У х в а л а

іменем україни

05 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Боївської
сільської ради Володарського району
Донецької області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Володарський сортонасінницький
завод», ОСОБА_4, третя особа на стороні
позивача - ОСОБА_5, про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно,
виключення з державної реєстрації
майнових прав на нерухоме майно запису
про реєстрацію права власності на
житловий будинок, за касаційною
скаргою

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року Боївська сільська
рада Володарського району Донецької
області звернулася до суду з указаним
вище позовом, посилаючись на те, що
земельною комісією колишнього КСП
«Україна» у грудні 2000 року житловий
будинок АДРЕСА_1, що є об'єктом
соціальної сфери, був переданий на
баланс СТОВ «Україна-Агро»,
правонаступником якого є ТОВ
«Володарський сортонасінницький
завод», разом із пропозицією викупу
будинку замість передання до
комунальної власності. 13 березня 2002
року виконавчим комітетом Боївської
сільської ради прийнято рішення № 2 про
оформлення за СТОВ «Україна-Агро»
права власності на житлові будинки, у
тому числі і на будинок АДРЕСА_1,
всупереч положенням Закону України
«Про колективне сільськогосподарське
підприємство», наказу Міністерства
аграрної політики від 14 березня 2001 року
№ 62, постанови Кабінету Міністрів
України від 13 серпня 2001 року №
1253, Указів Президента України від 03
грудня 1999 року та від 9 березня
2000 року «Про деякі заходи щодо
поліпшення умов господарювання
недержавних сільськогосподарських
підприємств», Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 лютого 2001 року
«Про врегулювання питань щодо
забезпечення захисту майнових прав
селян у процесі формування аграрного
сектору економіки», оскільки
зазначений будинок, який є об'єктом
соціальної інфраструктури, підлягав
безоплатному переданню у комунальну
власність в особі Боївської сільської
ради і не міг бути переданий у приватну
власність
підприємств-правонаступників. За
зазначеним рішенням СТОВ
«Україна-Агро» видано свідоцтво про
право власності на нерухоме майно від 01
жовтня 2006 року серії ЯЯЯ № 568568, а згодом
правонаступником відчужено іншій
особі - ОСОБА_4 У подальшому під час
прокурорської перевірки виявлено
порушення прав територіальної громади
на даний об'єкт нерухомості,
результатом чого стало скасування 27
березня 2007 року Боївською сільською
радою рішення виконавчого комітету від
13 лютого 2002 року. Посилаючись на те, що
рішення, на підставі якого СТОВ
«Україна-Агро» видано свідоцтво,
скасовано, позивач просив визнати
недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно в порядку
захисту прав територіальної громади та
повернути майно до комунальної
власності.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Останнім рішенням Першотравневого
районного суду Донецької області від 23
грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 13 березня 2014 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити у
повному обсязі, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні указаного
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі і надавши їм належну оцінку в
силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а
також, врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з
безпідставності позовних вимог про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно,
виключення з державної реєстрації
майнових прав на нерухоме майно запису
про реєстрацію права власності на
житловий будинок.

Зокрема, суд правильно виходив з того,
що за волею власника майна, який
відповідно до вимог Закону України
«Про колективне сільськогосподарське
підприємство» мав право самостійно
володіти, користуватися та
розпоряджатися належними йому на праві
власності об'єктами нерухомості, КСП
«Україна» реалізувало право власника і
передало належні йому об'єкти
соціальної сфери, зокрема і спірний
будинок, в одне з утворених підприємств
СТОВ «Україна-Агро» з правом їх
подальшого викупу мешканцями цих
будинків, або з подальшою їх
реалізацією для газифікації у с.
Панівка Володарського району
Донецької області, що не суперечило
чинному на той час законодавству.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і надав
їм належну оцінку, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Боївської сільської
ради Володарського району Донецької
області відхилити.

Рішення Першотравневого районного
суду Донецької області від 23
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 13
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик