Справа № 310/3573/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2014 рокум. Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі судді
Полянчука Б.І., при секретарі Панченко
Л.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року позивач
звернувся до суду з позов, у якому
зазначив, що він 27 березня 2014 року уклав
з відповідачем договір позики,
відповідно до якого ОСОБА_2 було
передано грошові кошти у розмірі 28
000,00грн. Оскільки відповідач в
передбачений угодою строк належним
чином обов'язок про поверненню суми
позики не виконав, просив стягнути з
відповідача 28 000,00 грн..

У судове засідання позивач
не з'явився, подав до суду заяву у якій
просив справу розглянути за його
відсутності, не заперечує проти
розгляду справи у заочному порядку,
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі (а.с.19).

Належним чином повідомлений
відповідач у судове засідання не
з'явився, заяви про розгляд справи за
його відсутності до суду не надходило
(а.с.16, 17).

З'ясувавши обставини справи
та перевіривши їх доказами, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 частиною 2 ЦК
України передбачено, що на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно зі статтею 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 3 вказаної статті,
позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Судом встановлено, що 27.03.2014
року між позивачем та відповідачем
укладено письмовий договір позики у
формі розписки, відповідно до якої
ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2
грошові кошти у розмірі 28 000,00 грн., а
ОСОБА_2 зобов'язувався повернути
вказану грошову суму 02.04.2014 року. (а.с. 5).

Відповідачем не надано
доказів повернення боргу, тому суд
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, тому витрати на сплату
судового збору, які підтверджені
квитанцією (а.с. 1) у розмірі 280,00 грн.
підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 88, 209, 213-215,
224-226 ЦПК України, ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК
України,

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 28 000,00 грн. (двадцять вісім тисяч
гривень 00 копійок) основного боргу та
судовий збір у сумі 280,00 грн. (двісті
вісімдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційний судом.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засідання під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення.

Заочне рішення може бути
переглянути судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя