Провадження №2/485/392/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі: головуючого судді - Устіченка
К.І.,

при секретарі - Коренець Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Снігурівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Снігурівської міської ради
Миколаївської області, ОСОБА_2 про
визнання права власності на земельну
ділянку,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2014 року позивач
звернувся до суду з вказаним позовом. В
заяві послався на таке. ІНФОРМАЦІЯ_1 в
м.Снігурівка Миколаївської області
померла його мати ОСОБА_3, яка коли
подарувала йому житловий будинок
АДРЕСА_1 згідно договору дарування,
посвідченого нотаріально. На
теперішній час позивач зареєстрований
та проживає у вище вказаному будинку.
Матері на праві власності належала
земельна ділянка площею 0,0852га для
будівництва та обслуговування
вказаного житлового будинку і
господарських споруд на підставі
Державного акта на права приватної
власності на землю. Позивач фактично
згідно з договором дарування житлового
будинку набув право власності і на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд за вище зазначеною адресою. По
причині смерті ОСОБА_3 позивач не має
можливості оформити право власності на
зазначену земельну ділянку через
Реєстраційну службу Снігурівського
районного управління юстиції у
Миколаївській області. Просив суд
визнати за ним право власності на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд за адресою: АДРЕСА_1

30 квітня 2014 року до участі у
справі в якості співвідповідача
залучено іншого спадкоємця ОСОБА_2,
який у судове засідання не з'явився, в
своїй заяві просив суд справу
розглядати за його відсутності та не
заперечував проти вимог позивача.

У судове засідання сторони не
з"явилися, про день, час та місце
розгляду повідомлені належним чином та
своєчасно. Надали суду заяви про
слухання справи у їх відсутність.

Представник позивача позовні
вимоги підтримав повністю та просив
суд про їх задоволення.

Відповідач проти заявлених вимог
позивача не заперечував.

Дослідивши докази, суд прийшов до
наступного.

Відповідно до ст.243 ЦК
Української РСР за договором дарування
одна сторона передає другій стороні
майно у власність.

Договір дарування вважається
укладеним з моменту передачі майна
обдарованому.

В силу ст.ст.23,30,67 Земельного
кодексу України у редакції 1990 року
право власності або право постійного
користування землею посвідчується
державними актами, які видаються і
реєструються сільськими, селищними,
міськими, районними Радами народних
депутатів.

При переході права власності на
будівлю і споруду разом з цими
об'єктами переходить у розмірах,
передбачених ст.67 цього Кодексу, і
право власності або право
користування земельною ділянкою без
зміни її цільового призначення і, якщо
інше не передбачено у договорі
відчуження - будівлі та споруди. У разі
зміни цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється в порядку
відведення.

Розмір ділянок для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) надається у
розмірі не більше 0,1 гектара.

Вирішуючи спір між сторонами суд
виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК
України, згідно з якими належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
уваги докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженню наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності. Результати оцінки доказів
суд відображає у рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Судом встановлено, що згідно
Державного акта на право приватної
власності на землю серії МК, виданого 25
жовтня 1993 року на підставі рішення
виконкому Снігурівської міської ради
Миколаївської області №273 (а.с.7) ОСОБА_3
на праві приватної власності належить
земельна ділянка площею 0,0852га для
обслуговування житлового будинку і
господарських

споруд, кадастровий №:37:071:0005 та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю №912, що
підтверджується також і витягом з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки,
витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та витягом з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку (а.с.9-12).

За життя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 10 липня
2001 року уклали договір дарування, за
умовами якого дарительниця подарувала,
а обдарований прийняв у дар житловий
будинок АДРЕСА_1 з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
підтверджується договором дарування
серії АЕА №031982 на а.с.8.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Снігурівка
Миколаївської області ОСОБА_3 померла,
що підтверджується копією свідоцтва
про її смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Враховуючи, що договір дарування
підлягає державній реєстрації, а
позивач цього не зробив і на теперішній
час він не може розпорядитися
нерухомим майном як власник, суд
вважає, що заява є обгрунтованою і
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3, 15, 57, 60, 88, 208, 209,
213 - 215, 218 ЦПК України,

суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на земельну ділянку площею 0,0852га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_1,
кадастровий №:37:071:0005, яка
належала ОСОБА_3, на підставі
Державного акта серії МК, виданого 22
жовтня 1993 року Снігурівською міською
радою Миколаївської області, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 10-ти днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Миколаївської області через
Снігурівський районний суд.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з
дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ