Справа № 127/2-317/2011
Провадження №6/127/1166/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014
року

м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вінниці подання
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області про тимчасове
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України до виконання
своїх зобов’язань – ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1
Дане подання мотивоване тим, що на
виконанні знаходиться виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2-317-2011 від 23.02.2006
року, виданого Ленінським районним
судом м. Вінниці, про стягнення з ОСОБА_1
на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль»
в особі Вінницької обласної дирекції
заборгованості в розмірі 813 829,24
доларів США, що еквівалентно 6 506 279,34
грн., а також 1700 грн. судового збору та 120
грн. ІТЗ судового процесу. Боржник не
виконує рішення суду та самостійно не
вчиняє жодних дій щодо погашення боргу.
На підставі викладеного, з метою
виконання боржником свої боргових
зобов’язань та виконуючи свої
обов’язки державного виконавця щодо
вжиття всіх заходів для забезпечення
вчасного і повного виконання боржником
рішення суду, останній звернувся із цим
поданням до суду та просить тимчасово
обмежити у праві виїзду за межі України
ОСОБА_1 до виконання боржником своїх
зобов’язань

У судове засідання заявник не
з’явився, подав заяву відповідно до
якої просить подання розглянути без
його участі.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового засідання за
допомогою технічного
звукозаписувального засобу не
здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що подання необґрунтоване та не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області знаходиться
виконавчий лист №2-317-2011, виданий 23.02.2006
року Ленінським районним судом м.
Вінниці, про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в
особі Вінницької обласної дирекції
заборгованості в розмірі 813 829,24
доларів США, що еквівалентно 6 506 279,34
грн., а також 1700 грн. судового збору та 120
грн. ІТЗ судового процесу. 23.01.2013 року на
підставі вказаного виконавчого листа
було відкрито виконавче провадження.
За результатами перевірки майнового
стану боржника за даними компетентних
органів за боржником ОСОБА_1 на праві
власності значиться земельна ділянка,
площею 0,0738 га, розташована по вул.
Пирогова, 182 в м. Вінниці, житловий
будинок №182 (166-а), розташований в м.
Вінниці по вул. Пирогова, а також
автомобіль НОМЕР_1. 13.09.2013 року
державним виконавцем відповідно до
постанови від 23.01.2013 року в присутності
боржника проведено опис та арешт
нерухомого та рухомого майна, а
транспортний засіб оголошено у розшук.
За відповіддю ДПС України від 24.01.2013
року ОСОБА_1 припинила господарську
діяльність як фізична
особа-підприємець.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право, у
разі ухилення боржника від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України – до виконання
зобов’язань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадку, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань; громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

З матеріалів подання не вбачається, що
боржник умисно ухиляється від
виконання покладених на нього рішенням
суду обов’язків.

Суд звертає увагу, що тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника судом можливе лише
при встановленні умислу боржника на
злісне ухилення від виконання ним
свого обов’язку. Тобто, законом
передбачені юридичні санкції у вигляді
тимчасового обмеження у праві виїзду
не за наявності факту невиконання
зобов’язань, а за ухилення від їх
виконання, тобто за будь-які свідомі
діяння боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов’язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов’язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього
об’єктивні обставини. Разом з цим,
будь-яких належних доказів щодо
ухилення боржником від виконання
рішення суду або засвідчення наміру
боржником залишити межі України не
виконавши свої зобов’язання перед
стягувачем заявником суду не надано.
Натомість, з матеріалів справи
вбачається, що опис та арешт майна
проведений в присутності боржника та
майно передане їй на відповідальне
зберігання. До того ж, з матеріалів
подання не вбачається обставин
неможливості виконати рішення суду та
погасити заборгованість за рахунок
реалізації арештованого рухомого та
нерухомого майна боржника. Тому, за
поданої сукупності доказів та за
відсутності належних доказів щодо дій
ОСОБА_1, спрямованих на умисне ухилення
від виконання обов’язків за рішенням
суду, не вбачається достатніх підстав
для прийняття рішення щодо тимчасового
обмеження в її правах, передбачених ст.
33 Конституції України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України», ст.
3771 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: