
оскільки позивач пропустив строк
позовної давності, який становить три
роки щодо вимоги про стягнення
заборгованості за договором.

Вислухавши пояснення та доводи
позивача, представника відповідача,
всебічно проаналізувавши обставини
справи в їх сукупності, оцінивши за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному і об'єктивному
розгляді справи, зібрані по справі
докази, керуючись законом, суд дійшов
висновку, що в задоволенні позову
необхідно відмовити з наступних
підстав.

В судовому засідання встановлено, що
11.09.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був
укладений договір позики на суму 194 000
грн.

Згідно п.3.1. договору позики від 11.09.2008
року відповідач мав повернути позику в
строк до 11.03.2009 року.

20.09.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був
укладений договір позики від 20.09.2008
року, згідно якого відповідач отримала
у позивача позику в розмірі 107 500 грн., і
відповідно до п.3.1. зазначеного
договору позики мала повернути її в
строк до 20.11.2008 року.

Позивач виконав свої зобов'язання за
Договорами позики та надав ОСОБА_2
кошти у сумах 194 000 грн. та 107 500 грн..

Відповідач свої зобов'язання за
договором позики не виконала, в
результаті чого має заборгованість за
договорами позики, з урахуванням 3%
річних, на загальну суму 345 450 грн.70коп.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є
договори.

Оскільки сторони уклали договір,
вони набули взаємних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна
давність встановлена тривалістю у три
роки.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено,
що за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання.

Згідно з частинами 3 і 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Частиною 5 ст. 267 ЦК України передбачено,
якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту

Строк дії договору позики від 11.09.2008
року закінчився 11.03.2012 року, позовна
заява подана до суду 18.12.2013 року, а отже
позивач пропустив строк позовної
давності для захисту своїх цивільних
прав.

Оскільки відповідачем та її
представником в судовому засідання
подано заяву про застосування строку
позовної давності, а позивачем не було
надано суду жодних доказів того, що
строк позовної давності був перерваний
чи пропущений з поважних причин то в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити в зв'язку з пропуском
позивачем строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 88, 179, 202, 209,
212, 218, 224 ЦПК України, п.1 ч.2 ст. 11, 257, 264, 267,
540, 625, 1046,1048 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
договором позики - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: