Справа № 363/1377/13-ц Головуючий у І
інстанції Скарлат О.І.Провадження №
22-ц/780/3313/14 Доповідач у 2
інстанції АнтоненкоКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

03 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого - судді Антоненко В.І.,

суддів: Іванової І.В., Касьяненко Л.І.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «БАЗИС КО»
на ухвалу Вишгородського районного
суду Київської області від 16 травня 2013
року у справі за поданням старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Вишгородського районного управління
юстиції у Київській області про
виділення частки майна боржника, що є у
спільній сумісній власності.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги,
колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року відділ ДВС
Вишгородського РУЮ звернувся до суду з
поданням про виділення частки майна
боржника, що є у спільній сумісній
власності.

Ухвалою Вишгородського районного суду
Київської області від 16 травня 2013 року
у задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Вишгородського управління юстиції
Київської області відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «БАЗИС КО»
просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні подання ВДВС
Вишгородського РУЮ у Київській
області, суд першої інстанції виходив з
того, що подання державного виконавця є
необгрунтованим, оскільки державним
виконавцем порушено порядок вирішення
питання про визначення частки у
спільному майні, встановлений ст. 379 ЦПК
України, а саме: вказаною статтею не
передбачено виділення частки у
спільному майні .

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можливо з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 є боржником у виконавчому
провадженні та в добровільному порядку
не виконує рішення суду, у зв'язку з чим
виникла необхідність у визначенні
частки майна боржника, що є у спільній
сумісній власності.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК
України питання про визначення частки
майна боржника у майні, яким він
володіє спільно з іншими особами,
вирішується судом за поданням
державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи,
квартира АДРЕСА_1 придбана у шлюбі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а отже перебуває у їх
спільній сумісній власності.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 52 Закону
України «Про виконавче провадження»
якщо боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

За таких обставин ухвалу суду не можна
визнати обґрунтованою, у зв»язку з чим
вона підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді питання суду
необхідно врахувати наведене,
витребувати документи про право
власності на спірну квартиру та
вирішити справу відповідно до вимог
закону.

Керуючись ст. ст. 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «БАЗИС КО»
задовольнити .

Ухвалу Вишгородського районного суду
Київської області від 16 травня 2013 року
скасувати та передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: