Справа № 317/2036/14-ц
№/п 2/317/1105/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року Запорізький районний
суд Запорізької області

у складі : головуючого - судді Яркіної
С.В.,

при секретарі - Пономарчук О.В.,

за участю адвоката -ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому
засіданні м. Запоріжжя цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до Територіальної
громади в особі Малокатеринівської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області, треті особи:
Реєстраційна служба Запорізького
районного управління юстиції у
Запорізькій області, Запорізька
районна державна нотаріальна контора
Запорізької області про визнання права
власності на житловий будинок в
порядку спадкування за заповітом на
житловий будинок з господарськими
спорудами,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою до Територіальної
громади в особі Малокатеринівської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області, треті особи:
Реєстраційна служба Запорізького
районного управління юстиції у
Запорізькій області, Запорізька
районна державна нотаріальна контора
Запорізької області про визнання права
власності на житловий будинок в
порядку спадкування за заповітом на
житловий будинок з господарськими
спорудами, в якій зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її пробабуся -
ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась
спадщина: на житловий будинок та
господарські споруди, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1, який належав їй на
підставі Свідоцтва про право власності
на житловий будинок. При житті
пробабуся склала заповіт, в якому вона
зробила наступне заповідальне
розпорядження: все належне їй на час
смерті майно воно заповідала - ОСОБА_2.
Однак, на протязі шестимісячного
строку з дня відкриття спадщини,
позивачка не звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, а прийняла
спадщину фактично. Тому при зверненні
до нотаріуса позивачці відмовлено в
оформлені спадщини в зв'язку з тими
обставинами, що нею не підтверджений
факт прийняття спадщини, у зв'язку з чим
позивачка вимушена звернутися до суду
з позовною заявою.

В судове засідання представник
позивача ОСОБА_1 не з'явилася, однак
надала суду заяву в якій позовні вимоги
підтримала повністю, просила
розглядати справу за її відсутністю.

Представник відповідача -
Територіальна громада
Малокатеринівської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву в якій просить суд
розглядати справу його без участі.

Представник третьої особи -
Реєстраційної служби Запорізького
районного управління юстиції у
Запорізькій області у судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
слухання справи був повідомлений
своєчасно та належним чином.

Представник третьої особи -
Запорізької районної державної
нотаріальної контори Запорізької
області в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву в якій просить суд
розглядати справу його без участі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

У зв'язку з чим, на підставі ст..197 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
сторін, на підставі наявних у справі
доказів, без фіксації судового процесу.

Суд, вивчивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Факт належності ОСОБА_3 житлового
будинку з господарським спорудами в
АДРЕСА_1 підтверджується свідоцтвом
про право власності на житловий
будинок № 13 від 06.02.1997 р.

10.02.1997 року ОСОБА_3 склала заповіт,
посвідчений Коваль Н.О. секретарем
виконавчого комітету
Малокатеринівської селищної ради
народних депутатів Запорізького
району Запорізької області відповідно
до якого, все належне їй майно на час
смерті вона заповіла - ОСОБА_2.

На запит суду нотаріальною конторою
надано відповідь, що після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, ніхто
зі спадкоємців на прийняття спадщини
до нотаріальної контори не звертався,
спадкова справа не відкривалась.

Відповідно до свідоцтва про переміну
прізвища, імені, по батькові серія
НОМЕР_1 виданим Комунарським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Запорізького міського управління
юстиції 24.10.2006 р. ОСОБА_2 змінила
прізвище на «ОСОБА_2».

Відповідно до довідки № 261 виданої
05.06.2014 року виконавчим комітетом
Малокатеринівської селищної ради
Запорізького району Запорізької
області ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1. В
зв'язку з інвентаризацією проведеною в
1969 році поштова адрес змінена з
«АДРЕСА_1» на «АДРЕСА_1».

Оскільки, правовідносини по
спадкуванню відкрились в 1997 році, то
при розгляді спору необхідно
керуватись нормами ЦК УРСР в редакції
1963 року.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції
1963 року, яка діяла на час відкриття
спадщини, спадкоємство здійснюється
за законом або за заповітом.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР в
редакції 1963 року кожен громадянин має
право залишити заповіт на все своє
майно або його частину одному або
недількам особам.

Згідно зі ст.541 ЦК УРСР в редакції
1963 року заповіт повинен бути складений
в письмовій формі з зазначенням місця
та часу його складання, власноручно
підписаний заповідачем та нотаріально
посвідчений.

Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК
України ( в редакції 1963 року)
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: якщо він фактично вступив в
управління чи володіння спадковим
майном, чи він подав до державної
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Згідно з п. 1 ст. 5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності. Пунктом 3 ці є ж статті
передбачено, що якщо цивільні
правовідносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав і обов'язків, що
виникли з моменту набрання ним
чинності.

У відповідності до п. 5 ст.3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» від 01.07.2004 року, право
власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Згідно з п. 37 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою КМ
України від 17.10.2011 року №868
правовстановлюючими документами на
підставі яких проводиться реєстрація
права власності на об'єкти нерухомого
майна, є рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 182 ЦК України та
Закону України «Про державну
реєстрації по справі речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»
встановлено, що об'єкти нерухомого
майна підлягають спеціальній
реєстрації відповідним органом. Згідно
до ст.2 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - це офіційне визнання і
підтвердження державою факту
виникнення, переходу або припинення
речових прав на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3,15,118,119, 136,137 ЦПК України, ст. ст. 529,
534, 548,549 ЦК України в редакції 1963 року, п.
1.4. Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності в
порядку спадкування за заповітом на
житловий будинок та господарські
споруди, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок літ.
«А-1» службову прибудову літ. «а», ганок
до а літ. «ган», сараї літ. «В,Г», погріб
з шийкою літ. «пг», вбиральня літ. «Е»,
хвіртка №1, ворота №2, паркан №3, зливна
яма №4, фундамент під сарай літ. «Д»,
замощення 1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції в 10 денний
строк з дня його проголошення.

Суддя
С.В. Яркіна