Справа № 377/23/14 Головуючий у І
інстанції Малишенко Т.О.Провадження №
22-ц/780/3081/14 Доповідач у 2 інстанції
Верланов С.М.Категорія 56
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С.,
Березовенко Р.В.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» на рішення
Славутицького міського суду Київської
області від 17 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, товариства
з додатковою відповідальністю
«Страхова компанія «Альфа-Гарант» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з
вказаним позовом до суду, який
мотивувала тим, що 05 квітня 2013 року вона
придбала автомобіль «Тoyota Сorolla», 2012
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1. Зазначала, що 30 вересня 2013 року
відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем
«Mitsubichi Outlander», реєстраційний номер
НОМЕР_2, по Ризькому кварталу у
м.Славутичі порушив Правила дорожнього
руху та здійснив зіткнення з належним
їй автомобілем «Тoyota Сorolla»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував її чоловік ОСОБА_4, внаслідок
чого її автомобіль було пошкоджено.
Згідно з постановою суду від 14 жовтня
2013 року про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КпАП України,
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП) сталася з вини останнього.

Вказувала, що належний їй автомобіль
знаходиться на гарантії та
обслуговується на станції технічного
обслуговування товариства з обмеженою
відповідальністю «Омега - Автосервіс»
(далі -ТОВ «Омега - Автосервіс»), де 09
жовтня 2013 року його оглянув
представник товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа -
Гарант»), в якій була застрахована
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 Згідно з актом виконаних робіт
ТОВ «Омега - Автосервіс» від 19 жовтня 2013
року вартість ремонтно -
відновлювальних робіт належного
позивачу автомобіля становить 14 703 грн.
86 коп.

Посилаючись на те, що ТДВ СК «Альфа -
Гарант» частково відшкодувала завдану
їй матеріальну шкоду у розмірі 5 890 грн.
20 коп., позивач просила стягнути з ТДВ
СК «Альфа-Гарант» на свою користь
матеріальну шкоду у розмірі 7 813 грн. 66
коп., з ОСОБА_3 стягнути матеріальну
шкоду, суму франшизи у розмірі 1000 грн.
та моральну шкоду в сумі 3 000 грн. Також
позивач просила стягнути пропорційно з
відповідачів на свою користь витрати
на правову допомогу у сумі 400 грн. та
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., в
частині позовних вимог про
відшкодування матеріальної шкоди та
стягнути з ОСОБА_3 на свою користь
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. в
частині позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Славутицького міського суду
Київської області від 17 березня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду у сумі 1000 грн.,
моральну шкоду у сумі 500 грн., судовий
збір у сумі 63 грн. 40 коп. та витрати на
правову допомогу у сумі 4 грн., а всього 1
567 грн. 40 коп.

Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на
користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у
сумі 7 813 грн. 66 коп., судовий збір у сумі
241 грн. 10 коп. та витрати на правову
допомогу у сумі 366 грн., а всього 8 420 грн.
76 коп.

В апеляційній скарзі ТДВ «СК
«Альфа-Гарант» просить рішення суду
першої інстанції в частині задоволення
позову до ТДВ «СК «Альфа-Гарант»
скасувати та ухвалити нове рішення в
цій частині, яким відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ТДВ «СК
«Альфа-Гарант», посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення учасників процесу, які
з`явилися в судове засідання, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Однак оскаржуване рішення суду не в
повному обсязі відповідає зазначеним
вимогам закону.

Ухвалюючи рішення в частині
задоволення вимог ОСОБА_2 до ТДВ «СК
«Альфа-Гарант», суд першої інстанції
виходив із того, що розмір матеріальної
шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП
(вартість відновлювального ремонту)
становить 14 703 грн. 86 коп., однак
враховуючи, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант»
частково відшкодувало позивачу
матеріальну шкоду у розмірі 5 890 грн. 20
коп., суд дійшов висновку, що з ТДВ «СК
«Альфа-Гарант» на користь позивача
підлягає стягненню матеріальна шкода у
розмірі 7813 грн. 66 коп., за виключенням
франшизи у розмірі 1 000 грн.

Проте повністю з такими висновками
суду погодитись не можна, оскільки вони
не грунтуються на матеріалах справи та
вимогах закону.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що 30 вересня 2013 року
ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Mitsubichi
Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2, по
Ризькому кварталу у м.Славутичі
порушив Правила дорожнього руху та
зіткнувся з належним позивачу
автомобілем «Тoyota Сorolla», реєстраційний
номер НОМЕР_1, яким керував її чоловік
ОСОБА_4 Внаслідок ДТП, яка сталася з
вини ОСОБА_3, автомобіль «Тoyota Сorolla»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 було
пошкоджено, що сторонами не
заперечується.

Згідно з полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 06 червня 2013
року, відповідач ОСОБА_3 застрахував
свою цивільну відповідальність у
страховій компанії ТДВ «СК
«Альфа-Гарант».

По справі встановлено, що 04 жовтня 2013
року аварійним комісаром Громовим А.М.
був проведений огляд пошкодженого
автомобіля позивача, про що складено
акт технічного огляду транспортного
засобу АК-208 (ас.63-64), а 09 жовтня 2013 року
огляд пошкодженого автомобіля
здійснив представник ТДВ «СК
«Альфа-Гарант», який склав протокол
огляду транспортного засобу (а.с.53).

Відповідно до звіту про оцінку
вартості матеріального збитку №4693/1013
від 15 жовтня 2013 року, складеного ТОВ
«Екпсертум - АВЕ», розмір матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
«Тoyota Сorolla», р.н.з НОМЕР_1, який
складається з вартості
відновлювального ремонту автомобіля з
урахування фізичного зносу запчастин,
становить 8 268 грн. 24 коп.(а.с.45-51).

З матеріалів справи вбачається та не
заперечується сторонами, що 03 грудня 2013
року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» склало
страховий акт №ЦВ/13/0862 та того ж дня
перерахувало на рахунок позивача
страхове відшкодування у розмірі 5890
грн. 20 коп. (без ПДВ та франшизи) (а.с.18,
58-60).

Також судом встановлено, що автомобіль
позивача з 09 по 19 жовтня 2013 року
знаходився на ремонті за місцем його
гарантійного технічного
обслуговування у ТОВ «Омега
-Автосервіс» у м. Києві, де його було
відновлено.

Відповідно до акту виконаних робіт №
Ом-К-05545 від 19 жовтня 2013 року, складеного
ТОВ «Омега - Автосервіс», вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Тoyota Сorolla», р.н.з НОМЕР_1, становить 14 703
грн. 86 коп., з яких, 5592 грн. 60 коп. -
вартість робіт та 9111 грн. 26 коп. -
вартість запасних частин та матеріалів
(а.с.25-26).

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове майно, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про
обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та (або) майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Тобто, виходячи із суті такого
страхування, Закон України «Про
обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» має на меті захист не лише
прав потерпілих на відшкодування
шкоди, але й захист інтересів
страхувальника заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

За загальним правилом та з огляду на
положення ст. 1192 ЦК України розмір
збитків визначається відповідно до
реальної вартості втраченого майна на
момент розгляду справи або виконання
робіт, необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

У постанові Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27 березня 1992
року роз'яснено, що при стягненні на
користь потерпілого вартості
пошкодженого майна враховується
зношеність пошкодженого майна.
Розрахунок зношеності проводиться
відповідно до Методики товарознавчої
експертизи та оцінки дорожніх
транспортних засобів, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
та Фондом державного майна України від
24 листопада 2003 року № 3142/5/2092.

Крім того, згідно з Положеннями про
порядок та умови проведення
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 28 вересня 1996 року
№1175, страхувальником відшкодовується
третій особі завдана внаслідок
пошкодження транспортного засобу саме
пряма шкода, у якій враховується
вартість пошкоджених деталей
транспортного засобу на момент ДТП, а
саме, з урахуванням фізичного зношення
транспортного засобу, а не вартість
нових деталей.

Як вбачається зі звіту про оцінку
вартості матеріального збитку №4693/1013
від 15 жовтня 2013 року, розрахунковий
коефіцієнт фізичного зносу деталей
становить 0,136, який визначено
відповідно до пункту 7.38 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
оскільки автомобіль позивача мав
пошкодження до даної ДТП.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Тoyota Сorolla», р.н.з НОМЕР_1 з
урахуванням коефіцієнту зносу деталей
становить 13 464 грн. 73 коп. = (14
703,86 - (9111 грн. 26 коп. - вартість запасних
частин та матеріалів Ч 0,136 - коефіцієнт
фізичного зносу деталей ).

За таких обставин з ТДВ «СК
«Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_2
підлягає стягненню матеріальна шкода,
заподіяна внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди у
розмірі 6 574 грн. 53 коп. (13 464 грн. 73 коп. -
5 890 грн. 20 коп. - 1000 грн. франшиза).

Суд першої інстанції при вирішенні
спору в цій частині в порушення вимог
ст.ст.213-214 ЦПК України на вказані вище
вимоги закону та роз`яснення Пленуму
Верховного Суду України належної уваги
не звернув, у зв'язку з чим дійшов
помилкового висновку про стягнення
матеріальної шкоди без урахування
зносу.

Крім того, згідно з п.2 ч.3 ст.79 та ст. 84
ЦПК України витрати, пов'язані з
оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, є
витратами, пов'язаними з розглядом
справи, які несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст. 56 ЦПК України
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги. Вона допускається до участі в
розгляді справи ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі.

В матеріалах справи наявна квитанція
до прибуткового касового ордеру про
сплату ОСОБА_2 на користь адвокатського
об'єднання «Славутицька міська
юридична консультація «Захист» 400 грн.
за оформлення позову.

Однак даних про те, що у зазначеній
справі між позивачем та адвокатським
об'єднанням «Славутицька міська
юридична консультація «Захист» був
укладений договір про надання допомоги
і вказане адвокатське об'єднання було
допущено до участі в розгляді справи як
особа, яка надає правову допомогу на
підставі ухвали суду, відсутні.

Тому колегія суддів приходить до
висновку про відсутність правових
підстав для стягнення витрат на
правову допомогу на користь позивача.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції в частині вимог ОСОБА_2 до ТДВ
«СК «Альфа-Гарант» не відповідає
вимогам ст.213 ЦПК України щодо
законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду в цій частині
та ухвалення нового рішення про
часткове задоволення позову ОСОБА_2 до
ТДВ «СК «Альфа-Гарант», з наведених
вище підстав.

Рішення суду в частині стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальної
шкоду у сумі 1000 грн., моральної шкоди у
сумі 500 грн., судового збору у сумі 63 грн.
40 коп. та витрат на правову допомогу у
сумі 4 грн., не оскаржується, тому
відповідно до ст. 303 ЦПК України
апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Позивач при подачі позову сплатила
судовий збір у розмірі 241 грн. 10 коп.
Оскільки колегія суддів ухвалює нове
рішення і позов ОСОБА_2 до ТДВ «СК
«Альфа-Гарант» задовольняє частково,
то понесені позивачем витрати
присуджуються їй пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 309, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Альфа-Гарант» задовольнити
частково.

Рішення Славутицького міського суду
Київської області від 17 березня 2014 року
в частині задоволення позову ОСОБА_2 до
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» скасувати та ухвалити
нове рішення в цій частині.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Альфа-Гарант» про стягнення
матеріальної шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди у
розмірі 6 574 грн. 53 коп. та судовий збір у
розмірі 202 грн. 87 коп., а
всього 6 777 (шість тисяч сімсот сімдесят
сім) грн. 40 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 до
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» відмовити.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді