Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/7550/13-ц
Провадження № 2/270/462/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року

Центрально-Міський районний суд міста
Макіївки Донецької області в складі:

головуючого
судді Мащенко С. В.

при секретарі
Мізерній О. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
приміщення суду в місті Макіївці
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 "Про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини", -

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 "Про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини", мотивуючи свої вимоги тим, що
вона 18.11.2002 року уклала шлюб з ОСОБА_2, що
зареєстрований Макіївським міським
відділом реєстрації актів
громадянського стану Донецького
обласного управління юстиції, актовий
запис № 1419. Від подружнього життя з
відповідачем вони мають сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає з нею та
перебуває на її утриманні. Відповідач
не приймає участі в утримуванні та
вихованні дитини, не надає коштів,
припинив всілякі виплати. Її
заробітної плати медпрацівника не
вистачає, так як дитина потребує на
матеріальну допомогу, яку відповідач
має можливість допомагати, оскільки
працює водієм в TOB "Урожай" й має
стабільну заробітну плату. Відповідач
зобов'язаний сплачувати кошти на
утримання їх сина до повноліття або до
закінчення навчання, які стягуються з
дня пред'явлення позову. Просила
стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, кошти
(аліменти) на утримання сина, ОСОБА_3,
розмірі 1/4 частини з усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30% від
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку щомісяця, починаючи
з дня пред'явлення позову і до
досягнення сином повноліття або до
закінчення навчання. Допустити негайне
виконання рішення суду у частині
стягнення аліментів у межах суми
платежу за 1 місяць.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена своєчасно та
належним чином, надала суду заяву з
проханням справу розглянути у її
відсутність, зазначивши, що позов
підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
також не з'явився, про місце та час
розгляду справи був сповіщений
своєчасно та належним чином, надав суду
заяву, в якій просив справу розглянути
за його відсутності, зазначивши, що не
заперечує проти позову.

Відповідно до частини 2 статті 158
Цивільного процесуального кодексу
України особи, які беруть участь у
справі, мають право заявити клопотання
про розгляд справи за їх відсутності.
Про наявність такого клопотання у
сторін по справі свідчать їх
відповідні заяви, зареєстровані за
вхідним № 7966/14-вх від 14.04.2014 року та №
8184/14-вх від 16.04.2014 року, долучені до
матеріалів справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги
те, що підстав для визнання необхідним
давання сторонами особистих пояснень
не має, суд вважає за можливе
розглянути справу у їх відсутність.

Повно та всебічно з'ясувавши всі
обставини справи, на які позивач
посилалась як на підставу своїх вимог
та відповідач при їх визнанні,
перевіривши їх доказами, що досліджені
у судовому засіданні й відповідають
вимогам закону про їх належність та
допустимість, а саме: дослідивши
матеріали справи, що містять письмові
докази, - суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Так, у ході розгляду справи в межах
заявлених вимог та зазначених і
доведених обставин, судом встановлені
такі факти та відповідні їм
правовідносини, що мають значення для
вирішення справи за суттю.

18 листопада 2002 року дійсно ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 одружились, про що в книзі
реєстрації актів про одруження 18.11.2002
року зроблено запис за № 1419. Після
реєстрації шлюбу подружжя обрало
прізвище "ОСОБА_1". Зазначені факти
підтверджується Свідоцтвом про
одруження /серії НОМЕР_1/, виданим 18.11.2002
року Макіївським міським відділом
реєстрації актів громадянського стану
Донецького обласного управління
юстиції /а. с. 4/.

Відповідно до Свідоцтва про народження
/серії НОМЕР_2/, виданого 11 червня 2004
року Макіївським міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Донецького обласного управління
юстиції, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3,
про що в книзі записів актів
громадянського стану про народження
11.06.2004 року зроблено відповідний запис
за № 537. При цьому його батьками
зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а. с. 5/.

Під час вирішення спірних
правовідносин суд виходить з того, що
їх правове регулювання здійснюється
нормами Сімейного кодексу України від
10 січня 2002 року.

Відповідно до положень частини першої
статті 1 та частини першої статті 2
Сімейного кодексу України зміст
майнових прав та обов'язків батьків і
дітей, а також регулювання майнових
відносин між батьками та дітьми
визначається зазначеним кодексом.

Положеннями частини першої статті 180
Сімейного кодексу України передбачено,
що батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, суд виходить з того, що
зазначений обов'язок також закріплений
нормами Конституції України та
відповідно кореспондується з правом
будь - якої дитини на отримання
аліментів від своїх батьків до
досягнення повноліття /стаття 51
Конституції України/.

У свою чергу, Положення Конвенції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989
року /ратифікованої Україною
Постановою Верховної Ради України від
27 лютого 1991 року № 789-X11/ передбачають,
що дитина, з огляду на його фізичну й
розумову незрілість вимагає
спеціального захисту й турботи,
включаючи належний правовий захист, як
до, так і після народження.

Відповідно до положень частини 2 статті
181 Сімейного кодексу України за
домовленістю між батьками дитини той
із них, хто проживає окремо від дитини,
може брати участь у її утриманні в
грошовій і /або/ натуральній формі.

У випадку ухилення батьків від
виконання цього обов'язку, за рішенням
суду кошти на утримання дитини
/аліменти/ присуджуються в частині від
доходу його матері, батька й /або/ у
твердій грошовій сумі /частина 3 статті
181 Сімейного кодексу України/.

За досліджених обставин суд приходить
до висновку, що ОСОБА_2 не виконує по
відношенню до свого малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківські
обов'язки, передбачені сімейним
законодавством, та ухиляється від
належної участі по його утриманню у
грошовій чи будь-якій іншій формі.

Приймаючи до уваги викладені
обставини, з урахуванням стану його
здоров'я, сімейного та майнового
положення, відсутності інших дітей та
осіб, які мають право на отримання
аліментів від відповідача, суд вважає,
що аліменти на утримання малолітньої
дитини - ОСОБА_3 необхідно встановити у
частковому відношенні, тобто в розмірі
1/4 частини від заробітку /доходу/ її
батька ОСОБА_2

Отже, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача
аліменти на утримання їх дитини - сина -
ОСОБА_3, в розмірі 1/4 частини з усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше 30% від прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку щомісяця,
починаючи з дня пред'явлення позову і
до досягнення сином повноліття
підлягають задоволенню.

В той же час, її вимоги щодо стягнення з
відповідача аліментів на утримання
сина до закінчення навчання не
підлягають задоволенню, оскільки є
передвчасними.

Так, частиною 1 статті 6 Сімейного
кодексу України визначене, що правовий
статус дитини має особа до досягнення
нею повноліття, яке з огляду на припис
частини 3 цієї ж статті настає у
вісімнадцять років.

Статтею 180 цього ж кодексу України
передбачено, що батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення
повноліття.

Аналіз наведеної норми права дає суду
можливість зробити свій висновок про
те, що такий обов'язок батьків є
безумовним.

В той же час, обов'язок батьків щодо
утримання повнолітніх дочки чи сина
виникає за певних умов, передбачених у
статті 199 Сімейного кодексу України,
тобто за наявності наступник умов
одночасно:

- продовження повнолітньою
дитиною навчання;

- її потреби на матеріальну
допомогу;

- вік від 18 до 23 років;

- та наявність у батьків
можливості надавати таку допомогу.

Оскільки на час розгляду цього позову
суд не має доказів можливості
існування наведених умов у
майбутньому, в цій частині позовних
вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 367
Цивільного процесуального кодексу
України рішення суду в частині
стягнення аліментів на утримання
дитини за один місяць підлягає
негайному виконанню.

У відповідності із частиною 3 статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України судові витрати у вигляді
судового збору у сумі 229,40 гривень
підлягають стягненню з відповідача в
дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 180 - 183, 191 Сімейного кодексу
України та статтями 4, 8, 10, 11, 60, 88, 158, 174,
208, 209, 212 - 215, 218, 223, 292, 294 і 296 Цивільного
процесуального кодексу України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 "Про
стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини" задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
аліменти на утримання малолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ?
частини з усіх видів його доходу, але не
менше 30% від прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, щомісяця,
починаючи з 26.12.2013 року до досягнення
дитиною повноліття.

В решті позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 229,40 гривень
(двісті двадцять дев'ять гривень 40
копійок).

Рішення суду в частині стягнення з
ОСОБА_2 аліменти на утримання
малолітньої дитини на користь ОСОБА_1 у
межах платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Центрально-Міський районний суд міста
Макіївки шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано, а у разі її подання - після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо його не скасовано судом
апеляційної інстанції.

Рішення ухвалено, оформлено шляхом
комп'ютерного набору та підписано
суддею у нарадчій кімнаті в одному
примірнику.

Суддя:
С. В. Мащенко