справа № 462/289/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року

суддя Залізничного районного
суду м. Львова - Іванюк І.Д.,

розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради,
треті особи: Друга Львівська державна
нотаріальна контора, Реєстраційна
служба Львівського управління юстиції
про встановлення факту, визнання
спільної сумісної власності, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач 11.01.2014 р. звернувся до суду із
позовом про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання спільної
сумісної власності на житловий будинок
по АДРЕСА_1, визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
вказаний будинок.

Ухвалою від 17.01.2014 р. позивачу надано
строк для усунення недоліків, зокрема,
для зазначення ціни позову виходячи із
дійсної вартості нерухомого майна на
час подання такого позову, а також для
сплати судового збору відповідно до
вимог п. 3 ст. 6 Закону України «Про
судовий збір», згідно якого за подання
позовної заяви, що має одночасно
майновий і немайновий характер,
судовий збір сплачується за ставками,
встановленими для позовних заяв
майнового та немайнового характеру,
зокрема для сплати судового збору за
вимоги майнового характеру у розмірі 1
відсотка від його вартості та сплати
судового збору за вимоги немайнового
характеру у розмірі 243,60 грн.

На виконання вказаної ухвали
представник позивача подала заяву, у
якій вказала, що інвентаризаційна
оцінка квартири станом на 15.11.2004 р.,
визначена у витягу з Реєстру права
власності на нерухоме майно відповідає
дійсній вартості нерухомого майна і
становить 34223 грн., а також подала
квитанцію про сплату судового збору у
сумі 229,40 грн.

Однак згідно ст.ст. 5,12 Закону України
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність»
суб'єктами оціночної діяльності є:
суб'єкти господарювання -
зареєстровані в установленому
законодавством порядку фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності, а
також юридичні особи незалежно від їх
організаційно-правової форми та форми
власності, які здійснюють господарську
діяльність, у складі яких працює хоча б
один оцінювач, та які отримали
сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності; органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, які
отримали повноваження на здійснення
оціночної діяльності в процесі
виконання функцій з управління та
розпорядження державним майном та (або)
майном, що є у комунальній власності, та
у складі яких працюють оцінювачі. На
підтвердження оцінки проведеної
оцінки майна складається звіт чи акт
про оцінку майна. Вимоги, щодо порядку
проведення оцінки майна містяться у
Національному стандарті №1 "Загальні
засади оцінки майна і майнових прав"
від 10 вересня 2003 р. №1440 та
Національному стандарті №2 "Оцінка
нерухомого майна" від 28 жовтня 2004 року
№1442.

Згідно Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України № 127 від
24.05.2001 р. вбачається, що БТІ та ЕО
здійснює роботи з визначення
будівельної та інвентаризаційної
вартості будинків.

Згідно п. 7.9 Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства Юстиції N 7/5 від 07.02.2002 р.
втяг з Реєстру прав містить вартість
об'єкта, права щодо якого підлягають
державній реєстрації, що визначається
за станом на дату проведення технічної
інвентаризації такого об'єкта.

Разом з тим, позивачем не вказано ціни
позову на час подання позовної заяви
виходячи із дійсної вартості об'єкта
нерухомості, на який вона просить
визнати право власності, станом на час
подання позовної заяви. Також
позивачем не виконано вимогу про
сплату судового збору у розмірі 1% від
дійсної вартості спірного нерухомого
майна.

Окрім того, позивачем не доплачено
судовий збір за вимогу немайнового
характеру, розмір якого на час подання
позову становить 243,60 грн., в той час як
позивачем сплачено лише 229,40 грн.

Також суд зазначає, що позивачем подано
аналогічну позовну заяву із
аналогічними недоілками, яка
зареєстрована під № 462/293/14-ц, ухвалою
суду від 17.01.2014 р. таку позовну заяву
також залишено без руху, однак
позивачем не вказано у якій саме справі
він подав заяву про усунення недоліків.

Із врахуванням наведеного, слід
вважати, що позивач не усунув недоліки
у встановлений строк, в зв'язку з чим
позовну заяву слід вважати неподаною і
повернути позивачеві.

Керуючись ч. 4 ст. 121 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради, треті особи:
Друга Львівська державна нотаріальна
контора, Реєстраційна служба
Львівського управління юстиції про
встановлення факту, визнання спільної
сумісної власності, визнання недійсним
свідоцтва про право власності - вважати
неподаною і повернути позивачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд, що
його ухвалив, шляхом подання в
п'ятиденний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
Іванюк
І.Д.