Справа № 342/402/14-ц
Провадження № 2/342/309/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик
Г.І.,

з участю секретаря судового засідання
Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Городенка
справу за позовом ОСОБА_1 до
Олієво-Королівської сільської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на житловий будинок та
господарські будівлі в порядку
спадкування за законом,

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
Олієво-Королівської сільської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить визнати
за нею право власності на житловий
будинок з господарськими будівлями, що
знаходяться по АДРЕСА_1. Позовні
вимоги мотивувала тим, що вона, її мама
ОСОБА_3, її бабуся ОСОБА_2 та її дід
ОСОБА_4 проживали у згаданому будинку
до 15.04.1991р. були членами колгоспного
двору. Головою двору був дід -
ОСОБА_4, на його ім'я було видане
свідоцтво від 21.07.1988 р. про право
особистої власності колгоспного двору
на житловий будинок по АДРЕСА_1.
Житлове господарство складається з
житлового будинку, позначеного на
схемі в технічному паспорті літерою
«А» загальною площею 157,5 м кв., житловою
площею 42,9 м кв., літніх кухонь,
позначених літерами «Б», «О», «П»,
сараїв, позначених літерами «Г», «Д»,
«Ж», «3», «У», «С», гаража, позначеного
літерою «Л», комор, позначених літерами
«М», «Т», стодоли, позначеної літерою
«К», вбиральні, позначеної літерою «Н»,
колодязя, воріт, огорожі, хвіртки та
вимощення. Дідусь по материнській
лінії, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7.
Внаслідок його смерті відкрилась
спадщина. Спадкоємцями ОСОБА_4 першої
черги за законом є бабуся позивачки
ОСОБА_2 та мати позивачки ОСОБА_3, які
проживають у спадковому житловому
господарстві. Вони не бажають
оформляти свої спадкові права, не
претендують на частку у спадковому
майні, не зверталися в органи нотаріату
із заявами про прийняття спадщини. Від
свого народження і до часу смерті
спадкодавця позивачка проживала з ним
однією сім'єю, вели спільне
господарство. Після смерті діда
позивачка фактично вступила в
управління та володіння спадковим
майном, разом з сім'єю постійно
проживає в будинку, право власності на
який оформлене на спадкодавця, як
голову колгоспного двору. В березні 2014
року вона звернулася до приватного
нотаріуса Городенківського РНО із
заявою про прийняття спадщини. Однак, в
оформленні свідоцтва про право на
спадщину нотаріус їй відмовив у зв'язку
з реєстрацією житлового господарства
як колгоспного двору, та рекомендував
звернутися до суду. В даний час в
цьому господарстві проживають
позивачка з чоловіком і дітьми та
відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3

В судове засідання позивачка не
з'явилась, подала заяву про розгляд
справи в її відсутності, одночасно в
заяві зазначила, що позов підтримує.
Олієво-Королівська сільська рада
подала до суду заяву, просить справу
за позовом ОСОБА_1 розглядати у
відсутності представника сільської
ради та зазначила, що позов визнає.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до
суду заяви, в яких зазначили, що позов
ОСОБА_1 визнають і просять справу
розглядати у їх відсутності.

За таких обставин судом прийнято
рішення про розгляд справи у
відсутності сторін. Згідно вимог ч.2
ст.197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного.

Свідоцтвом на право особистої
власності на домоволодіння від 21 липня
1988 р. стверджено, що в цілому житловий
будинок з службовими будівлями та
спорудами, який розташований в
АДРЕСА_1, дійсно належить на праві
особистої власності колгоспному
двору, головою якого є ОСОБА_4,
свідоцтво видане на підставі рішення
виконкому Городенківської районної
Ради народних депутатів № 134 від 13
липня 1988 р. З довідки
Олієво-Королівської сільської ради №
251 від 26.03.2014 р. слідує, що в грудні 2012 р.
було проведено розмежування земель
між селом Олієво-Корнів та селом
Олієво-Королівка; житловий будинок,
господарські будівлі та споруди, які
належали ОСОБА_4, знаходяться по
АДРЕСА_1.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004
р.) визначено: якщо цивільні відносини
виникли раніше і регулювались актом
цивільного законодавства, який втратив
чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав і
обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно
колгоспного двору належало його
членам на праві сумісної власності,
включаючи неповнолітніх і
непрацездатних; у разі смерті члена
колгоспного двору спадкоємство в
майні двору не відкривалось до смерті
останнього члена колгоспного двору, а
залишалось на праві сумісної
власності в рівних частках членів
двору, що в ньому проживають.
Відповідно до п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 р. №
20 «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права
на частку в його майні. На витребування
частки з майна колишнього колгоспного
двору, що збереглося на 15 квітня 1991
року, поширюється загальний трирічний
строк позовної давності.

Станом на 15.04.1991 р. по АДРЕСА_1 були
зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
голова сім'ї; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
дружина; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зять;
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочка; ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, внучка; ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_6, внук, - про що свідчить
довідка виконавчого комітету
Олієво-Королівської сільської ради №
240 від 18.03.2014 р. З поданих до суду заяв
ОСОБА_5, ОСОБА_6 слідує, що на частку в
бувшому колгоспному дворі по АДРЕСА_1
вони не претендують.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7, що
стверджено свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1. Відповідно до ст. 1216 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223
ЦК України - право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях 1261
- 1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини. Спадкоємцями можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК
України. Згідно з ст. 1261 Цивільного
кодексу України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Судом встановлено, що спадкоємцями
першої черги за законом ОСОБА_4 є його
дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочка
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно свідоцтва про народження
позивачки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 її
батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3.
Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3,
виданим Олієво-Королівською сільською
радою 13.04.1999 р., стверджено, що
позивачка після укладення шлюбу з
ОСОБА_7 змінила прізвище ОСОБА_3 на
ОСОБА_3. Свідоцтво про зміну імені
серії НОМЕР_4, видане 22.09.2010 р. свідчить
про те, що позивачка змінила прізвище
ОСОБА_3 на ОСОБА_3.

Про те, що дідом позивачки є ОСОБА_4,
свідчить свідоцтво про народження
матері позивачки серії НОМЕР_5 - ОСОБА_3,
видане 28 липня 1957 р., та свідоцтво про
її одруження серії НОМЕР_6, видане
14.02.1976 р. Олієво-Королівським сільським
ЗАГС, яким стверджено що після
укладення шлюбу їй присвоєне прізвище
ОСОБА_3.

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу
України прийняття спадщини - це:
постійне проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
або подання спадкоємцем, який бажає
прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу
визначено, що для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 Цивільного
кодексу України - спадкоємець за
законом має право відмовитися від
прийняття спадщини на користь
будь-кого із спадкоємців за законом
незалежно від черги.

З заяв спадкоємців першої черги за
законом ОСОБА_2 і ОСОБА_3 встановлено, що
вони не претендують на частки в
колгоспному дворі та не заперечують
щодо оформлення права власності по
АДРЕСА_1 ОСОБА_1.

Відміткою в паспорті ОСОБА_1 серії
НОМЕР_7 стверджено, що її місце
проживання з 25.05.1995 р. зареєстровано за
адресою АДРЕСА_1. Довідкою виконавчого
комітету Олієво-Королівської
сільської ради № 241 від 18.03.2014 р.,
виданою позивачці, стверджено, що на
день смерті діла ОСОБА_4 разом з ним
проживала ОСОБА_1 і вели спільне
господарство. З наведеного слідує, що
позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_4.

Випискою з інвентаризаційних
матеріалів № 6896 від 18.03.2014 р., виданою
Обласним комунальним підприємством
«Коломийське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації», стверджено,
що станом на 31.12.2012 р. ОСОБА_4 є
власником майна - будівель і споруд,
розташованих в АДРЕСА_1; також
зазначена підстава виникнення права
власності - свідоцтво про право
власності № 56, видане Городенківським
райвиконкомом на основі рішення
цього ж виконкому від 13.07.1988 р. за № 234.

Позивачка зверталась до нотаріуса
Городенківського РНО, однак їй було
відмовлено в оформленні спадщини, про
що свідчить довідка № 127-01-16 від
24.03.2013 р.

Довідкою виконавчого комітету
Олієво-Королівської сільської ради №
242 від 18.03.2014 р. стверджено, що за
будинком по АДРЕСА_1 числиться
земельна ділянка для будівництва і
обслуговування житлового будинку в
розмірі 0,25 га.

Як вбачається із висновку ЕТВО
«Придністров'я» ринкова вартість
будинку з господарськими будівлями по
АДРЕСА_1 станом на 20.03.2014 р. становить
96145 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню. Відповідачі
позов визнають. Визнання позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб. Позивач
фактично стала власником
спадкового майна, користується ним.
Статтею 317 Цивільного кодексу
України визначено, що власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження майном. Згідно ст. 328
цього ж кодексу право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Судом не встановлено неправомірності
набуття позивачкою права власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, що знаходяться
по АДРЕСА_1 Городенківського району,
тому суд вважає, що є підстави для
задоволення позову ОСОБА_1

На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.),
ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222-1223, 1258,
1261,1268-1270,1274 ЦК України, керуючись ст.
ст. 11, 60,61, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду
Івано-Франківської області через
Городенківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Ничик Г.І.