Справа № 477/1001/14-ц
Провадження № 2/477/674/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року Жовтневий районний
суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання -
Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві в залі
Жовтневого районного суду
Миколаївської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування
за законом,

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2014 року позивачка звернулася
до суду із зазначеним позовом, в якому
вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
мати ОСОБА_4.

Після її смерті залишилася спадщина у
вигляді земельної ділянки, площею 3,19
га., для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Українківської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, та належала померлій на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії Р2
№572514 від 20.04.2002 року, виданого на
підставі рішення Українківської
сільської ради від 12. 12. 2001 року №4,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 119.

Спадкоємцем вказаного майна за
заповітом була її рідна сестра ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Окрім неї, іншими спадкоємцями після
смерті сестри ОСОБА_5, які фактично
прийняли спадщину оскільки були
зареєстровані з померлою, є
відповідачі по справі, рідні брат та
сестра позивачки і спадкодавця ОСОБА_5

У зв'язку з хворобою та необхідністю
постійного догляду її родичів, а в
подальшому і проведенням їх поховання,
вона була позбавлена можливості у
передбачений законом строк звернутися
до нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини після смерті сестри, та через
це на її звернення в березні 2014 року
отримала відмову у вчиненні
нотаріальних дій через вказані
обставини, а також у зв'язку з втратою
оригіналу правовстановлюючого
документу. Крім того, підставою такої
відмови стала наявність інших
спадкоємців тієї ж черги, що фактично
прийняли спадщину, якими є відповідачі
по справі. Однак відповідачі, не маючи
наміру приймати спадщину, від неї
належним чином не відмовилися. За
вищевказаних обставин вона була
змушена звернутися до суду із цим
позовом.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою, в якій свої позовні вимоги
підтримала та просила справу
розглянути у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не прибув, проте з поданої до суду його
заяви вбачається, що останній позовні
вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за нею
права власності на спадкове майно
після смерті їх сестри ОСОБА_5 визнав та
просив справу розглянути у його
відсутність.

Відповідачка ОСОБА_3 також звернулася
до суду із заявою, в якій просила
справу розглянути у її відсутність,
проти задоволення позову не
заперечувала.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

З свідоцтва про народження та про шлюб
позивачки ОСОБА_1, вбачається про її
родинні відносини із ОСОБА_4 відповідно
як донькою та матір'ю, а також із ОСОБА_5,
як рідних сестер (а.с. 15-16).

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
Українківською сільською радою
Жовтневого району Миколаївської
області було здійснено актовий запис
від 14.04.2005 року за № 5 (а.с. 6).

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії Р2
№572514, на час смерті ОСОБА_4 належала
земельна ділянка площею 3,19 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Українківської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області (а.с. 8).

За відомостями Українківської
сільської ради, на час смерті ОСОБА_4
разом із нею проживали син - ОСОБА_2, та
доньки ОСОБА_3 і ОСОБА_5 (а.с. 18).

Відповідно до заповіту, посвідченого
секретарем виконкому Українківської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області 06.01.2005 року, на
випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповідала
належне їй майно донці ОСОБА_5, отже
остання, згідно положень ст.1268 ЦК
України є такою, що прийняла спадщину
після смерті матері відповідно до
заповіту (а.с. 23).

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1,
виданого Українківською сільською
радою, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про
що здійснено актовий запис за № 17 від
10.10.2008 року (а.с. 7).

Зі змісту рішення Жовтневого районного
суду Миколаївської області від 20
лютого 2013 року, що набрало законної
сили, та яким ОСОБА_1 визначався
додатковий строк для прийняття
спадщини після смерті матері ОСОБА_4,
також слідує про смерть інших дітей її
матері - ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с. 21).

Підстави, з яких позивачка була змушена
звернутися до суду із цим позовом
підтверджуються постановою нотаріуса
Жовтневої державної нотаріальної
контори Миколаївської області від 21
березня 2014 року, згідно якого ОСОБА_1
було відмовлено у вчиненні
нотаріальних дій після смерті її
сестри ОСОБА_5 у зв'язку з пропуском
передбаченого законом строку за
зверненням із заявою про прийняття
спадщини, ненаданням
правовстановлюючого документу щодо
спадкового майна, а також наявністю
інших спадкоємців, що прийняли
спадщину, рідних брата та сестри
померлої (а.с. 25).

За положеннями ст. 1270 Цивільного
Кодексу України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного
Кодексу України за позовом спадкоємця,
який пропустив строк для прийняття
спадщини з поважної причини, суд може
продовжити строк на подачу заяви про
прийняття спадщини, якщо він визнає
причини пропуску строку поважними.

За даними Жовтневої державної
нотаріальної контори Миколаївської
області, спадкова справа після смерті
ОСОБА_5 не заводилася, а отже спадкові
правовідносини не вичерпані (а.с. 32-33).

Згідно наданих позивачкою медичних
документів, а також як встановлено
вищевказаним рішенням суду від 20.02.2013
року по цивільній справі № 477/367/13-ц,
ОСОБА_1 в період з 2005 року по лютий 2008
року здійснювала догляд свого хворого
брата ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, в
період з січня 2008 року по жовтень 2008
року доглядала свою хвору сестру
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а в
період з 01.11.2008 року та по 5.07.2012 року
доглядала свою сестру ОСОБА_8, померлу
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 25).

Враховуючи викладене, та встановивши,
що позивачкою було пропущено строк
звернення до нотаріальної контори за
прийняттям спадщини після смерті
сестри ОСОБА_5 у зв'язку з поважними
обставинами, що спадкові
правовідносини не вичерпано, та
відповідно до ст.1262 ЦК України,
позивачка є спадкоємицею другої черги
після смерті ОСОБА_5, суд вважає, що
спадкові відносини ОСОБА_1 підлягають
захисту.

Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу
України, в редакції чинній на час
смерті ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2), - право
власності на земельну ділянку і право
постійного

користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами.

Проте з досліджених доказів слідує, що
ОСОБА_5 як спадкоємець, що прийняла
спадщину після смерті матері ОСОБА_4, на
своє ім'я правовстановлюючого
документу щодо вищевказаної земельної
ділянки не отримала (а.с. 26).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 прийняла
вищевказану земельну ділянку у спадок
після смерті матері ОСОБА_4, а отже
вказане майно відноситься до спадкової
маси і після смерті ОСОБА_5

Щодо наявності інших спадкоємців,
то положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1
ст. 1270 ЦК України вказують на те, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину шляхом
подання відповідної заяви до
нотаріальної контори за місцем її
відкриття або шляхом проживання разом
із спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини.

Однак відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не
маючи наміру приймати спадщину,
належним чином від неї не відмовилися,
що на даний час також перешкоджає
ОСОБА_1 нотаріально оформити свої
спадкові права.

Поновлення в судовому порядку строку
на подання заяви про відмову від
спадщини закон не передбачає.

Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України
вказують, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Спадкоємець іншої можливості
захистити своє право на майно не має
через неподання вчасно іншим
спадкоємцем до нотаріальної заяви про
відмову від спадщини.

Враховуючи наведене, та встановивши, що
відповідно до вимог ст. 1262 Цивільного
кодексу України, ОСОБА_1 є спадкоємцем
другої черги після смерті сестри
ОСОБА_5, та передбачений законом строк
пропустила з поважних причин, проте
спадкові відносини не вичерпано, у
зв'язку з чим суд вважає можливим
захист її спадкових прав, встановивши
належність вищевказаної земельної
ділянки спадкодавцю ОСОБА_5, а також
враховуючи, що відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не маючи наміру прийняти
спадщину від неї у встановленому
законом порядку не відмовилися, проте
відсутність наміру приймати спадщину
підтвердили в своїх заявах до суду,
тому відповідно до ст. 16 ЦК України, суд
вважає, що цивільні права ОСОБА_1 як
спадкоємця ОСОБА_5 підлягають захисту
шляхом визнання за нею права власності
на вищевказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 209, 212- 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на земельну ділянку площею
3,19 га для товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території
Українківської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, що зазначена у Державному акті
на право власності на земельну ділянку
серії Р2 № 572514, зареєстрованому у Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 119, та
виданого 20 квітня 2002 року на ім'я
ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а учасниками
справи, що не були присутні при його
проголошенні - в той самий строк з дня
отримання копії рішення.

Суддя
Л.М. Семенова