Справа 165/690/14-ц
Провадження 2/165/219/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської
області в складі:

головуючого
судді Галушки О.Г.,

при секретарі
Дячук С.Л.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Нововолинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації,

встановив:

17 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулась
до суду із позовом до ОСОБА_2 про
визнання її такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що їй
на праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_1. За вказаною адресою
зареєстрована її бувша невістка
ОСОБА_2, однак з 2002 року вона не
проживає за місцем реєстрації без
поважних причин. Ніяких перешкод у
користуванні житлом їй не чинилося. З
цього періоду часу відповідач не
виконувала обов'язків з утримання
житла, у зв'язку з чим вимушена нести
зайві витрати по оплаті комунальних
послуг. Оскільки відповідач ОСОБА_2
добровільно знятись з реєстрації не
бажає, тому просить постановити
рішення, яким визнати ОСОБА_1 такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1 та зняти її з реєстрації за
вказаною адресою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала та пояснила,
що відповідач ОСОБА_2 є її бувшою
невісткою. З 2012 року відповідач не
проживає за місцем реєстрації, її
особистих речей у квартирі немає, а
тому змушена нести зайві витрати по
оплаті комунальних послуг. При цьому
пояснила, що жодних перешкод у
користуванні спірною квартирою
відповідачу ніхто не чинив, відповідач
самостійно за власним бажанням
залишила житло, поїхала на заробітки
за кордон. Просить визнати ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням та зняти її з
реєстрації.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилась, будучи
повідомленою про час і місце розгляду
справи у встановленому законом
порядку, через оголошення в газеті
"Волинь нова" від 08.05.2014 року, причину
неявки в судове засідання не
повідомила.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки або
якщо зазначені ним причини визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_3 показав, що він проживає
по сусідству із позивачем ОСОБА_1,
зазначив, що візуально знає
відповідача ОСОБА_2, яка не проживає
вже декілька років за місцем
реєстрації, а саме в квартирі АДРЕСА_1.

Заслухавши пояснення позивача,
показання свідка, дослідивши письмові
докази, суд прийшов до висновку, що
позов є підставним і підлягає до
задоволення частково в зв'язку з
наступним.

З копії свідоцтва про право
власності на квартиру від 15.10.2003 року
слідує, що квартира, що за адресою:
АДРЕСА_1 належить на праві приватної
власності ОСОБА_1 (а.с.4).

З довідки АОСББ «Містечко» від
25.04.2014 року вбачається, що відповідач
ОСОБА_2. є невісткою позивача ОСОБА_1 та
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.20).

Як зазначено в акті від 24.04.2014 року,
складеного працівниками АОСББ
«Містечко» відповідач ОСОБА_2 за місцем
реєстрації: АДРЕСА_1 не проживає з
вересня 2012 року (а.с.21).

У відповідності до ст. 317 ЦК
України, власнику належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або законом.

Відповідно до ст.150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності квартиру, користуються нею
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатись цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач не проживає за місцем
реєстрації - у квартирі АДРЕСА_1 і не
користується спірною квартирою без
поважних причин понад один рік.

Таким чином, суд вважає докази надані
позивачем на підтвердження заявлених
вимог переконливими, і приходить до
висновку, що відповідач ОСОБА_2 без
поважних причин, понад один рік не
проживає у квартирі, що на АДРЕСА_1, а
тому втратила право користування цим
жилим приміщенням.

Закон України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані із
зняттям з реєстрації місця проживання,
а тому його положення підлягають
застосуванню до усіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язані з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» від
11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється на підставі
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою
в день звернення особи із заявою в
органи реєстрації.

Таким чином, заявлена вимога
ОСОБА_1. про вирішення питання про
зняття відповідача ОСОБА_2 з
реєстраційного обліку є передчасною та
не підлягає до задоволення, оскільки
задоволення позовної вимоги про
визнання ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування квартирою АДРЕСА_1 є
достатньою підставою для зняття її з
реєстрації, що передбачено ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» від 11 грудня 2003 року.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК
України, на підставі ч.2 ст.405 ЦК України,
ст.150 ЖК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
сплаченого судового збору.

В решті заявлених вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Волинської області через
Нововолинський міський суд.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги , якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення , якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
О.Г. Галушка