РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2/521/4040/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014року
м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси
у складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Бондаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості по
аліментам та додатковим витратам,

встановив:

У вересні 2013р. ОСОБА_2 звернулася до
суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3,
посилаючись на те, що 25.06.2008р. заочним
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси з відповідача були стягнуті
аліменти у розмірі 750,00 грн. та
додаткові витрати з одноразовою
виплатою у розмірі 4839,00грн. на
утримання на той час неповнолітньої
доньки. В ході примусового виконання
рішення суду було встановлено, що
відповідач не працює, у зв'язку з чим у
нього утворилась заборгованість, яка
станом на 08.09.2009р. складала 26207,71грн.
Позивачка зазначала, що ухвалою
Малиновського районного суду м. Одеси
від 24.09.2010р. заочне рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 25.06.2008р. за заявою відповідача було
скасовано. Стверджувала, що за весь
період перебування на виконанні
виконавчого листа №2-1383, виданого судом
23.10.2008р. відповідачем було виплачено
лише 4060,00 грн., тому станом на 09.04.2010р.
залишок несплачених аліментів складав
30132,71 грн., а сума додаткових витрат -
4839,30грн., але у зв'язку з скасування
заочного рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 25.06.2008р.
виконавче провадження по виконанню
вказаного рішення було закінчено. При
новому розгляді справи рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси
від 24.04.2012р. з відповідача на користь
позивачки на утримання повнолітньої
доньки було стягнуто аліменти в
розмірі 30132,71грн., додаткові витрати в
сумі 4839,00грн., пеню за прострочення зі
сплати аліментів в розмірі 5000,00грн.
Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 13.11.2012р. рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 24.04.2012р. було залишено без змін.
Вважаючи, що заочне рішення було
незаконно скасовано, позивачка
звернулася до суду з заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення щодо вступу в законну силу
заочного рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 25.06.2008р.
Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 19.07.2013р. заява про
встановлення факту, що має юридичне
значення, щодо вступу в законну силу
заочного рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 25.06.2008р. була
задоволена.

Отже, на теперішній час існує два
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 25.06.2008р. та від 24.04.2012р. за
якими утворилася заборгованість по
аліментам, але за думкою позивачки
заочне рішення від 25.06.2008р. має
преюдиціальне значення, оскільки
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 19.07.2013р. був встановлений
факт, що має юридичне значення щодо
вступу в законну силу вказаного
заочного рішення. Посилаючись на те, що
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 19.07.2013р. не дає можливості
видачі виконавчого листа на стягнення
заборгованості по аліментам, позивачка
просила суд стягнути з відповідача на
її користь заборгованість за
несплачені аліменти в розмірі 30172,71 грн.
за період з 2006р. по 2010р. та
заборгованість за несплачені
додаткові витрати у розмірі 4489,30грн.,
виплата яких була призначена заочним
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 25.06.2008р.

Позивачка в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги та просила
суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та просив суд
відмовити в їх задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи та
заслухавши доводи сторін,
проаналізувавши і оцінивши надані
докази в їх сукупності вважає, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленим цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Відмова від права
на звернення до суду за захистом є
недійсною.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна із сторін повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених Кодексом.

В ході судового розгляду судом
встановлено, що сторони з 04.06.1988р. по
23.02.1993р. перебували у зареєстрованому
шлюбі (а.с.8-9).

Від шлюбу у сторін народилося двоє
дітей: син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

23.02.1993р. шлюб між сторонами було
розірвано.

Судом встановлено, що за рішенням
Приморського районного суду м. Одеси
від 07.04.2005р., зміненим ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
17.08.2005р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було
стягнуто аліменти на утримання дітей у
розмірі 500,00 грн., починаючи з 17.02.2005р. і
до досягнення старшою дитиною
повноліття.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 25.06.2008р. з
відповідача на користь позивачки на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, були стягнуті
аліменти у твердій грошовій сумі у
розмірі 750,00 грн. та додаткові витрати з
одноразовою виплатою у розмірі 4839,00грн.
(а.с.5-7).

На виконання зазначеного заочного
рішення від 25.06.2008р. Малиновським
районним судом м. Одеси було видано
виконавчий лист №2-1383 від 23.10.2008р., який
перебував на виконанні в Другому
Малиновському ВДВС Одеського МУЮ.

Судом встановлено, що ухвалою
Малиновського районного суду м. Одеси
від 24.09.2010р. заочне рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 25.06.2008р. за заявою відповідача було
скасовано, справу було призначено до
розгляду.

У зв'язку з скасування заочного рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 25.06.2008р. виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа
Малиновського районного суду м. Одеси
№2-1383 від 23.10.2008р. було закінчено.

На момент закінчення виконавчого
провадження станом на 09.04.2010р. розмір
заборгованості відповідача перед
позивачкою по сплаті аліментів склав
30132,71грн. та 4839,30грн. боргу за несплачені
додаткові витрати, що підтверджується
листом Другого Малиновського ВДВС
Одеського МУЮ №11776/07-42 від 07.10.2013р.
(а.с.25-26).

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 24.04.2012р. з відповідача на
користь позивачки на утримання
повнолітньої доньки було стягнуто
аліменти в розмірі 30132,71 грн., додаткові
витрати в сумі 4839,00грн., пеню за
прострочення зі сплати аліментів в
розмірі 5000,00грн. (а.с.8-9).

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 13.11.2012р. рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 24.04.2012р. було залишено без змін
(а.с.10-13).

Встановлено, що 18.02.2013р. позивачкою було
подано до Другого Малиновського ВДВС
Одеського МУЮ заяву про прийняття на
примусове виконання виконавчий лист
№1519/2283/11, щодо стягнення з відповідача
додаткових витрат у розмірі 4839,00грн. і
за цей період боржник сплатив 348,25 грн.,
що підтверджується листом Другого
Малиновського ВДВС Одеського МУЮ
№11776/07-42 від 07.10.2013р. (а.с.25-26).

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що в Другому
Малиновському ВДВС Одеського МУЮ на
примусовому виконанні також
знаходиться виконавчий лист, щодо
стягнення з відповідача за рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси
від 24.04.2012р. аліментів в розмірі 30132,71
грн.

Зі змісту позовної заяви та пояснень
позивачки вбачається, що остання
вважає скасування заочного рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 25.06.2008р. незаконним, оскільки на час
його перегляду було відкрито виконавче
провадження з його виконання, так як
відповідач ухилявся від сплати
аліментів, а донька за цей час досягла
повноліття.

Тому, дані обставини стали причиною її
звернення до суду з заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення щодо вступу в законну силу
заочного рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 25.06.2008р.

Рішенням Малиновського районного суду
м.Одеси від 19.07.2013р. була задоволена
заява позивачки про встановлення
факту, що має юридичне значення щодо
вступу в законну силу заочного рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 25.06.2008р. (а.с.14-16).

Отже, посилаючись на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 19.07.2013р. позивачка вважає, що
виконанню підлягає заочне рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 25.06.2008р., яке за її думкою має
преюдиціальне значення.

Встановивши фактичні обставини справи,
суд вважає, що обставини на які
посилається позивачка в обґрунтування
своїх позовних вимог не ґрунтуються на
вимогах законодавства України.

Згідно з ст.180СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 194 СК України
заборгованість за аліментами
стягується незалежно від досягнення
дитиною повноліття.

Статтею 195 СК зазначено, що розмір
заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору-судом.

При виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення
(ст.196 СК).

Суд вважає, що оскільки ухвалою
Малиновського районного суду м. Одеси
від 24.09.2010р. заочне рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 25.06.2008р. за заявою відповідача було
скасовано, то рішення Малиновського
районного суду м.Одеси від 19.07.2013р. про
встановлення факту, що має юридичне
значення щодо вступу в законну силу
заочного рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 25.06.2008р. не
має правового значення і не породжує
ніяких юридичних наслідків.

Тому, на даний час єдиним правовим
документом, за яким з відповідача
стягуються аліменти є рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 24.04.2012р., на підставі якого були
видані виконавчі листи, що знаходяться
на виконанні у Другому Малиновському
ВДВС Одеського МУЮ, та за якими з
відповідача на користь позивачки на
утримання повнолітньої доньки
стягуються аліменти за період з 22.08.2006р.
по 09.04.2010р. в розмірі 30132,71грн., додаткові
витрати в сумі 4839,00грн., та пеня за
прострочення зі сплати аліментів в
розмірі 5000,00грн.

Отже, за думкою суду, ніякої
заборгованості відповідача по
аліментам та додатковим витратам,
виплата яких була призначена заочним
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 25.06.2008р., немає, оскільки
вказане заочне рішення суду скасовано.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що у зв'язку із скасування
заочного рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 25.06.2008р.
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа Малиновського
районного суду м. Одеси №2-1383 від
23.10.2008р. було закінчено.

Тобто, у Другому Малиновському ВДВС
Одеського МУЮ виконавчий лист по
примусовому виконанню заочного
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 25.06.2008р. не знаходиться,
аліменти та додаткові витрати за даним
заочним рішенням не стягуються, і
заборгованість не нараховується.

За таких обставин, суд вважає, що
зібрані у справі докази, встановлені
судом фактичні обставини справи та
належна оцінка доказів вказують на
наявність підстав для відмови в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вони не ґрунтуються на законі.

На підставі ст.ст.180,194,195,196 Сімейного
кодексу України, керуючись ст.10, 11, 209, 212,
214, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4
про стягнення заборгованості по
аліментам та додатковим витратам -
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
О.М. Сегеда

06.05.2014