Справа № 683/251/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді
Завадської О.П.

при секретарі
Васічевій О.В.

з участю

представника позивача
Надольської А.В.

співвідповідачки
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом публічного
акціонерного товариства „Райффайзен
Банк Аваль" в особі Хмельницької
обласної дирекції до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

В січні 2014 року публічне акціонерне
товариство „Райффайзен Банк Аваль" в
особі Хмельницької обласної дирекції
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про стягнення кредитної
заборгованості в сумі 345491,60 грн. Свої
позовні вимоги обґрунтовували тим, що 05
грудня 2007 року між відкритим
акціонерним товариством „Райффайзен
Банк Аваль" м. Києва, правонаступником
якого являється публічне акціонерне
товариство „Райффайзен Банк Аваль", та
співвідповідачем ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № 014/1119/73/3077, за
умовами якого останньому було надано
кредит у розмірі 59400,00 грн. з кінцевим
терміном повернення 05 грудня 2013 року та
з оплатою 15,5 % річних за користування
кредитом. Одночасно в забезпечення
виконання зобов'язання був укладений
договір поруки від 05 грудня 2007 року за
№ 3077 з співвідповідачкою ОСОБА_2
Співвідповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2
належним чином не виконують
зобов'язання з повернення грошових
коштів, внаслідок чого станом на 14
січня 2014 року виникла заборгованість:
за кредитом 50858,43 грн., по відсоткам 31773,57
грн., пені за прострочення сплати
кредиту та відсотків 262859,60 грн., а
всього 345491,60 грн., яку позивач просить
солідарно стягнути з співвідповідачів.

Представник позивача підтримала
позовні вимоги та обставини, заявлені
на їх обґрунтування. При цьому
пояснила, що із співвідповідачами була
досягнута домовленість про те, якщо
вони до кінця травня 2014 року сплатять
по кредитному договору заборгованість
по тілу кредиту, тоді їм спишеться інша
заборгованість по процентам та по пені.
Крім того підтвердила, що з вересня 2010
року на збереженні у банку з метою
подальшої реалізації знаходиться
автомобіль співвідповідачів, проте на
даний час так і не проданий.

Співвідповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2
визнали свої зобов'язання по даному
кредитному договору, однак просили
зменшити заявлений розмір
заборгованості по пені, мотивуючи тим,
що співвідповідач ОСОБА_4 офіційної
роботи не має, з 2013 року їздить на
тимчасові заробітки, співвідповідачка
ОСОБА_2 з 2012 року знаходиться у
декретній відпустці по догляду за
дитиною. Крім того співвідповідач
ОСОБА_4 утримує, крім двох
неповнолітніх дітей від даного шлюбу,
ще одну неповнолітню дитину від
першого шлюбу. Просили зважити також на
те, що вони здавали в оренду свій
автомобіль, але у зв'язку з тим, що банк
його «забрав», вони втратили дохід і
можливість заробляти кошти, в тому
числі на сплату кредиту. Також вони
підтвердили наявність домовленості з
банком про погашення лише
заборгованості по тілу кредиту до
кінця травня, і відповідне списання
банком іншої заборгованості, в зв'язку
з чим співвідповідач ОСОБА_4 поїхав на
заробітки, тому в останнє судове
засідання не з'явився.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновків про наступне.

Судом встановлено, що 05 грудня 2007 року
між відкритим акціонерним товариством
„Райффайзен Банк Аваль" м. Києва,
правонаступником якого являється
публічне акціонерне товариство
„Райффайзен Банк Аваль", та
співвідповідачем ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № 014/1119/73/3077, за
умовами якого останньому було надано
кредит у розмірі 59400,00 грн. з кінцевим
терміном повернення 05 грудня 2013 року (п.
1.1) та з оплатою 15,5 % річних за
користування кредитом (п. 1.2.).

Погашення кредиту та процентів за
користування кредитом здійснюється
позичальником шляхом здійснення
щомісячних фіксованих рівних платежів
протягом всього строку дій цього
договору згідно графіку (додаток 1 до
договору). За рахунок кожного платежу
здійснюється погашення щомісячних
процентів за користування кредитом та
погашення частини кредиту. Платіж
рівними частинами розраховується
таким чином, щоб всі щомісячні платежі
при фіксованій процентній ставці були
рівними на весь період дії договору.

Згідно умов п. 10.1. кредитного договору
за порушення строків повернення суми
кредиту, процентів за користування
кредитом та комісій, передбачених цим
договором, позичальник сплачує банку
пеню в розмірі 0,5 % від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочки.

В забезпечення виконання кредитного
зобов'язання був укладений договір
поруки від 05 грудня 2007 року з
співвідповідачкою ОСОБА_2, яка
зобов'язалась нести разом з
позичальником солідарну
відповідальність перед банком по
кредитним зобов'язанням.

За змістом пункту 2.2 договору поруки
слідує, що сторони визначити, що
поручитель на добровільних засадах
бере на себе зобов'язання перед банком
відповідати по борговим зобов'язанням
боржника, що випливають із кредитного
договору, а саме: повернути кредит,
сплатити проценти за його
користування, комісійну винагороду,
неустойку (пеню, штраф), а також
відшкодувати можливі збитки та
виконати інші умови кредитного
договору в повному обсязі.

Пунктом 3.1 договору поруки сторонами
передбачено, що у випадку невиконання
боржником всіх або окремо взятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором, поручитель несе солідарну
відповідальність перед банком за
виконання боргових зобов'язань у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу за кредитним
договором, нарахованих відсотків за
користування кредитом та неустойки,
відшкодування збитків.

Співвідповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2
належним чином не виконують
зобов'язання з повернення грошових
коштів, внаслідок чого станом на 14
січня 2014 року виникла заборгованість:
за кредитом 50858,43 грн., по відсоткам 31773,57
грн., пені за прострочення сплати
кредиту та відсотків 262859,60 грн., а
всього 345491,60 грн.

Ці обставини підтверджуються:
кредитним договором № 014/1119/73/3077 від 05
грудня 2007 року між відкритим
акціонерним товариством „Райффайзен
Банк Аваль" м. Києва, правонаступником
якого являється публічне акціонерне
товариство „Райффайзен Банк Аваль", та
співвідповідачем ОСОБА_4; договором
поруки до даного договору від 05 грудня
2007 року за № 3077 між відкритим
акціонерним товариством „Райффайзен
Банк Аваль" м. Києва, правонаступником
якого являється публічне акціонерне
товариство „Райффайзен Банк Аваль", та
співвідповідачкою ОСОБА_2; графіком
погашення кредиту; розрахунком
заборгованості.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

В силу положень ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 даного Кодексу у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема -
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 553 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

В силу ч. ч. 1, 2 ст. 554 цього Кодексу у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Стосовно заявленого представником
позивача розрахунку кредитної
заборгованості, що частково визнається
співвідповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
суд виходить з положень ч. 1 ст. 60 ЦПК
України про те, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а так як
останні на заперечення позовних вимог
в частині заявленого розміру
заборгованості, не надали суду
належних, достатніх доказів на його
спростування; не оскаржували кредитний
договір, тому суд визнає наявною станом
на 14 січня 2014 року виникла
заборгованість: за кредитом 50858,43 грн.,
по відсоткам 31773,57 грн.

Що стосується розміру пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за кредитним договором, суд прийшов до
висновків про наступне.

У відповідності до змісту ч. 3 ст. 551 ЦК
України розмір пені (штраф, пеня) може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно роз'яснень до п. 27 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
положення частини третьої статті 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка, і не може бути застосовано
до сум, які нараховуються згідно з
частиною другою статті 625 ЦК України,
які мають іншу правову природу. При
цьому проценти, які підлягають сплаті
згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК
України, у такому порядку не підлягають
зменшенню через неспівмірність із
розміром основного боргу, оскільки
вони є платою за користування грошима і
підлягають сплаті боржником за
правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні
частини третьої статті 551 ЦК України
можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Співвідповідачі просили врахувати їх
сімейний та майновий стан, зокрема, що
вони офіційно не працюють,
співвідповідач ОСОБА_4 їздить на
тимчасові заробітки, співвідповідачка
ОСОБА_2 перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до трьох років,
утримують двох неповнолітніх дітей, а
співвідповідач ОСОБА_4 ще і
неповнолітню дитину від першого шлюбу,
їхній автомобіль, який був для них
джерелом доходу, з вересня 2010 року
перебуває у позивача, що відповідно
позбавило їх можливості отримання
доходу, при цьому не відмовляються від
виконання кредитних зобов'язань, лише
просять істотно зменшити суму
неустойки у вигляді пені, заявленої у
позові. Представник позивача цих
обставин не заперечувала.

Враховуючи життєві обставини
співвідповідачів (важкий матеріальний
стан, перебування на утриманні трьох
неповнолітніх дітей, відсутність
постійного офіційного заробітку,
перебування співвідповідачки ОСОБА_2 у
відпустці по догляду за дитиною до
трьох років, а також ту обставину, що
їхній автомобіль знаходиться в
розпорядження банку), визнання ними
обов'язку по виконанню кредитних
зобов'язань, наявність домовленості
між сторонами щодо виконання кредитних
зобов'язань співвідповідачами лише в
частині заборгованості по тілу кредиту
з подальшим списанням заборгованості
по процентам та пені, на виконання якої
співвідповідач ОСОБА_4 поїхав на
заробітки, суд вважає можливим
зменшити розмір визначеної
представником позивача пені з 262859,60
грн., яку суд вважає надмірною та не
співвідносною до розміру основної
кредитної заборгованості, оскільки він
більший ніж в п'ять разів від суми
заборгованості по тілу кредиту, на 1500
грн.

З огляду на викладене, суд прийшов до
висновку, що співвідповідачі не
виконали у визначені кредитним
договором строки взяті на себе
зобов'язання з повернення грошових
коштів позивачу, який відповідно до
умов кредитного договору вправі
стягнути неповернутий кредит, проценти
за користування кредитом, а також
неустойку (пеню) за порушення умов
погашення кредиту.

Таким чином, з врахуванням позовних
вимог та в силу ст. 533 ЦК України з
співвідповідачів ОСОБА_4, та ОСОБА_2, як
солідарних боржників, на користь
публічного акціонерного товариства
„Райффайзен Банк Аваль" в особі
Хмельницької обласної дирекції
підлягає стягненню заборгованість по
кредитному договору станом на 14 січня
2014 року: за кредитом 50858,43 грн., по
відсоткам 31773,57 грн., пені за
прострочення сплати кредиту та
відсотків 1500 грн., а всього 84132 грн.

При розподілі судових витрат суд
виходить із положень ст. 88 ЦПК України,
згідно яких, якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачу пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог. Так, 345491,60
грн. розмір заявлених позовних вимог :
(84132 грн. розмір задоволених позовних
вимог х 100 % ) = 24,35 % - відсоток, який
складає задоволені позовні вимоги.
(3454,92 грн. розмір сплаченого судового
збору х 24,35 % задоволених позовних
вимог) : 100 % = 841,27 грн. судових витрат, що
підлягають стягненню з
співвідповідачів на користь позивача,
тобто 841,27 грн. : 2 = 420,64 грн. судового
збору із кожного співвідповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, на підставі ст. 526, ч. 1 ст. 553, ч.
ч. 1, 2 ст. 554, п. 1 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст.
1054 ЦК України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце
реєстрації: АДРЕСА_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, в
солідарному порядку на користь
публічного акціонерного товариства
„Райффайзен Банк Аваль" в особі
Хмельницької обласної дирекції
заборгованість по кредитному договору
№ 014/1119/73/3077 від 05 грудня 2007 року станом
на 14 січня 2014 року: по кредиту 50858,43 грн.,
за відсотками 31773,57 грн., пеню за
прострочення сплати кредиту та
відсотків 1500 грн., а всього 84132 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
„Райффайзен Банк Аваль" в особі
Хмельницької обласної дирекції
понесені судові витрати в сумі по 420,64
грн. судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Хмельницького області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня ухвалення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя _________