справа № 619/518/14-ц
провадження 2/619/588/14
УХВАЛА

12 травня 2014 року
Дергачівський районний суд
Харківської області

у складі: головуючого судді -
Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання -
Мєщан І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 про визнання права власності на
? частину житлового будинку в порядку
поділу майна подружжя,

установив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про визнання права
власності на ? частину житлового
будинку в порядку поділу майна
подружжя.

28 квітня 2014 року від представника
позивача ОСОБА_4 надійшла заява про
забезпечення позову, яка ухвалою від 28
квітня 2014 року була залишена без руху
та 12 травня 2014 року недоліки заяви
усунені.

У наданій заяві ОСОБА_4 просить
накласти арешт на житловий будинок
АДРЕСА_1 посилаючись на те, що в даний
час спірний будинок згідно договору
купівлі-продажу належить ОСОБА_5.
ОСОБА_3 була позбавлена права власності
в 2010 році рішенням суду, яке прийнято
без її участі та гроші від продажу
будинку не отримувала.

Перевіривши заяву, матеріали справи,
суд вважає, що заява ОСОБА_4 не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Пленум Верховного Суду України в п.4
Постанови №9 від 22.12.2006 року „Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" роз'яснив судам,
що розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суддя має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ухвали судді від 31 березня 2014
року провадження у даній справі
відкрито.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України та
як роз'яснено в п.3 вищезазначеної
Постанови Пленуму № 9 позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Згідно довідки КП «БТІ
Дергачівської районної ради» від 22.04.2014
року вих. № 170 житловий будинок АДРЕСА_1
належить ОСОБА_5 на підставі договору
купівлі-продажу від 24 вересня 2010 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги
інтереси не тільки позивача, а й інших
осіб, права яких можуть бути порушені
у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Позивач просить визнати за ним право
власності на 1/2 частину житлового
будинку в порядку поділу майна
подружжя.

Враховуючи, що спірний житловий
будинок в даний час не належить
відповідачу, а належить іншій особі,
яка не являється учасником даної
справи, у суду відсутні підстави для
забезпечення позову.

Керуючись ст. 151-152 ЦПК України,
суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви
представника позивача ОСОБА_4 про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на житловий будинок.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку в судову палату
по цивільних справах апеляційного суду
Харківської області через
Дергачівський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
І.М. Нечипоренко