Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №273/630/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Шевчук А.М.,

суддів: Забродського М.І.,
Заполовського В.Й.,

з участю секретаря судового
засідання: Крижанівської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на дії
державних виконавців відділу
державної виконавчої служби
Баранівського районного управління
юстиції Кравчук Оксани Андріївни,
Мельника Юрія Михайловича, Москалець
Тетяни Анатоліївни та щодо скасування
постанов про відкриття виконавчих
проваджень

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Баранівського районного суду
Житомирської області від 16 січня 2014
року, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року представник ОСОБА_1-
ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаною
скаргою. Остаточно просила визнати
незаконними дії державних виконавців
Кравчук О.А., Мельника Ю.М. та Москалець
Т.А. і скасувати постанови про
відкриття виконавчих проваджень від 05
квітня 2011 року та від 07 вересня 2012 року.
В обґрунтування скарги посилалася на
порушення зазначеними виконавцями
вимог Закону України «Про виконавче
провадження» та підзаконних
нормативних актів.

Ухвалою Баранівського районного
суду Житомирської області від 16 січня
2014 року скаргу задоволено частково.
Визнано неправомірними дії державного
виконавця ВДВС Баранівського РУЮ в
Житомирській області Москалець Т.А. в
частині необґрунтованого і
безпідставного направлення до
Баранівського районного суду
Житомирської області подання про
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України та
неповідомлення боржника про
направлення такого подання до суду. У
решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду
першої інстанції, представник ОСОБА_1-
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.
Просить, посилаючись на порушення норм
процесуального та матеріального права,
ухвалу скасувати та постановити нову
по суті вимог. Зазначає, що судом
допущено до участі у справі стягувача
КС «Добробут» без процесуального
статусу; у справі відсутнє заперечення
державних виконавців, покладене в
основу ухвали; судом не надано оцінки
письмовим доказам, на які посилався
скаржник; не повно встановлені
обставини справи.

Розглянувши справу в межах доводів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається із
матеріалів справи, що постановою
державного виконавця відділу ДВС
Баранівського районного управління
юстиції Кравчук О.А. від 05 квітня 2011
року відкрито виконавче провадження
№25624992 з примусового виконання
виконавчого листа, виданого
Баранівським районним судом
Житомирської області, про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» боргу в сумі 76 568 грн. 55
коп.(а.с.9,11) та постановою державного
виконавця відділу ДВС Баранівського
районного управління юстиції Мельника
Ю.М. від 07 вересня 2012 року було відкрито
виконавче провадження №34173533 з
примусового виконання виконавчого
листа, виданого Баранівським районним
судом Житомирської області, про
стягнення з ОСОБА_1 на користь КС
«Добробут» боргу в сумі 9 417 грн. 04
коп.(а.с.8,10).

Судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України
(ст.124 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 32
Конституції України й частини першої
статті 302 ЦК України не допускається
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України
міститься в Рішенні Конституційного
Суду України від 20 січня 2012 року
№2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди державою,
органами місцевого самоврядування,
юридичними або фізичними особами є
втручанням в її особисте та сімейне
життя, таке втручання допускається
винятково у випадках, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа
встановлені частиною першою статті 18
Закону України «Про виконавче
провадження», якою передбачено, що
потрібно зазначати у виконавчому листі
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника (фізичної особи), а пунктом 6
частини першої статті 26 цього закону
встановлено, що у разі невідповідності
змісту виконавчого листа вимогам
статті 18 державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження.

Разом з тим, відповідно до пункту 3
частини третьої статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі й
конфіденційну.

Колегія суддів приймає до уваги ту
обставину, що у виконавчих листах, на
виконання яких були відкриті виконавчі
провадження, міститься інша
інформація, що надавала можливість
ідентифікувати боржницю, а саме,
інформація щодо числа, місяця та року
народження ОСОБА_1, місця її народження
та проживання. За таких обставин,
державні виконавці мали можливість
реалізувати надані їм законом права та
отримати інформацію щодо
індивідуального ідентифікаційного
номеру божниці з інших джерел, не
заборонених законом. Такий висновок
узгоджується з правовою позицією
Верховного Суду України, висловленою у
постанові від 21 травня 2014 року, яка є
обов'язковою для всіх судів України
відповідно до положень ст.360-7 ЦПК
України.

Відповідно до змісту пункту першого
частини першої ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчі
провадження відкриваються за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Виконавче провадження №25624992 було
відкрито за заявою представника ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» (а.с.16,17), а
виконавче провадження №34173533 - за
заявою представника КС
«Добробут»(а.с.15).

Суду не надано належних та допустимих
доказів того, що заяви про примусове
виконання судових рішень підписали не
представники стягувачів або останні не
мали право представляти інтереси
стягувачів на стадії виконавчого
провадження.

Доводи апеляційної скарги відносно
індивідуального ідентифікаційного
номеру та заяв представників
стягувачів про примусове виконання
судових рішень носять формальний
характер.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано визнав дії державних
виконавців Кравчук О.А. та Мельника Ю.М.
правомірними щодо відкриття
виконавчих проваджень.

Зазначення у постанові про відкриття
виконавчого провадження №34173533 суми
стягнення, відмінної від тієї, що
вказана у виконавчому листі (у
постанові - 9 417,04 грн., у виконавчому
листі -12 909,64 грн.), є недотриманням
вимог пункту 1.5.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року №512/5, але така
невідповідність порушує права
стягувача, а не боржника, оскільки
примусове виконання відкрито на меншу
суму, ніж вказано у виконавчому
документі.

Доводи апеляційної скарги щодо
недодержання державними виконавцями
вимог частини першої ст.31 Закону
України «Про виконавче провадження»
знаходять своє підтвердження.

Відповідно до частини першої статті 31
Закону України «Про виконавче
провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом із
повідомленням про вручення.

Із матеріалів справи вбачається, що
постанови про відкриття виконавчого
провадження були надіслані ОСОБА_1
простою кореспонденцією, а не
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення, як
зобов'язує закон державну виконавчу
службу. За таких обставин, колегія
суддів не може вважати, що державні
виконавці виконали обов'язок довести
до відома боржника інформацію про
початок процедури примусового
виконання рішення суду у спосіб,
передбачений законом, тобто належним
чином, а тому дії державних виконавців
Кравчук О.А. та Мельника Ю.М. в цій
частині визнаються неправомірними.

Визнаючи неправомірними дії
державного виконавця Москалець Т.А. в
частині направлення до суду подання
від 11 березня 2013 року про обмеження
ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України
та неповідомлення її про направлення
такого подання до суду, суд першої
інстанції правильно виходив із того, що
ухвала Баранівського районного суду
від 13 березня 2013 року, якою були
обмежені конституційні права боржниці
на виїзд за межі України, ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 30 травня 2013 року скасована
та постановлена нова ухвала, якою у
задоволенні подання відмовлено з тих
підстав, що державний виконавець не
вчинила всіх дій, передбачених законом,
спрямованих на погашення ОСОБА_1 боргу.
Окрім того, суд врахував відсутність
даних про повідомлення ОСОБА_1 про
направлення до суду відповідного
подання. Таким чином, колегія судів
приходить до висновку, що ухвала суду
першої інстанції в частині визнання
дій державного виконавця Москалець Т.А.
неправомірними відносно тимчасового
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, є законною та обґрунтованою, а
тому вона в цій частині залишається без
змін.

Доводи апеляційної скарги відносно
своєчасності зведеного виконавчого
провадження не ґрунтуються на вимогах
закону.

Відповідно до змісту частини першої
ст.33 Закону України «Про виконавче
провадження» у разі, якщо в органі
державної виконавчої служби відкрито
кілька виконавчих проваджень про
стягнення коштів з одного боржника,
вони об'єднуються у зведене виконавче
провадження.

Так, постановою від 25 березня 2013 року
обидва виконавчих провадження були
об'єднані у зведене виконавче
провадження. Закон не встановлює
строків вчинення процесуальної дії та
пов'язує її вчинення із кількістю
виконавчих проваджень, що перебувають
на примусовому виконанні у відділі ДВС
та тотожністю боржника (а.с.127).

Апеляційний суд не вбачає
неправомірності у діях державних
виконавців Мельника Ю.М. та Москалець
Т.А. відносно об'єднання двох
виконавчих проваджень у одне зведене
виконавче провадження з мотивів,
зазначених у скарзі.

Лист КС «Добробут» від 11 березня 2013
року не пройшов вхідної реєстрації та
візування керівником відділу ДВС, але
всупереч вимогам пунктів 2.4,2.8 Порядку
роботи з документами в органах
державної виконавчої служби,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 25 грудня 2008 року
№2274/5, був приєднаний до виконавчого
провадження №34173533.

Згідно частини першої ст.12 Закону
України «Про виконавче провадження»
сторони виконавчого провадження мають
право ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження.

Інструкцією з організації примусового
виконання рішень, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року, передбачено, що сторона
виконавчого провадження (її
представник) може знайомитися з
матеріалами виконавчого провадження у
відповідному органі ДВС у спеціально
визначений для прийому громадян час і в
тому обсязі, в якому вона бажає, за
усним клопотанням до державного
виконавця (пункт 2.12).

У прийомний день, тобто 19 березня 2013
року, представник сторони виконавчого
провадження, повноваження якої
належним чином були підтверджені, за
її усним зверненням до державного
виконавця була позбавлена можливості
реалізувати свої права та
ознайомитися у цей день із матеріалами
виконавчого провадження, що
розцінюється апеляційним судом, як
порушення законних прав та інтересів
сторони виконавчого провадження.

Таким чином, колегія суддів визнає
неправомірними дії державного
виконавця Москалець Т.А. щодо долучення
до виконавчого провадження листа, який
не пройшов вхідної реєстрації та
візування, та щодо ненадання
представнику боржниці для
ознайомлення матеріалів виконавчих
проваджень за її усним зверненням у
прийомний день.

Апеляційний суд не зобов'язує
державних виконавців усунути виявлені
порушення, оскільки права ОСОБА_1
поновлені іншим шляхом та у зв'язку із
винесенням постанови від 27 лютого 2014
року про повернення виконавчого листа
КС «Добробут» за його письмовою
заявою частина дії втратила сенс.

Судом виявлені порушення закону, у
зв'язку з цим окремі дії державних
виконавців визнані неправомірними, але
встановлені порушення не тягнуть
скасування постанов про відкриття
виконавчих проваджень.

Посилання в апеляційній скарзі на
допущення до участі у справі стягувача
КС «Добробут» без процесуального
статусу безпідставні, оскільки
спростовуються роз'ясненнями, що
надані судам в пункті 17 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 лютого 2014 року
№6 «Про практику розгляду судами скарг
на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах». До участі
у справі як заінтересована особа
залучається інша сторона виконавчого
провадження, оскільки судовим рішенням
може бути вирішено питання про її права
чи інтереси.

У зв'язку з тим, що при розгляді
апеляційної скарги виявлено
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд скасовує ухвалу суду
першої інстанції в частині відмови
представнику скаржника у задоволенні
решти скарги та постановлює в цій
частині нову ухвалу.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,312-315 ЦК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Баранівського районного суду
Житомирської області від 16 січня 2014
року в частині відмови представнику
скаржника у задоволенні решти скарги
скасувати та постановити в цій частині
нову ухвалу.

Визнати неправомірними дії:

- державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Баранівського районного управління
юстиції в Житомирській області
Кравчук Оксани Андріївни щодо
ненадіслання ОСОБА_1 постанови від 05
квітня 2011 року про відкриття
виконавчого провадження №25624992
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення;

- державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Баранівського районного управління
юстиції в Житомирській області
Мельника Юрія Михайловича щодо
ненадіслання ОСОБА_1 постанови від 07
вересня 2012 року про відкриття
виконавчого провадження №34173533
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення;

- державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Баранівського районного управління
юстиції в Житомирській області
Москалець Тетяни Анатоліївни щодо
долучення до виконавчого провадження
№34173533 листа КС «Добробут» від 11
березня 2013 року, який не пройшов
вхідної реєстрації та візування
керівником відділу ДВС та щодо
ненадання представнику ОСОБА_1 для
ознайомлення матеріалів виконавчих
проваджень за усним зверненням у
прийомний день - 19 березня 2013 року.

Відмовити представнику скаржника у
визнанні неправомірними інших дій
державних виконавців відділу
державної виконавчої служби
Баранівського районного управління
юстиції Кравчук Оксани Андріївни,
Мельника Юрія Михайловича, Москалець
Тетяни Анатоліївни та у скасуванні
постанов про відкриття виконавчих
проваджень.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: