Справа № 373/3379/13-ц Головуючий у І
інстанції Свояк Д.В. Провадження №
22-ц/780/3786/14 Доповідач у 2 інстанції
Ігнатченко Н.В.Категорія 21
РІШЕННЯ

Іменем України

17 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко
Н.В.,

суддів : Малорода О.І.,
Сержанюка А.С.,

при секретарі : Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 16 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління охорони,
використання і відтворення водних
ресурсів та регулювання рибальства у
Київській області, третя особа
Горобець Тарас Олександрович про
визнання незаконним та скасування
наказу начальника управління, визнання
його дій незаконними, стягнення
моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи
його тим, що рішенням Апеляційного суду
Київської області від 11.07.2013 року його
поновлено на посаді старшого
державного інспектора рибоохорони -
начальника першої рибоохоронної
дільниці Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області Державного
агентства рибного господарства
України з 30.11.2012 року та стягнуто з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 27.12.2012 року по
11.07.2013 року.

Вказує, що йому незаконно відмовлено у
видачі трудової книжки для оформлення
пенсії та накладено дисциплінарне
стягнення у виді догани за прогул 20.08.2013
року, хоча відсутність позивача на
роботі у цей день була обумовлена тим,
що він був викликаний слідчим СВ
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві ОСОБА_4 як свідка по
кримінальному провадженні для допиту.

Також, позивач додав, що його було
незаконно переведено на іншу роботу в
іншу місцевість без його згоди та
необгрунтовано відмовлено у виплаті
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в період часу від ухвалення
судового рішення до першого робочого
дня.

Вважає, що у зв'язку із вчиненими
незаконними діями відповідача та
третьої особи йому було спричинено
моральну шкоду, яку оцінив у 20 000 грн.,
зважаючи на те, що такими діями
спаплюжено його чесне ім'я, принижено
честь, гідність, ділову репутацію.
Зокрема, позивач зазнав моральних
переживань, внаслідок чого захворів та
перебував на стаціонарному лікуванні з
2.10.2013 року по 16.10.2013 року, стало
неможливим продовжувати активне
громадське життя та стосунки з
оточуючими людьми, він був позбавлений
засобів для існування.

На підставі зазначеного ОСОБА_2 просив
визнати незаконним та скасувати наказ
начальника Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області Горобця Т.О. № 383/К
від 6.09.2013 року, яким йому за порушення
внутрішнього трудового розпорядку
було оголошено дисциплінарне
стягнення у виді догани; визнати
незаконними дії та бездіяльність
начальника Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області Горобця Т.О. при
відмові у видачі йому трудової книжки,
переведенні його на роботу в іншу
місцевість та ухиленню від сплати
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за період з 11.07.2013 року по 19.08.2013
року; стягнути з Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області на користь ОСОБА_2
заподіяну моральну шкоду в сумі 20 000
грн.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 10.04.2014 року закрито провадження в
частині вимог про визнання незаконними
дій та бездіяльності начальника
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства у Київській
області Горобця Т.О. по ухиленню від
сплати середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за період з 11.07.2013
року по 19.08.2013 року у зв'язку з тим, що
заявлена вимога повинна розглядатися в
контексті виконання рішення
апеляційного суду.

Рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 16 квітня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, 3
травня 2014 року позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати, з мотивів неправильного
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу належить задовольнити частково,
а рішення суду скасувати в частині
відмови в задоволені позову щодо
визнання незаконним та скасування
наказу про накладення дисциплінарного
стягнення і відшкодування моральної
шкоди та ухвалити нове рішення з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 2.01.2013 року
наказом Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області № 1/1 затверджено та
введено в дію з 2.01.2013 року структуру
Київрибоохорони, якою не передбачено
посаду старшого державного інспектора
рибоохорони - начальника першої
дільниці Київрибоохорони.

2.01.2013 року наказом Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області № 1/2 визначено
рибоохоронні зони, що контролюються
Київрибоохороною, у тому числі
Переяслав-Хмельницьку рибоохоронну
зону. Інспекторському складу
територіальних відділів дозволено при
проведенні рибоохоронної роботи в
межах рибоохоронних зон відповідно до
планів-наказів використовувати
території та споруди, які знаходяться
на балансі Київрибоохорони, у тому
числі Переяслав-Хмельницька
рибоохоронна зона: м.
Переяслав-Хмельницький, урочище
«Куряче горло», вул. Яхтинська, 1.

10.04.2013 року затверджено штатний розпис
на 2013 рік Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області (введено в дію з
1.01.2013 року), яким не передбачено посаду
старшого державного інспектора
рибоохорони - начальника першої
дільниці Київрибоохорони.

Рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 23.04.2013 року накази про звільнення
позивача з посади скасовано, у
поновленні позивача на роботі
відмовлено, оскільки встановлено, що
трудові відносини з відповідачем не
припинені. Рішенням Апеляційного суду
Київської області від 11.07.2013 року
позивача поновлено на посаді старшого
державного інспектора рибоохорони -
начальника першої рибоохоронної
дільниці Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області Державного
агентства рибного господарства
України з 30.11.2012 року.

8.05.2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про надсилання
йому поштою оригіналу його трудової
книжки для призначення йому пенсії за
віком.

8.05.2013 року наказом Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області № 156 скасовані
накази № 400 від 29.11.2012 року та № 16 від
10.01.2013 року про звільнення ОСОБА_2

20.05.2013 року відповідачем листом за № 1073
повідомлено позивача про законодавчо
визначений порядок видачі трудових
книжок.

30.05.2013 року розпорядженням Управління
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів та регулювання
рибальства у Київській області № 18
визначено робочі місця працівникам
Київрибоохорони за адресою: м. Київ,
вул. О.Теліги, 8.

7.06.2013 року листом за № 1332
Київрибоохорона зверталась до ОСОБА_2 з
проханням з'явитись до відповідача для
надання пояснень та доказів щодо
поважності причин відсутності на
робочому місці.

12.06.2013 року листом за № 1360
Київрибоохорона направила відповідь
до ОСОБА_2 на його звернення, у тому
числі щодо видачі трудової книжки.

14.06.2013 року внесені зміни до штатного
розпису Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області (введено в дію з
01.09.2013 року), яким, крім іншого, введено
посаду старшого державного інспектора
рибоохорони - начальника рибоохоронної
дільниці.

6.08.2013 року листом за № 1773 відповідач
звернувся до позивача із проханням
з'явитись до Управління для виконання
вищезгаданого рішення Апеляційного
суду Київської області від 11.07.2013 року.

07.08.2013 року відповідною постановою
державного виконавця відкрито
виконавче провадження щодо поновлення
ОСОБА_2 на посаді старшого державного
інспектора рибоохорони - начальника
першої рибоохоронної дільниці
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства у Київській
області. Отримана відповідачем 13.08.2013
року.

12.08.2013 року позивач направив листа
відповідачеві щодо відсутності
потреби у його присутності в
Управлінні для виконання даного
рішення апеляційного суду.

14.08.2013 року наказом Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області № 334/к поновлено
ОСОБА_2 на роботі за посадою старший
державний інспектор рибоохорони -
начальник першої рибоохоронної
дільниці Київрибоохорони з 30.11.2012 року.

19.08.2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про видачу йому
трудової книжки для оформлення пенсії
за віком.

20.08.2013 року складено акт про
відсутність ОСОБА_2 на робочому місці з
13-45 год. по 17-30 год.

29.08.2013 року позивач направив листа
відповідачеві (вх. № 4478 від 2.09.2013), яким
вказав, що інформацію про його
відсутність на робочому місці 20.08.2013
можна «почерпнути» з журналу
реєстрації відвідувачів
Шевченківського РУ ГУ МВС України в
м.Києві, а також нагадав про те, що
позивачу невідомо про зміну місця його
роботи.

3.09.2013 року службовою запискою № 4512
завідувач сектору юридичного
забезпечення Київрибоохорони доповіла
про відсутність інформації про
перебування позивача на лікарняному з
19.08.2013 року по 3.09.2013 року, а також, що він
перебуває у додатковій відпустці, що
надається громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
до 05.09.2013 року. При цьому, вказано про
відсутність підтверджуючих документів
щодо перебування ОСОБА_2 20.08.2013 року на
допиті.

6.09.2013 року наказом Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області № 383/к ОСОБА_2
оголошено дисциплінарне стягнення у
вигляді догани на підставі службової
записки від 3.09.2013 року № 4512, пояснень
ОСОБА_2 вх. № 4478 від 2.09.2013 року, акту від
20.09.2013 року.

1.10.2013 позивач направив відповідачеві
пояснення (вх. № 5252 від 1.10.2013 року) з
приводу визначення його місця роботи, а
також направив заяву про відміну
наказу № 383/к від 6.09.2013 року, так як він
був відсутній на робочому місці через
перебування на допиті у слідчого та
додав довідку слідчого Гаврильця А.О.
від 16.09.2013 року про те, що ОСОБА_2
перебував на допиті у слідчого ОСОБА_4
20.08.2013 року з 12-00 год. до 15-30 год.

4.10.2013 року листом за № 2266 відповідачем
надано відповідь позивачу на його
пояснення від 01.11.2013 року щодо питань
його робочого місця та подальшої
організації роботи.

Відповідно до виписки із медичної
карти стаціонарного хворого № 7275 від
16.10.2013 року ОСОБА_2 проходив лікування з
2.10.2013 року по 16.10.2013 року у
Переяслав-Хмельницькій ЦРЛ з діагнозом
гіпертонічна хвороба.

23.10.2013 року відповідач за № 2403 направив
відповідь позивачу на його заяву щодо
скасування наказу.

4.11.2013 року наказом Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області № 522/к ОСОБА_2
звільнено з посади старшого державного
інспектора рибоохорони - начальника
першої рибоохоронної дільниці за п.1
ст.40 КЗпП України.

Листом від 17.12.2013 року № 59/вх24102 слідчий
ОСОБА_4 повідомив відповідача про те, що
ОСОБА_2 був допитаний в якості свідка в
приміщенні Шевченківського РУ ГУ МВС
України в м. Києві за адресою: м. Київ,
вул. Герцена, 9, каб.332 з 13-30 год. по 14-55
год.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що після
поновлення позивача на посаді старшого
державного інспектора рибоохорони -
начальника першої рибоохоронної
дільниці Київрибоохорони не відбулось
його переведення на роботу в іншу
місцевість.

З огляду на те, що позивач звертався до
відповідача із заявами про видачу йому
оригіналу трудової книжки під час
перебування з ним у трудових
відносинах та не було звернень щодо
видачі завіреної виписки з трудової
книжки відомостей про роботу, а трудову
книжку позивач отримав поштою через 4-5
днів після звільнення, суд прийшов до
висновку, що відповідачем не допущено
порушень законодавства при відмові
позивачеві у видачі йому трудової
книжки до звільнення з роботи 4.11.2013
року.

Розглядаючи спір в даній частині,
судова колегія вважає, що
міськрайонний суд повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, суд визнав загальновідомими
обставинами про те, що відстань від м.
Переяслав-Хмельницький та м. Київ
складає 86 км, а також те, що між цими
містами існує постійне транспортне
сполучення, що забезпечує виїзд кожні
20-30 хвилин та прибуття протягом однієї
години з одного міста до іншого.

Судом встановлено, що порядок роботи
позивача після поновлення його на
роботі не був змінений, організація
роботи здійснювалась на підставі та у
спосіб, визначені законодавством, що
регулювало ці правовідносини до
звільнення та поновлення позивача на
роботі, у тому числі щодо здійснення
рибоохоронних рейдів на підставі
планів-наказів.

Крім того, сторони визнали та
підтверджується матеріалами справи, що
місцезнаходженням Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області є: м. Київ, вул.
О.Теліги, 8.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 11.07.2013 року позивача
поновлено на посаді старшого
державного інспектора рибоохорони -
начальника першої рибоохоронної
дільниці саме цієї державної установи,
територіальна юрисдикція якої
розповсюджується на всю Київську
область.

Таким чином, суд прийшов до
правомірного висновку, що після
поновлення позивача на посаді старшого
державного інспектора рибоохорони -
начальника першої рибоохоронної
дільниці Київрибоохорони не відбулось
його переведення на роботу в іншу
місцевість, а тому немає підстав для
визнання незаконними дій начальника
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства у Київській
області Горобця Т.О. щодо переведення
позивача на роботу в іншу місцевість.

Також судова колегія вважає, що суд
попередньої інстанції, вірно врахував
приписи законодавства та дійшов
обґрунтованого висновку, що позивач
звертався до відповідача із заявами
про видачу йому оригіналу трудової
книжки під час перебування із ним у
трудових відносинах та не було
звернень щодо видачі завіреної виписки
з трудової книжки відомостей про
роботу, а трудову книжку позивач
отримав поштою (за своїм відповідним
зверненням) через 4-5 днів після
звільнення, тому відповідачем не було
допущено порушень законодавства при
відмові позивачеві у видачі йому
трудової книжки до звільнення з роботи
4.11.2013 року.

Разом з тим, вирішуючи питання в
частині вимог про накладення
дисциплінарного стягнення та
відшкодування моральної шкоди, суд не
визнав поважними причини відсутності
позивача на роботі 20.08.2013 року після
допиту його в якості свідка у
правоохоронних органах, тому вважав, що
це є порушенням трудової дисципліни, за
що може бути накладено дисциплінарне
стягнення у вигляді догани.

Проте колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду,
поскільки вони не ґрунтуються на
матеріалах справи і зроблені в
результаті неправильного застосування
судом норм матеріального права та
порушення процесуального права.

Відповідно до ст. 57 КЗпП України час
початку і закінчення щоденної роботи
(зміни) передбачається правилами
внутрішнього трудового розпорядку і
графіками змінності у відповідності з
законодавством.

Статтею 139 КЗпП України закріплено, що
працівники зобов'язані працювати чесно
і сумлінно, своєчасно і точно
виконувати розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової і технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону
праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий
договір.

Частиною 2 ст.140 КЗпП України
передбачено, що у трудових колективах
створюється обстановка нетерпимості
до порушень трудової дисципліни,
суворої товариської вимогливості до
працівників, які несумлінно виконують
трудові обов'язки. Щодо окремих
несумлінних працівників
застосовуються в необхідних випадках
заходи дисциплінарного і громадського
впливу.

Пунктом 1 статті 147 КЗпП України
передбачено, що за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути
застосовано захід стягнення - догана.

Статтею 149 КЗпП України закріплений
порядок застосування дисциплінарних
стягнень. Зокрема, до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення. За
кожне порушення трудової дисципліни
може бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення. При обранні
виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

З матеріалів справи убачається, що
накладення на позивача
дисциплінарного стягнення - догани
наказом № 383/к від 6.09.2013 року здійснено
на підставі відсутності останнього на
робочому місці 20.08.2013 року з 13-45 год. до
17-30 год.

При цьому, судом встановлено, що з 13-30
год. до 14-55 год. цього дня позивач
перебував на допиті у слідчого за
адресою: м. Київ, вул. Герцена, 9, каб. 332.
Позивача було викликано 20.08.2013 року
близько 10-00 год. на допит телефоном
слідчим Васильченком М.І.

Встановлено, що ОСОБА_2 виїхав за
вказаною адресою близько 11-30 з місця
роботи за адресою: м. Київ, вул. О.Теліги,
8 та прибув за вказаною адресою
приблизно за 30 хв. В 15-30 год. цього дня
позивач полишив приміщення
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві.

Оскільки позивач у період з 11-30 год. до
16-00 год. був відсутній на роботі з
поважних причин, тому підстава
винесення догани у зв'язку із
відсутності останнього на робочому
місці саме з 13-45 год. вважається судовою
колегією неправомірною та такою, що
суперечить дійсним обставинам справи.

Судом в рішенні визначено неповажність
причин відсутності позивача на роботі
з 16-00 год. до 17-30 год., тому це є
порушенням трудової дисципліни, за що
може бути накладено дисциплінарне
стягнення.

Однак судом не перевірено та не
спростовано доводи позивача про те, що
він працює на посаді старшого
державного інспектора рибоохорони -
начальника першої рибоохоронної
дільниці саме державної установи,
територіальна юрисдикція якої
розповсюджується на всю Київську
область, тому в даному випадку має
місце трудова діяльність ОСОБА_2 поза
межами фактичного місця знаходження
установи.

Більше того судом не надано належної
правової оцінки діям відповідача при
винесенні оскаржуваного наказу № 383/к
від 06.09.2013 року, а саме чи дотримано
приписи ст. 149 КЗпП України та при
обранні виду стягнення враховано
ступінь тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, попередню роботу
працівника та його заслуги.

Відповідно ст. 237-1 ЦПК України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Крім того відповідно роз'яснень даних в
п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди» при
застосуванні норм КЗпП щодо порядку
розгляду трудових спорів у справах про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної працівникові у зв'язку з
виконанням трудових обов'язків, суди
повинні виходити з того, що за змістом
ст. 124 Конституції потерпілий має право
звернутися з такими вимогами до суду
безпосередньо.

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Зважаючи, що ОСОБА_2 тривалий час працює
в Управлінні охорони, використання і
відтворення водних ресурсів та
регулювання рибальства у Київській
області, має трудові відзнаки та
нагороди, до дисциплінарної
відповідальності не притягався, і
внаслідок накладення незаконної
догани зазнав моральних страждань, що
полягають тимчасових розладах
здоров'я, порушенням законних прав
позивача, втрати нормальних життєвих
зв'язків, що вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, колегія вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача 500 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди та, з
урахуванням обставин справи, вважає
таку суму достатньою для відновлення
порушених прав позивача.

З викладених вище підстав колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволені позову щодо визнання
незаконним та скасування наказу про
накладення дисциплінарного стягнення
та відшкодування моральної шкоди не
відповідає матеріалам справи, ухвалене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права і відповідно до
ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням в цій частині нового
рішення про задоволення позову,
оскільки вимоги позивача ґрунтуються
на вимогах закону та підтверджені
належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з
відповідача стягуються судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог в дохід держави, а саме
114,70 грн. судового збору в суді першої
інстанції та 121,80 грн. за подання
апеляційної скарги, а всього 236,50 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 304, ч. 1 п. 2 ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 16 квітня 2014 року скасувати в
частині відмови в задоволенні вимог
про накладення дисциплінарного
стягнення та відшкодування моральної
шкоди та ухвалити в цій частині нове
рішення.

Визнати незаконним та скасувати наказ
начальника Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області Горобця Тараса
Олександровича № 383/К від 6.09.2013 року,
яким ОСОБА_2 за порушення внутрішнього
трудового розпорядку було оголошено
дисциплінарне стягнення у виді догани.

Стягнути з Управління охорони,
використання і відтворення водних
ресурсів та регулювання рибальства у
Київській області на користь ОСОБА_2 500
(п'ятсот) грн. заподіяної моральної
шкоди.

Стягнути з Управління охорони,
використання і відтворення водних
ресурсів та регулювання рибальства у
Київській області на користь держави
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 236,50 грн. (двісті тридцять
шість).

В задоволенні решти вимог позову
відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий

Судді: