Справа № 1708/3246/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2014 р. Здолбунівський
районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого суддіШуляка А.С.

при секретаріСолдатовій О.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м.
Здолбунів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання особи такою, що втратила
право на житло та за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
в користуванні житлом та стягнення
грошової компенсації -

встановив:

В поданій до суду, із змінами, позовній
заяві позивачка вказує на те, що вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. За час спільного
проживання ними було придбано майно, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, а саме: комбайн
зернозбиральний Kela, 1987 р.в., 24836 грн.,
трактор Т-40, 2006 р.в., вартістю 38511 грн.,
морозильну камеру Снайге, вартістю 2500
грн., зварювальний апарат 3000 грн.,
сівалку вартістю 5000 грн., млин вартістю
1000 грн., верстат свердлювальний
вартістю 2000 грн., плуг вартістю 1000 грн.,
обприскувач, вартістю 3000 грн.,
бензопилу вартістю 1000 грн., пральну
машину, вартістю 2000 грн., металеві
заготовки вартістю 800 грн., газову
плиту, вартістю 1000 грн., кухонний
гарнітур, вартістю 3500 грн., розсіювач
міндобрива, вартістю 3000 грн.,
автомобіль Нива вартістю 20000 грн. На
даний час шлюб між ними розірвано і
вони проживають окремо. Відповідач не
погоджується на добровільний розподіл
майна, а тому позивачка просить суд
провести поділ майна подружжя,
виділивши їй у власність комбайн
зернозбиральний Kela, 1987 р.в., вартістю 24836
грн., трактор Т-40, 2006 р.в., вартістю 38511
грн., всього на суму 63347грн. Решту майна,
загальною вартістю 48800грн. виділити
відповідачу.

Ухвалою Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 29 січня 2013
року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом було залишено без
розгляду.

В зустрічній позовній заяві позивачка,
вказує на те, що в період спільного
проживання в АДРЕСА_1, який належить на
праві власності відповідачу ними
спільно було проведено значні ремонтні
роботи, зроблено перепланування
будинку, побудовано гараж з кімнатою та
камяним льохом, проведено і інші
роботи. Всі роботи по добудові та
покращенню спірного житлового будинку
проводилися за її особисті кошти,
набуті до вступу у шлюб, кошти зі
спільного сімейного бюджету. Внаслідок
проведення будівельних робіт істотно
збільшилася вартість домоволодіння, в
звязку з чим будинок став спільною
власністю подружжя. Оскільки
визначити, яка саме частина будинку є
спільною сумісною власністю подружжя,
а яка відповідача неможливо та в звязку
з тим, що неможливо провести поділ в
натурі набутого ними спільного майна
(покращення житлового будинку) просить
суд стягнути з відповідача грошові
кошти в сумі 130663,50 грн. в рахунок
відшкодування частки вартості робіт по
покращенню спірного будинку.

Просить суд також зобовязати
відповідача усунути перешкоди в
користуванні спірним будинком та
вселити її та малолітніх дітей в даний
будинок.

В судовому засіданні позивачка та її
представник вимоги позову підтримали
та просять задовільнити їх.

Відповідач в судове засідання
неодноразово не зявлявся, хоча був
повідомлений про час і місце розгляду
справи. Позивачка та її представник
заявили клопотання про розгляд справи
без участі відповідача, оскільки він
свідомо не зявляється, щоб затягнути
розгляд справи.

Вислухавши думку позивача та його
представника, перевіривши матеріали
справи суд приходить до висновку про
можливість розгляду справи без участі
позивача. Неодноразову неявку
відповідача суд розцінює, як
недобросовісне використання ним
наданих процесуальних прав з метою
затягнути розгляд справи.

При цьому суд враховує, що відповідачем
була висловлена його позиція, щодо
позовних вимог позивачки, в поданих ним
запереченнях на позов і протягом
тривалого розгляду справи відповідач
мав можливість надати докази на
спростування вимог позивачки та
підтвердження обставин вказаних ним в
запереченнях.

В поданих заперечення відповідач
позовні вимоги визнав частково та
вказав, що він незгідний з вартістю
майна, яку вказала позивачка у позовній
заяві. Також, на даний час відсутнє
деяке майно, а деяке майно не є їх
спільною власністю, оскільки належить
іншим особам.

Крім того, за час спільного проживання
йому було передано у власність
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлових будинків і
споруд, площею 0,09 га., розташовану по
АДРЕСА_2, вартістю 60-70 тис. грн. В
подальшому від даної земельної ділянки
він відмовився на користь позивачки і
земельна ділянка була передана їй у
власність.

Всього спільного майна у них на
загальну суму 132447 грн.

Що стосується позовних вимог щодо
стягнення грошової компенсації в
рахунок відшкодування частки вартості
робіт по покращенню будинку, то
будь-якого капітального ремонту не
проводилося, проводився лише поточний
ремонт. На будівництво гаража ними було
витрачено 2500 грн. На ремонтні роботи та
будівництво гаража ними було витрачено
близько 15000 грн.

Також будь-яких перешкод позивачці та
малолітнім дітям в користуванні
спірним будинком він не чинить. Нею не
надано доказів на підтвердження
вказаних обставин. У 2009 році позивачка
разом з дітьми добровільно переїхала
проживати у будинок свого батька і
жодного разу не ставила питання щодо
повернення проживання в спірному
будинку.

Просить суд виділити позивачці трактор
Т-40, земельну ділянку, а йому виділити
плуг, млин, морозильну камеру, газову
плиту, комбайн зернозбиральний.

Вислухавши пояснення позивачки, її
представника, покази свідків,
дослідивши інші доказ по справі суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Шлюб між сторонами було зареєстровано
21 серпня 1998 року. Рішенням
Здолбунівського районного суду від 31
серпня 2012 року шлюб між сторонами було
розірвано.

В судовому засіданні було встановлено,
що за період шлюбу сторонами було
набуто майно, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, а саме:
комбайн зернозбиральний Kela, 1987 р.в., 24836
грн., трактор Т-40, 2006 р.в., вартістю 38511
грн., морозильну камеру Снайге,
вартістю 2500 грн., зварювальний апарат
3000 грн., сівалку вартістю 5000 грн., млин
вартістю 1000 грн., верстат
свердлювальний вартістю 2000 грн., плуг
вартістю 1000 грн., обприскувач, вартістю
3000 грн., бензопилу вартістю 1000 грн.,
пральну машину, вартістю 2000 грн.,
металеві заготовки вартістю 800 грн.,
газову плиту, вартістю 1000 грн., кухонний
гарнітур, вартістю 3500 грн., розсіювач
міндобрива, вартістю 3000 грн. Всього на
загальну суму 92147грн.

Згідно ч.2 ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна за
взаємною згодою.

Проте, добровільно сторони не досягли
згоди, щодо поділу спірного майна.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є обєктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Враховуючи обставини справи суд
вважає, що позивачці із спільного майна
подружжя слід виділити у власність
комбайн зернозбиральний Kela, 1987 р.в.,
вартістю 24836 грн., трактор Т-40, 2006 р.в.,
вартістю 38511 грн., всього майна на суму
63347грн.

Відповідачу слід виділити у власність
наступне майно: морозильну камеру
Снайге, вартістю 2500 грн., зварювальний
апарат 3000 грн., сівалку вартістю 5000 грн.,
млин вартістю 1000 грн., верстат
свердлювальний вартістю 2000 грн., плуг
вартістю 1000 грн., обприскувач, вартістю
3000 грн., бензопилу вартістю 1000 грн.,
пральну машину, вартістю 2000 грн.,
металеві заготовки вартістю 800 грн.,
газову плиту, вартістю 1000 грн., кухонний
гарнітур, вартістю 3500 грн., розсіювач
міндобрива, вартістю 3000 грн., всього
майна на суму 28800 грн.

З позивачки слід стягнути на користь
відповідача 17273грн.50коп. в рахунок
вирівнювання часток при поділі майна.

Безпідставним є посилання позивачки на
те, що автомобіль Нива є спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
як вбачається з свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серія
НОМЕР_1 він належить на праві власності
ОСОБА_3.

Згідно рішення Здовбицької сільської
ради Здолбунівського району №282 від 24
грудня 2007 року було дано дозвіл
позивачці на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва,
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
орієнтовною площею 0,09 га., яка
розташована в АДРЕСА_2, а отже
відповідно до положень статей 81, 116 ЗК
України, ст.57 СК України вона є
особистою власністю позивачки, а не
спільною сумісною власністю подружжя і
не може бути врахована при поділі майна
на, що вказував відповідач у
запереченнях.

Що стосується позовних вимог про
стягнення грошової компенсації в
рахунок відшкодування частки вартості
робіт по покращенню будинку АДРЕСА_1, то
судом встановлено, що в період шлюбу
сторонами було проведено капітальний
ремонт будинку, частково проведено
реконструкцію кімнат та добудову,
побудовано гараж з кімнатою та камяним
погребом.

Дані обставини підтвердили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6

Так, свідок ОСОБА_4, яка є сусідкою
позивача, пояснила, що коли позивачка
вийшла заміж за відповідача, то вони
переїхали жити до батьків позивачки, а
в будинку відповідача робили
капітальний ремонт. До шлюбу будинок
перебував майже в аварійному стані.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що після шлюбу
сторони провели капітальний ремонт
будинку, добудували гараж з кімнатою та
погребом. До шлюбу відповідач ніякого
ремонту в будинку не робив і він був
такий, що в ньому не можна було жити. Всі
роботи практично проводила позивачка і
розраховувалася за них.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що після
одруження позивачка попросила її
допомогти зробити ремонт в будинку
чоловіка. Всі кошти за ремонт
оплачувала позивачка.

Згідно висновку будівельно-технічної
експертизи №31 від 25 лютого 2014 року,
складеного експертом ОСОБА_8, загальна
вартість ремонтно-будівельних робіт в
житловому будинку АДРЕСА_1, проведених
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час спільного
проживання в 1998-2003 рр. становить 261327
грн.

Отже з відповідача слід стягнути на
користь позивача частину вартості
робіт по покращенню будинку.

При цьому суд вважає за можливе
зменшити вказану суму на 12273грн.50коп.,
які слід стягнути з позивачки на
користь відповідача в рахунок
вирівнювання часток при поділі майна.

За таких обставин з відповідача слід
стягнути на користь позивачки 118390грн. в
рахунок відшкодування частки вартості
робіт по покращенню спірного будинку

Що стосується позовних вимог про
зобовязання відповідача усунути
перешкоди в користуванні спірним
будинком та вселити її та малолітніх
дітей в даний будинок, то відповідно до
ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Проте, в обґрунтування позовних вимог
позивачкою не надано жодних доказів,
які б дійсно стверджували той факт, що
відповідач перешкоджає позивачці та
дітям проживати в спірному будинку, а
тому позов в цій частині задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивачки понесені нею судові
витрати, які складаються з 107,30 грн.
сплаченого при подачі позову судового
збору та 2900грн. витрат понесених на
оплату вартості експерта.

Також з відповідача підлягає стягненню
на користь держави судовий збір в сумі
1471,90 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 81, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 57, 60, 62, 70 СК
України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовільнити частково.

Провести поділ майна подружжя,
виділивши у власність ОСОБА_1 комбайн
зернозбиральний Kela, 1987 р.в., вартістю 24836
грн., трактор Т-40, 2006 р.в., вартістю 38511
грн., всього на суму 63347грн.

Виділити у власність ОСОБА_2 морозильну
камеру Снайге, вартістю 2500 грн.,
зварювальний апарат 3000 грн., сівалку
вартістю 5000 грн., млин вартістю 1000 грн.,
верстат свердлювальний вартістю 2000
грн., плуг вартістю 1000 грн., обприскувач,
вартістю 3000 грн., бензопилу вартістю 1000
грн., пральну машину, вартістю 2000 грн.,
металеві заготовки вартістю 800 грн.,
газову плиту, вартістю 1000 грн., кухонний
гарнітур, вартістю 3500 грн., розсіювач
міндобрива, вартістю 3000 грн., всього на
суму 28800 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошові кошти в сумі 118390 (сто
вісімнадцять тисяч триста девяносто)
грн. в рахунок відшкодування частки
вартості робіт по покращенню будинку
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені нею судові витрати, які
складаються з 107,30 грн. сплаченого при
подачі позову судового збору, 2900грн.
витрат понесених на оплату вартості
експерта.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 1471,90 грн.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційний суд Рівненської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Здолбунівський
районний суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя