У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів: Малько О.С., Бондаренко
Н.В.,Шимківа С.С.,

секретар судового засідання
Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 19 березня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які з*явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів, -

в с т а н о в и
л а :

Рішенням Кузнецовського
міського суду від 19 березня 2014 року
відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_1
про позбавлення батьківських прав
ОСОБА_2 та зміну прізвища
неповнолітньої дитини.

В апеляційній скарзі на це
рішення ОСОБА_1 покликається на його
незаконність, вказуючи ,що суд
безпідставно відмовив у задоволенні її
вимог про позбавлення відповідача
батьківських прав.

Судом не дано належної оцінки
висновку опікунської ради виконавчого
комітету Кузнецовської міської ради,
затвердженого рішенням виконавчого
комітету Кузнецовської міської ради
від 26 грудня 2013 року № 256: не враховано
докази, які підтверджують її доводи
про те, що відповідач не бачиться з
сином, не цікавиться його життям, не
приймає участі в його вихованні, не
допомагає матеріально.

Відповідно до вимог ст. 164
Сімейного кодексу України у випадку
ухилення батьків від виконання своїх
обов*язків по вихованню дитини вони
можуть бути позбавлені батьківських
прав.

Просить рішення суду в частині
вимог про позбавлення батьківських
прав відповідача скасувати і ухвалити
нове по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і
це встановлено в судовому засіданні, що
в лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулась з
позовом про позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 стосовно їхнього сина
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з покликанням на
те, що відповідач не виявляє щодо
дитини батьківського піклування,
ухиляється від виконання своїх
обов*язків по вихованню дитини, не
цікавиться її життям, не надає дитині
матеріальної допомоги.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд виходив з того , що відповідно до
чинного законодавства позбавлення
батьківських прав є виключним і
надзвичайним засобом впливу на
недобросовісних батьків і його не
можна застосовувати тоді, коли це не
викликано необхідністю, а відповідно
до ст. 164 Сімейного кодексу України , в
якій подано вичерпний перелік підстав
для позбавлення батьківських прав, -це
спосіб захисту прав та інтересів
дитини.

Судом встановлено , що відповідач
має бажання і намагається приймати
участь у вихованні та утриманні
сина,однак через відсутність постійної
роботи за місцем проживання працює в
іншому місті, а тому його спілкування з
сином є обмеженим.

Рішення суду ухвалено в
інтересах дитини, з врахуванням вимог
закону та роз*яснень, які містяться у
постанові Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 30 березня 2007 року "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав";
викладені в ньому висновки
відповідають положенням Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 року,
Закону України"Про охорону дитинства",
а доводи апеляційної скарги цих
висновків не спростовують.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.307,308,314 ,315, 319, 323-325 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду
від 19 березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: Малько О.С.
Бондаренко Н.В.
Шимків С.С.