інстанції Петришин Н.М.Провадження №
22-ц/780/3664/14 Доповідач у 2
інстанції СавченкоКатегорія 26
У Х В А Л А

іменем України

19 червня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді
Савченка С.І.,

суддів
Даценко Л.М., Таргоній Д.О.,

при секретарі Токар
Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 25 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» про
визнання банку таким, що втратив право
вимоги, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду із вказаним вище
позовом, який мотивувала тим, що 5
жовтня 2011 року між її чоловіком ОСОБА_2
і ПАТ «Дерожавний ощадний банк
України» було укладено кредитний
договір, на підставі якого він отримав
кредит в сумі 250000 грн. під 18 % річних
строком до 6 червня 2015 року. Вказувала,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року чоловік помер. Вона
25 квітня 2012 року здійснила черговий
платіж на погашення кредиту та
повідомила банк про смерть чоловіка.
Зазначала, що 21 грудня 2012 року вона
написала банку заяву, якою
запропонувала сплачувати борг за
кридитним договором за померлого
чоловіка, проте банк не погодився на це,
а 27 грудня 2012 року вона в присутності
працівника банку отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом, до
якої не входили зобов'язання за
кредитним договором. Посилаючись на те,
що всупереч вимогам ст.1281 ЦК України
банк не пред'явив до неї як спадкоємиці
померлого позичальника вимогу про
повернення кредиту, просила визнати
ПАТ «Державний ощадний банк України»
таким, що втратив право вимоги про
погашення боргу за кредитним договором
від 5 жовтня 2011 року.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 25 березня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове, яким її позовні вимоги
задоволити в повному обсязі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення і неправильне застосування
судом норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

- 2 -

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції
обгрунтовував свої висновки тим, що
банк у встановлений законом
шестимісячний строк пред'явив вимогу
ОСОБА_1 як спадкоємиці померлого
позичальника ОСОБА_2 про повернення
кредитних коштів, а відтак має право
вимоги до ОСОБА_1

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк зобов'язується надати
грошові кошти позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст.ст.1281,1282 ЦК
України кредиторові спадкодавця
належить протягом шести місяців від
дня, коли він дізнався або міг
дізнатися про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, незалежно від
строку вимоги. Спадкоємці зобов'язані
задовольнити имоги кредитора понстю,
але в межах вартості майна, одержаного
у спадщину. Кожен із спадкоємців
зобов'язаний задовольнити вимоги
кредитора особисто, у розмірі, який
відповідає його частці у спадщині.

Судом першоі інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
5 жовтня 2011 року між чоловіком
позивачки ОСОБА_2 і ПАТ «Державний
ощадний банк України» було укладено
кредитний договір, на підставі якого
позивач отримав в банку на споживчі
цілі кредит готівкою в розмірі 250000 грн.
зі сплатою 18 % річних терміном до 6
червня 2015 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позичальник ОСОБА_2
помер. Спадщину після його смерті
прийняла позивачка як дружина
померлого, отримавши 27 грудня 2012 року
кілька свідоцтв про право на спадщину
на рухоме та нерухоме майно.

Також судом встановлено, що про смерть
позичальника ОСОБА_2 банк дізнався 18
вересня 2012 року після подачі в цей день
ОСОБА_1 до банку заяви про надання їй
оригіналів документів на будинок, який
є предметом іпотеки, для оформлення
спадщини після смерті чоловіка. 24
грудня 2012 року ПАТ «Державний ощадний
банк України» звернувся до Броварської
міської державної нотаріальної
контори із запитом про коло
спадкоємців померлого позичальника
ОСОБА_2 і після отримиання відповіді 2
січня 2013 року направив на адресу
позивачки лист-повідомлення про
наявність боргу за кредитним договором
та вимогу про його погашення.

За таких обставин, з огляду на те, що
банк у встановлений ст.1281 ЦК України
шестимісячний строк (коли він дізнався
про відкриття спадщини) висунув вимогу
до позивачки про повернення боргів
спадкодавця, суд обгрунтовано відмовив
у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
Ощадбанк пропустив встановлений ст.1281
ЦК України шестимісячний строк
пред'явлення кредитором спадкодавця
вимог до спадкоємців, а тому втратив
право вимоги до неї про повернення
боргів за кредитом необгрунтовані і
спростовуються матеріалами справи.

Зокрема в матеріалах справи міститься
рішення Броварського міськрайонного
суд Київської області від 18 жовтня 2013
року, залишене без змін ухвалою
Апеляційного суду Київської області
від 13 лютого 2014 року, відповідно до
якого із ОСОБА_1 стягнуто на користь
банку борг за кредитинм договором в
розмірі 159215 грн. При розгляді цієї
справи суд прийшов до висновку про те,
що банк не пропустив шестимісячний
строк пред'явлення вимоги до
спадкоємця ОСОБА_1 про стягнення боргів
спадкодавця ОСОБА_2 та дав оцінку
наданим ОСОБА_1 доказам про пропуск
такого строку.

- 3 -

Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на те, що рішенням
Броварського міськрайонного суд
Київської області від 18 жовтня 2013 року,
де брали участь ті ж особи, що беруть
участь у цій справі , встановлено, що
банк не пропустив строк і стягнуто борг
та встановлено його розмір 159215 грн., то
дані обставини не підлягають
доказуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а тому визнає дане рішення законним та
обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 25 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :