Справа № 664/1118/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
Цюрупинський районний
суд

Херсонської області

в складі:

головуючого судді
Яценко О.М.,

при секретарі
Брустман О.М.,

за участі позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Цюрупинську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала та суду
пояснила, що вона є власником житлового
будинок з господарчими та побутовими
будівлями та спорудами, який
знаходиться в АДРЕСА_1, відповідно до
договору дарування. У вказаному
житловому будинку з 1994 року
зареєстрований відповідач - ОСОБА_2.
Відповідач був зареєстрований на
прохання її чоловіка, проте ОСОБА_2
фактично жодного дня в будинку не
прожив, не приймав участі в його
утриманні та оплаті за комунальні
послуги. Добровільно відповідач
виписатися не бажає, його реєстрація
створює перешкоди позивачеві у
здійсненні нею права користування і
розпорядження належним їй на праві
власності майном. Позовні вимоги
просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про що свідчать повідомлення про
вручення поштового відправлення,
повернуті із відміткою Укрпошти «За
закінченням терміну зберігання».
Виходячи з наведеного, керуючись ч. 4 ст.
169 ЦПК України, суд вважає відповідача
повідомленим належним чином.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд
ухвалив провести заочний розгляд
справи, проти чого позивач не
заперечує.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судовому
засіданні пояснили, що сторін знають,
проте відповідача більше п'яти років за
місцем реєстрації не бачили.

Заслухавши пояснення позивача,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно з договором дарування,
посвідченого нотаріусом Цюрупинської
державної нотаріальної контори 07.04.1995
року і зареєстрованого у реєстрі за №
1-889, та ОСОБА_1 на праві власності
належить житловий будинок з
господарчими та побутовими будівлями
та спорудами АДРЕСА_1. У вказаному
житловому будинку з 1994 року
зареєстрована відповідач, що
підтверджується записом в домовій
книзі. Через те, що відповідач
зареєстрований у вказаному житловому
будинку, проте фактично в ньому не
проживає, позивачу створюються
перешкоди у здійснені ним права
користування і розпоряджання своїм
майном.

Ці обставини підтверджуються копією
договору дарування, копією домової
книги, довідкою Цюрупинського РС УДМС
України в Херсонській області, та
іншими письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України,
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до ст.150 ЖК УРСР, громадяни,
які мають в приватній власності
житловий будинок (квартиру),
користуються ним для особистого
проживання та проживання членів їх
сімей і вправі розпоряджатися цією
власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК УРСР, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до положення ст. 7 ЗУ «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Оскільки відповідач в будинку позивача
не проживає більше п'яти років, тому
його слід визнати таким, що втратив
право користування цим житлом.

Разом з тим, вимоги позивача щодо
усунення перешкод у користуванні
майном шляхом зняття з реєстрації
відповідача не є обґрунтованими,
оскільки підставою для зняття з
реєстрації є рішення суду про визнання
особи втратившою право користування
житловим приміщенням, а тому додаткове
рішення з цього ж приводу не може бути
прийняте.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК
України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, Законом
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., таким, що
втратив право користування житловим
будинком з господарчими та побутовими
будівлями і спорудами, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити за
необґрунтованістю.

Відповідач має право подати до
Цюрупинського районного суду заяву про
перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з моменту його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Херсонської області через
Цюрупинський районний суд Херсонської
області.

Суддя
(підпис)
Яценко О. М.

Копія відповідає оригіналу.

Суддя
О. М.
Яценко