Справа № 603/147/14-ц
Провадження №2/603/42/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2014 р. Монастириський районний
суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді:
Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря
Б'єля Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Монастириська цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Гориглядівської сільської ради
Монастириського району Тернопільської
області, приватного агропромислового
підприємства «Горигляди» про визнання
права власності на житловий будинок за
набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд позовом до
Гориглядівської сільської ради
Монастириського району Тернопільської
області, ПАП «Горигляди» с.Горигляди
Монастириського району Тернопільської
області, в якому просить визнати за нею
право власності за набувальною
давністю на житловий будинок з
надвірними будівлями, який знаходиться
в АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що
даний будинок їй надано згідно
протоколу №4 засідання правління
колгоспу ім.Дворського
Монастириського району Тернопільської
області від 06.04.1987 року. Вважає, що
добросовісно заволоділа нерухомим
майном і продовжує відкрито
безперервно ним володіти. Володіння та
користування житловим будинком
позивачкою здійснюється з 1987 року, що
відповідає ст.344 ЦК України, тому
вважає, що правовідносини про набуття
права власності на нерухоме майно за
набувальною давністю регулюються
нормами нового ЦК України.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та її представник - адвокат
ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, просять суд позов
задовольнити.У наступне судове
засідання позивач не з'явилась,
звернувшись в суд із заявою про розгляд
справи у її відсутності.

Представник позивача - адвокат
ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився,
хоч належним чином був повідомлений
про день і час судового засідання.

Відповідач Гориглядівська сільська
рада Монастириського району
Тернопільської області не забезпечила
в судове засідання явку представника,
подавши в суд заяву про розгляд справи
у відсутності їхнього представника.
Проти позову не заперечили.

Відповідач ПАП «Гориглядівське»
не забезпечили в судове засідання явку
представника, хоча судом вживались
належні заходи щодо повідомлення про
день і час судового засідання.

Тому суд вважає за можливе розгляд
справи у відсутності відповідачів на
підставі доказів, що є в матеріалах
справи та постановлення заочного
рішення.

Судом встановлені наступні
обставини.

Як вбачається зі змісту архівного
витягу із протоколу №4 засідання
правління колгоспу ім.Дворського
с.Горигляди Монастириського району
Тернопільської області від 06.04.1987 року,
виданого 15.08.2013 року архівним відділом
Монастириської державної
адміністрації Тернопільської області
№183, протоколом засідань правління
колгоспу та загальних зборів членів
колгоспу ім.Дворського с.Горигляди
Монастириського району Тернопільської
області за 1987 рік заяву ОСОБА_1, яка
просить допомогти придбати житло, у
зв'язку з тим, що живе в старій
батьковій однокімнатній «хаті», яка
руйнується і ремонту не підлягає, -
задоволено.

Згідно архівної довідки №275,
виданої 21.11.2013 року архівним відділом
Монастириської районної державної
адміністрації Тернопільської області,
спілку селян ім.Дворського с.Горигляди
03.02.2000 року реорганізовано (протокол №1
засідання зборів спілки селян
ім.Дворського), а на її базі створено
ПАП «Горигляди» с.Горигляди
Монастириського району Тернопільської
області.

Згідно довідки №339, виданої 25.12.2013
року КП «Монастириське районне бюро
технічної інвентаризації», вартість
житлового будинку з надвірними
будівлями, який розташований в АДРЕСА_1
становить 96 054 грн. За даною адресою
розміщено: одноповерховий житловий
будинок загальною площею 51,6 кв.м,
житловою площею 35,7 кв.м. під літерою
«А», сарай «Б», сарай «В», сарай «Г»,
курник «Д», огорожа №1, ворота №2.

Позивачка разом з родиною більше
десяти років добросовісно, відкрито,
безперервно володіє вищевказаним
нерухомим майном, проводить в ньому
поточний та капітальний ремонти, що дає
їй право на набуття права власності на
нерухоме майно за набувальною
давністю.

Стаття 41 Конституції України
зазначає, що право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом.

Вирішуючи питання про
правомірність набуття права власності,
суд має враховувати, що воно
набувається на підставах, які не
заборонені законом, зокрема на
підставі правочинів. При цьому діє
презумпція правомірності набуття
права власності на певне майно, яка
означає, що право власності на
конкретне майно вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом
(ст.328 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних
із набуттям права власності за
набувальною давністю суди повинні
враховувати, зокрема таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа
при заволодінні чужим майном не знала і
не могла знати про відсутність у неї
підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо
особа не приховувала факт знаходження
майна в її володінні. Вжиття звичайних
заходів щодо забезпечення охорони
майна не свідчить про приховування
цього майна;

- володіння визнається безперервним,
якщо воно не переривалось протягом
всього строку набувальної давності. У
разі втрати не із своєї волі майна його
давнісним володільцем та повернення
цього майна протягом одного року або
пред'явлення протягом цього строку
позову про його витребування
набувальна давність не переривається
(частина третя статті 344 ЦК). Не
переривається набувальна давність,
якщо особа, яка заявляє про давність
володіння, є сингулярним чи
універсальним правонаступником,
оскільки в цьому разі вона може
приєднати до часу свого володіння
увесь час, протягом якого цим майном
володіла особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є (частина
друга статті 344 ЦК) (п.5,9 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав» №5 від
07.02.2014 року).

У судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 з 1987 року безперервно
відкрито володіє житловим будинком з
надвірними будівлями, який
розташований в АДРЕСА_1, де
зареєстрована і проживає, що
підтверджується довідкою №715, виданою
16.09.2013 року Гориглядівською сільською
радою Монастириського району
Тернопільської області. З даної
довідки вбачається, що згідно записів у
погосподарській книзі №10
Гориглядівської сільської ради на 1991 -
1995 роки вищевказаний житловий будинок
належав колгоспу ім.Дворського.

Ураховуючи положення пункту 8
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
про те, що правила статті 344 ЦК про
набувальну давність поширюються також
на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим Кодексом, та беручи до
уваги, що ЦК набрав чинності з 01 січня
2004 року, положення статті 344 ЦК
поширюються на правовідносини, що
виникли з 01 січня 2001 року. Отже,
визнання судом права власності на
нерухоме майно за набувальною давністю
може мати місце не раніше 01 січня 2011
року.

При цьому, коли строк давнісного
володіння почався раніше 01 січня 2001
року, то до строку, який дає право на
набуття права власності за набувальною
давністю, зараховується лише строк з 01
січня 2001 року. Разом із тим, якщо
перебіг строку володіння за давністю
почався після цієї дати, то до строку
набувальної давності цей період
зараховується повністю (п.11 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав» №5 від
07.02.2014 року).

Як встановлено у судовому
засіданні, позивач добросовісно
проживає в житловому будинку з
надвірними будівлями, який
розташований в АДРЕСА_1 фактично з 1987
року і продовжує проживати по даний
час, з моменту передачі її, як
фактичному володільцю нерухомого
майна не допустила легковажності або
самонадіяності чи необережності по
відношенню до можливого завдання майну
шкоди, відкрито володіє нерухомим
майном, оскільки звернень державних
органів, органів місцевого
самоврядування, фізичних та юридичних
осіб з приводу незаконного проживання
в будинку не отримувала, безперервно
володіє нерухомим майном з
вищевказаного періоду більше десяти
років, тобто без переривання строків
його володіння за підстав передбачених
законом, а тому вважається такою, що
правомірно за набувальною давністю
набула право власності на вказане
нерухоме майно.

Крім того, як убачається зі змісту
довідки №180, виданої 31.03.2014 року
виконкомом Гориглядівської сільської
ради Монастириського району
Тернопільської області, земельна
ділянка під будинковолодінням, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1,
обліковується за ОСОБА_1

Враховуючи наведені вище
обставини, суд приходить до
переконання, що позов ОСОБА_1 до ПАП
«Горигляди» про визнання права
власності на житловий будинок за
набувальною давністю підлягає до
задоволення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Гориглядівської сільської ради
Монастириського району Тернопільської
області слід відмовити, оскільки
житловий будинок з надвірними
будівлями, який розташований в АДРЕСА_1,
знаходиться на балансі ПАП «Горигляди»
і на баланс сільської ради, тобто у
комінальну власність, не передавався.

При цьому, суд не приймає до уваги
визнання Гориглядівською сільською
радою Монастириського району
Тернопільської області позову, а
вважає за необхідне відмовити у
прийнятті відповідачем -
Гориглядівською сільською радою
Монастириського району Тернопільської
області - позову у відповідності до
ст.174 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 41 Конституції
України, ст.ст. 328, 344, п. 8 Прикінцевих та
Перехідних положень ЦК України, ст.ст. 6,
10, 11, 212-215, 226, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Гориглядівської
сільської ради Монастириського району
Тернопільської області, приватного
агропромислового підприємства
«Горигляди» про визнання права
власності на житловий будинок за
набувальною давністю - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
за набувальною давністю на житловий
будинок з надвірними будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні позову до
Гориглядівської сільської ради
Монастириського району Тернопільської
області - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Тернопільської області через
Монастириський районний суд
Тернопільської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю. Г. Гудкова