АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/3676/14
Головуючий І інстанції -
Справа: № 632/3886/13-ц
Доповідач - Кругова С.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді
- КРУГОВОЇ С.С.

суддів колегії
- ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

-
ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі
- Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на заочне рішення
Первомайського міськрайонного суду
Харківської області від 08 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Державного підприємства "Харківський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" про спонукання
виконати певні дії по ЗУ "Про захист
прав споживачів", -

в с т а н о в
и л а:

Позивач звернулася з вказаним позовом,
в якому просила зобов`язати
відповідача виготовити та передати їй
по акту приймання-передачі технічну
документацію зі складанням державного
акту на земельну частку (пай) згідно
договору №1455 від 20 грудня 2002 року.

В уточненій позовній заяві позивач
просила зобов'язати позивача передати
їй по Акту приймання-передачі технічну
документацію зі складання Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІІІ-ХР №076411,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 481 від 27 грудня
2002 року; зобов'язати відповідача
передати їй по Акту приймання-передачі
технічну документацію по встановленню
меж земельної ділянки НОМЕР_1 площею 6,74
гектарів в натурі (на місцевості),
виготовлену згідно поданої заяви від 13
лютого 2004 року і Кошторису на розробку
технічної документації по
встановленню меж цієї земельної
ділянки; зобов'язати відповідача
виконати розпорядження Первомайської
районної державної адміністрації
Харківської області від 12 травня 2004
року № 161 "Про виділення власнику
земельної частки (паю) ОСОБА_3 земельної
ділянки в натурі (на місцевості),
розташованої в межах Миронівської
сільської ради" й виділити земельну
ділянку № НОМЕР_1 площею 6,74 гектарів в
натурі (на місцевості) згідно із
технічною документацією щодо передачі
та виділення її в натурі (на місцевості)
та виготовлення державного акту на
право приватної власності на землю
серії ІІІ-ХР № 076411, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №481; та
просила визнати не пропущеним строк
позовної давності на звернення до суду.

Заочним рішенням Первомайського
районного суду Харківської області від
08 квітня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просила скасувати заочне рішення
та ухвалити нове, яким задовольнити її
позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що рішення винесено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а також є
необґрунтованим та незаконним.

Стверджує, що ряд фактів, вказаних у
рішенні суду не відповідають
дійсності, а саме суд не постановив
ухвалу про заочний розгляд справи,
зміст рішення не відповідає вимогам
ст.215 ЦПК України, в мотивувальній
частині рішення суд неправомірно
застосував ч.2 ст.197 ЦПК України та
невірно зазначив позовні вимоги.

Зазначає, що 20 грудня 2002 року був
укладений договір № 1455, згідно якого
виконавець робіт зобов'язався
виготовити технічну документацію зі
складання державного акту на земельну
частку (пай) у строк визначений
календарним планом, а позивач
зобов'язувалась сплатити за виконані
роботи виконавцю цього договору кошти
в сумі 87,55 грн.

Вказує, що свої зобов`язання виконала в
повному обсязі, що підтверджується
квитанцією, а виконавець зобов'язання
до цього часу повністю не виконав.

Крім того, стверджує, що позивачу
фактично був виготовлений та виданий
тільки державний акт на право
приватної власності на землю на 6,74 га
без видачі до нього технічної
документації на підставі якої його
було виготовлено виконавцем,
підтвердженням факту невидачі є Акт
здачі-приймання продукції від 18.02.2003
року за договором № 1455 від 20.12.2002 року,
тоді як Державний акт серії ІІІ-ХР
№076411, виготовлений відповідачем,
фактично був виданий позивачу не 18.02.2003
року, а 27.12.2002 року, про що зроблено
відповідний запис в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 481. В цьому Акті
жодних свідчень про виготовлення та
передачу технічної документації
нічого не значиться.

Вказує, що правонаступником виконавця
робіт по договору № 1455 на теперішній
час є відповідач, якому вона
неодноразово направляла звернення, але
жодної відповіді не отримувала.

Також зазначає, що розпорядження
Первомайської районної державної
адміністрації № 161 від 12.05.2004 року є
невиконаним.

Звертає увагу суду на те, що судом
першої інстанції постановлено рішення
без з'ясування обставин справи, без
дослідження наданих доказів.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_3
просила розглянути скаргу за її
відсутності у зв'язку з тим, що прибути
в судове засідання та прийняти участь у
ньому не має можливості за станом
здоров'я та за віком.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи апеляційної скарги та,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Постановляючи заочне рішення про
відмову у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позов є необґрунтованим та такий, що не
підлягає задоволенню.

З таким висновком судова колегія
погоджується з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_3 уклала договір № 1455 від 20 грудня
2002 року (а.с. 3) згідно якого Харківський
філіал Інституту землеустрою в особі
директора філіалу Тихоненка О.В.
приймає на себе виконання робіт по
виготовленню технічної документації
зі складання державного акту на
земельну частку (пай). У додатку до
договору № 1455 - календарного плану
робіт на виробництво науково-технічної
продукції (а.с. 4) зазначається строк
виконання - липень 2003 року.

Згідно п. 3.2 вказаного договору в разі
мотивованої відмови замовника
прийняти роботу сторонами складається
двосторонній акт з переліком недоробок
або помилок і строки їх виконання, але
жодних подібних актів не складалося.
Крім того, відповідно акту
здачі-приймання продукції від 18 лютого
2003 року (а.с. 6) за договором № 1455
замовник своїм підписом підтвердила
прийняття продукції без зауважень, а
саме виготовлення держакту на право
приватної власності.

Відповідно до п.1.19 Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
приватної власності на землю, право
колективної власності на землю, право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) та
договорів оренди землі". затвердженої
наказом Держкомзему №43 від 4 травня 1999
року, з наступними змінами , внесеними
наказом Днржкомзему №27 від 29.02.2000 року
технічна документація зі складання
державних актів на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою розробляється у двох
примірниках. Перший (з матеріалами
польових вимірювань і обчислень)
зберігається в районних (міських)
відділах (управліннях) земельних
ресурсів Держкомзему України, другий -
у виконавця робіт.

Тому, помилковими є твердження ОСОБА_3 в
апеляційній скарзі щодо невиконання
відповідачем обов'язку видати технічну
документацію, оскільки ні діючим
законодавством ні договором на
виконання робіт видача технічної
документації замовнику - не
передбачалась.

Актом № 1 від 01 грудня 2010 року (а.с. 20)
встановлено вилучення для знищення
документів, не внесених до
Національного архівного фонду, що не
підлягають зберіганню як такі, що не
мають науково-історичної цінності та
втратили практичне значення, серед
яких під п.4 були зазначені договори з
замовниками за 2002 рік під № 755-1472 .
Тобто , договір 1455 і відповідно
технічна документація були знищені ще
в 2010 році.

З позовною заявою ОСОБА_3 звернулась
лише 11 грудня 2013 року. У зв"язку з цим
представник відповідача подав заяву
про застосування строків позовної
давності (а.с. 19).

В уточненій позовній заяви (а.с. 33)
позивач просила про зобов'язання
відповідача видати їй згідно акту
здачі-приймання технічну документацію
по встановленню меж земельної ділянки
№ НОМЕР_1 площею 6,74 га в натурі (на
місцевості), виготовлену згідно
поданої заяви від 13 лютого 2004 року і
кошторису на розробку технічної
документації по встановленню меж цієї
земельної ділянки.

Згідно кошторису на проектні
(вишукувальні) роботи (а.с. 36), а саме
розробку технічної документації по
встановленню меж земельних ділянок,
який був погоджений підписом з
відповідальним представником
замовника (ОСОБА_3), було встановлено
межі земельної ділянки.

В обгрунтування позовних вимог позивач
посилається на розпорядженням № 161 від
12 травня 2004 року (а.с. 42), як на підставу
видачі відповідачем технічної
документації.

При цьому, зі змісту розпорядження
вбачається, що ДП «Харківський
інститут землеустрою», що виконав
технічну документацію, дозволено
здійснити виділення згаданої вище
земельної ділянки у натурі (на
місцевості), що і було зроблено.

Розпорядженням не покладався на
відповідача обов'язок видати технічну
документацію позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 60 цього
Кодексу.

Позивач не довела суду, яке її право
порушено. В чому полягає звуження чи
зменшення її прав і за захистом яких
прав вона звернулась до суду.

У зв"язку з цим, суд першої інстанції
правильно встановив фактичні
обставини по справі і дав належну
оцінку наданим сторонами доказам і
дійшов правильного висновку про
відмову в задоволенні позову по суті, а
не у зв'язку з пропуском строку
позовної давності.

Доводи апеляційної скарги не є
суттєвими, і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Будь яких доказів, які б спростовували
висновки суду позивач не надала.

Відповідно до ст. 308, ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 303, 304, 308, 313, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 08 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя -
Судді колегії -