Справа № 317/421/14-ц
№/п 2/317/457/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Гончаренко П.П.,

при секретарі:
Зеленській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа без самостійних
вимог Орган опіки та піклування в особі
Служби у справах дітей Запорізької
районної державної адміністрації про
відібрання малолітньої дитини, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог Орган опіки та
піклування в особі Служби у справах
дітей Запорізької районної державної
адміністрації про відібрання
малолітньої дитини, який двічі уточняв
в частині стягнення з відповідача суми
судових витрат. В обґрунтування свого
позову зазначив, що він являється
батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серія
НОМЕР_2, виданого 30.09.2008 року Хортицьким
відділом реєстрації актів цивільного
стану Запорізького міського
управління юстиції.

З матір'ю дитини ОСОБА_4 позивач
перебував в шлюбі, але з кінця 2009 року
проживали окремо, оскільки подружні
стосунки не склалися. Дочка проживала з
матір'ю за адресою: АДРЕСА_2

ІНФОРМАЦІЯ_9 року мати дитини
ОСОБА_4 померла. Дитина проживає за
вищевказаною адресою без будь-яких
правових підстав з відповідачем
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, які є синами померлої.

Після смерті ОСОБА_4 позивач мав
намір забрати дочку проживати до себе,
але відповідач ОСОБА_2 заперечує проти
цього, чинить позивачу перешкоди в
спілкуванні з дитиною. Відповідач не
дозволяє позивачу бачитись з дитиною,
чим порушує його право, як батька
дитини.

Позивач зазначає, що не дивлячись на
напружені відносини з померлою ОСОБА_4
за її життя він з нею міг домовитись про
участь кожного з батьків у вихованні
дитини. Бачився з дочкою він не так
часто, як хотілося б в силу віку дитини,
її розпорядку дня та графіку його
роботи. Але він завжди цікавився станом
здоров'я дитини, її потребами. Щомісяця
позивач навідувався до доньки,
спілкувався з нею. Дружина з дочкою
приходили до позивача додому, де дитина
спілкувалася з бабусею (матір'ю
позивача). ОСОБА_3 прихильна до батька:
сумує, чекає на нього, бажає проводити з
ним час.

Також позивач вказує на те, що він,
як батько, мав право просто забрати
дитину проживати до себе не зважаючи на
заперечення з боку ОСОБА_2 Але він
розуміє, що різка зміна проживання
дитини, її оточення може бути травмою
для неї, що потрібен певний період
адаптації. Тому він звернувся до
органів опіки та піклування, щоб
поступово налаштувати дитину на зміни
в її житті. Керуючись почуттям любові
до дитини, це мали б робити обидві
сторони, але ОСОБА_2 є двадцятирічним
запальним юнаком та керується іншими
почуттями.

В листопаді 2013 року позивач звернувся
до служби у справах дітей Запорізької
районної державної адміністрації
Запорізької області із заявою про
визначення місця проживання ОСОБА_3.
Рішенням комісії з питань захисту прав
дитини №188 від 24.12.2013 року розгляд
питання перенесено на наступне
засідання комісії для надання
додаткових документів і з'ясування
обставин та більш детального вивчення
ситуації в сім?ї. Цим же рішенням
визначено дні зустрічей з дитиною
двічі на тиждень в присутності фахівця
з соціальної роботи ЗРЦСССДМ.

В своїй позовній заяві позивач
зазначає, що ОСОБА_2 агресивно
налаштований проти нього, що проявив
під час зустрічей, повязаних з викликом
до органів опіки та піклування. Одразу
після звернення ОСОБА_1 до служби у
справах дітей, відповідачем подано до
Хортицького районого суду м. Запоріжжя
позов про позбавлення батьківських
прав (ухвалою від 22.01.2014 року
провадження в справі закрито за
клопотанням ОСОБА_2).

Під час зстрічей з дитиною
позивач став помічати, що ОСОБА_3
налаштовують проти нього, дитина стала
спілкуватися з ним з більшою
обережністю.

Від матеріальної допомоги дитині
ОСОБА_2 відмовлється, продукти
харчування, які позивач передає для
дитини, він демонстративно викидає. В
Долинській сільраді Запорізького
району Запорізькі області в березні 2014
року позивачем оплачено за
обслуговування будинку, в якому
проживає відповідач з дітьми та в
дитячому навчальному закладі, який
відвідує дочка також була
заборгованість, яку він погасив.

Позивач вказує на те, що він дуже
любить свою доньку та хвилююся за неї.
На теперішній час вона знаходиться в
будинку зі своїми братами - 20-річним
відповідачем ОСОБА_2 та 13-річним ОСОБА_5
і він не впевнений, що за нею
здійснюється належний догляд, не знає,
як вона харчується, вдягається.

Всі ці обставини змусили позивача
звернутися до суду з даною позовною
заявою.

Також позивач зазначає, що він психічно
здоровий, не зловиживає спиртними
напоями або наркотичними засобами,
працевлаштований, позитивно
характеризується за місцем проживання
та за місцем роботи. Відповідно
наданого службі у справах дітей акту
обстеження умов мого проживання, умови
для проживання дитини задовільні, є
необхідна побутова техніка, меблі тощо.
Проживання дитини з ним, не суперечить
її інтересам.

На думку позивача ОСОБА_2 тримає у себе
його дитину безпідставно, тобто не на
підставі закону або рішення суду. У
відповідності до положень ст. 163
Сімейного кодексу України батьки мають
переважне право перед іншими особами
на те, щоб малолітня дитина проживала з
ними. Батьки мають право вимагати
відібрання малолітньої дитини від
будь-якої особи, яка тримає її у себе не
на підставі закону або рішення суду.

Відповідно до ст. 151 СК України батьки
мають переважне право перед іншими
особами на особисте виховання дитини.

Також позивач у своїй позовній заяві
просить суд стягнути з відповідача
понесені ним судові витрати, а саме за
сплату судового збору та сплату
юридичних послуг, в розмірі 2071,80 грн.,
відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовну заяву,
просили суд задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні визнав
позовні вимоги частково, а саме
відповідач не заперечував проти
відібрання дитини батьком - тобто
позивачем, але заперечував проти
стягнення з нього 2071,80 грн. судових
витрат, у зв'язку з тим, що він не має
постійного доходу, тому йому буде
матеріально складно сплатити таку суму
позивачу.

Представник третьої особи Орган опіки
та піклування в особі Служби у справах
дітей Запорізької районної державної
адміністрації в судовому засіданні
надала Рішення № 54 від 24.04.2014 року про
визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження з батьком ОСОБА_1 Також
представником третьої особи надано
висновок щодо розв'язання спору, згідно
якого Орган опіки та піклування в особі
Служби у справах дітей Запорізької
районної державної адміністрації
вважає, що позовні вимоги позивача
ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Суд розглянувши матеріали справи,
заслухавши сторони у справі, пояснення
третьої особи, допитавши свідків в
судових засіданнях, дослідивши усі
докази у сукупності, вважає, що вимоги
позивача законні та обґрунтовані,
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Статтею 11
ЦПК України передбачено, що суд
розглядає цивільні справи на підставі
наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57
ЦПК України доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Стаття 58 ЦПК України
встановлює, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України
суд не бере до уваги докази, одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом і обставини, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

В судових засіданнях встановлено, що
ОСОБА_1 являється батьком
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серія
НОМЕР_2, виданого 30.09.2008 року Хортицьким
відділом реєстрації актів цивільного
стану Запорізького міського
управління юстиції.

ОСОБА_1 та матір дитини ОСОБА_4
перебували в шлюбі, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3,
виданого 30.08.2008 року Хортицьким
відділом реєстрації актів цивільного
стану Запорізького міського
управління юстиції але з кінця 2009 року
проживали окремо, оскільки подружні
стосунки не склалися. Дочка проживала з
матір'ю за адресою: АДРЕСА_2

ІНФОРМАЦІЯ_9 року мати дитини
ОСОБА_4 померла. Дитина проживає за
адресою: АДРЕСА_2 з відповідачем ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які
є синами померлої.

Позивач звернувся до служби у справах
дітей Запорізької районної державної
адміністрації Запорізької області із
заявою про визначення місця проживання
його доньки. Рішеннями комісії з питань
захисту прав дитини № 178 від 25.11.2013 року
та №188 від 24.12.2013 року розгляд питання
було перенесено на наступні засідання
комісії для надання додаткових
документів і з'ясування обставин та
більш детального вивчення ситуації в
сім?ї. Цим же рішенням визначено дні
зустрічей з дитиною двічі на тиждень в
присутності фахівця з соціальної
роботи ЗРЦСССДМ.

ОСОБА_1 до матеріалів справи надано
характеристики з місць роботи та з
місця проживання, згідно яких він
характеризується з позитивної сторони,
добросовісний, відповідальний,
трудолюбивий, не конфліктний, за
зловживанням спиртними напоями
помічений не був.

Згідно довідки № 1461 від 29.10.2013 року, яка
видана МКП «Основаніє» ОСОБА_1
зареєстрований разом зі своєю матір'ю
за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до характеристики від 30.10.2013
року, яка видана головою правління
кооперативу «Наш дом», ОСОБА_1 проживає
за адресою: АДРЕСА_3 з 2010 року разом з
громадянською дружиною ОСОБА_6

Згідно витягу з реєстру № 393-17122013/23210
ОСОБА_1 станом на 21.01.2014 року до
кримінальної відповідальності не
притягується, засудженим не значиться
та в розшуку не перебуває.

Також позивачем надано копії квитанції
по сплаті заборгованості за комунальні
послуги будинку де проживає відповідач
разом з малолітньою ОСОБА_3, а також
квитанцію по сплаті за дитячий садок,
який відвідує його донька.

Відповідно до довідки № 378 від 12.03.2014
року, яка видана Центром
обслуговування абонентів Єдиної
абонентської служби, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, її родина складається з трьох
осіб: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 - син, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. - онука.

Згідно Рішення комісії з питань
захисту прав дитини № 32 від 25.03.2014 року
розгляд питання про визначення місця
проживання малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., з батьком ОСОБА_1
перенесено на наступне засідання
комісії.

Відповідно до Рішення комісії з питань
захисту прав дитини № 54 від 24.04.2014 року
розглянуто питання про визначення
місця проживання малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., з батьком ОСОБА_1 та
вирішено, визначити місце проживання
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. з
батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

В судових засіданнях допитані свідки,
як зі сторони позивача так і зі сторони
відповідача, які надали свої пояснення
стосовно суті справи.

Відповідно до ст. 151 СК України батьки
мають переважне право перед іншими
особами на особисте виховання дитини.

У відповідності до положень ст. 163
Сімейного кодексу України батьки мають
переважне право перед іншими особами
на те, щоб малолітня дитина проживала з
ними. Батьки мають право вимагати
відібрання малолітньої дитини від
будь-якої особи, яка тримає її у себе не
на підставі закону або рішення суду.

Суд вважає можливим частково
задовольнити позов у частині стягнення
з відповідача на користь позивача
судові витрати в розмірі 500,00 грн., у
зв'язку з матеріальним становищем
відповідача.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст. 86 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд
вважає за необхідне постановити
рішення по справі, яким позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 11, 15, 18, 60, 205, 206,
212-215, 267 ЦПК України, ст.ст. 151, 163 СК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа без самостійних вимог Орган
опіки та піклування в особі Служби у
справах дітей Запорізької районної
державної адміністрації про
відібрання малолітньої дитини -
задовольнити частково.

Відібрати у відповідача ОСОБА_2
малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та
віддати її ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 року
народження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
(іпн. НОМЕР_1) судові витрати в сумі 500
(п'ятсот гривень) грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
П.П. Гончаренко