Справа № 13.06.2014
Провадження №2/761/4260/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді Гайдук С.В.

при секретарі
Ляпкало Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 в квітні 2014 року
звернулась до суду з даним позовом та
просить розірвати шлюб між нею та
ОСОБА_2. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
укладений 20.03.1993 року шлюб із
відповідачем існує формально. Від
шлюбу у них народилось двоє дітей,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя з
відповідачем не склалось, через втрату
почуття любові, поваги та довіри один
до одного, зраду чоловіка та постійні
сварки. Вказані обставини роблять
неможливим примирення та подальше
збереження сім'ї з відповідачем.

Позивачка та її представник в судовому
засіданні позов підтримали та просили
його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
про розірвання шлюбу визнав, вважає, що
збереження сім'ї є неможливим.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України,
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у органі
державної реєстрації актів цивільного
стану. Шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка. Примушування
жінки та чоловіка до шлюбу не
допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України
передбачено право кожного з подружжя
припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження є порушенням права дружини,
чоловіка на свободу та особисту
недоторканість і може мати наслідки,
встановлені законом.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони перебувають в зареєстрованому
шлюбі з 20.03.1993 року.

Від шлюбу у них народилось двоє дітей,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України,
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до статті 112 СК України шлюб
розривається, якщо судом буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із пояснень сторін в судовому
засіданні встановлено, що шлюбні
відносин фактично припинені, сторони
не ведуть спільного господарства,
проживають окремо один від одного.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що шлюб між сторонами носить
формальний характер, розірвання шлюбу
відповідає дійсній волі позивача та
відповідача, а тому є усі підстави для
розірвання шлюбу, оскільки подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу буде суперечити їх інтересам та
інтересам їх малолітнього сина, а також
положенням статті 51 Конституції
України, відповідно до яких шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки і
чоловіка.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169,208, 121, 215, 218, 293
ЦПК України і на підставі ст.ст.21, 24, 56,
104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб зареєстрований 20 березня 1993 року в
Палаці реєстрації шлюбу та
новонароджених м. Києва між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, актовий запис № 773, розірвати.

При оформленні розірвання шлюбу в
органах РАЦС прізвища сторін залишити
без змін.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: