22-ц/775/329/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач Кочегарова
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.,

суддів
Попової С.А., Кочегарової Л.М.,

при секретарі
Костомановій А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
апеляційною скаргою дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» (далі ДП
«Ілліч-Агро Донбас») на рішення
Новоазовського районного суду
Донецької області від 10 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ДП
«Ілліч-Агро Донбас» про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_3
звернувся до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що він має у
власності земельну ділянку площею 5,111
га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Хомутовської сільської ради
Новоазовського району Донецької
області. В 2011 році він дізнався, що між
ним та ДП «Ілліч-Агро Донбас» укладено
договір оренди земельної ділянки, який
не відповідає чинному законодавству,
зокрема, у договорі відсутня істотна
умова, а саме: умова передачі у заставу
та внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки. Крім того,
йому представили додаткову угоду до
цього договору від 1 січня 2010 року, яку
він не підписував. Просив визнати
договір, укладений між ним та ДП
«Ілліч-Агро Донбас» від 31 березня 2009
року, та додаткову угоду до договору
від 1 січня 2010 року недійсними.

Рішенням Новоазовського
районного суду Донецької області від 10
грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено. Визнано недійсним договір
оренди землі №32 від 31 березня 2009 року,
укладений між ОСОБА_3 та ДП «Ілліч - Агро
Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча»,
зареєстрований 1 липня 2010 року за №
65. Визнано недійсним додаткову
угоду від 1 січня 2010 року до договору
оренди землі № 32 від 31 березня 2009 року,
укладену між ОСОБА_3 та ДП «Ілліч - Агро
Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча»,
зареєстровану 1 липня 2010 року за №
66. Стягнуто з ДП «Ілліч - Агро
Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» на користь
ОСОБА_3 судові витрати у сумі 114,70 грн. та
витрати за проведення експертизи 1854,72
грн.

В апеляційній скарзі ДП «Ілліч -
Агро Донбас» просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позову ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору оренди від
31 березня 2009 року відмовити,
посилаючись на те, що суд зробив
помилковий висновок щодо відсутності
підстав для застосування строку
позовної давності за цим договором
та не врахував, що позивачем не
доведено факту порушення його права,
яке підлягає захисту в порядку ст.3 ЦПК
України та ст.15 ЦК України.

Висновки суду, в частині визнання
недійсною додаткової угоди від 1 січня
2010 року, в апеляційному порядку не
оскаржуються.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника відповідача
Танача Ю.А., яка просила скаргу
задовольнити, заперечення
представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5,
який просив скаргу відхилити,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення, в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції,
дослідивши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов та визнаючи
недійсним договір оренди земельної
ділянки від 31 березня 2009 року, суд
першої інстанції дійшов висновку, що в
оспорюваному договорі оренди відсутні
такі істотні умови, передбачені ст.15
Закону України «Про оренду землі», як
передача у заставу і внесення в
статутний фонд права оренди земельної
ділянки. Строк позовної давності
позивачем не пропущено, оскільки
договір зареєстрований в 2010 році, а
звернення до суду сталося протягом
трирічного строку позовної давності.

З такими висновками погодитися не
можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема, такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають з
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; 5) чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити; 6)
як розподілити між сторонами судові
витрати.

Судом встановлено, що позивач
на підставі державного акту серії ЯГ №
74533 від 29 січня 2008 року є власником
земельної ділянки площею 5,1111 га,
призначеної для ведення
сільськогосподарського виробництва.
Земельна ділянка розташована на
території Хомутовської сільської ради
Новоазовського району Донецької
області (а.с. 6).

Між позивачем та ДП
«Ілліч-Агро Донбас» був укладений
договір оренди земельної ділянки за №
32 від 31 березня 2009 року, який
зареєстровано 1 липня 2010 року в
Новоазовському районному відділі
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсам», про що в
державному реєстрі земель здійснений
запис за № 65 (а.с.8 зв.) та додаткова
угода із встановленням щорічної
орендної плати - 3% вартості земельної
ділянки, яку зареєстровано 1 липня 2010
року Новоазовським районним відділом
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсам, за реєстровим
номером 66 (а.с.15 зв).

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом установлено, що договір
оренди укладено у 2009 році строком на
п'ятнадцять років. Державна реєстрація
вказаного договору проведена 1липня
2010 року.

Державна реєстрація договору
не змінює строк дії договору, оскільки
зміна договору, у тому числі строку
його дії, має відбуватися згідно вимог
ст. ст. 651, 652 ЦК України.

Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки, а
згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4
ст. 267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Представником відповідача
було заявлено в суді про застосування
судом строку позовної давності
відповідно до вимог ст. 267 ЦК України
(а.с. 23). Відомостей про порушення
позивачкою питання про поновлення
пропущеного строку позовної давності
матеріали справи не містять.

Укладення сторонами
додаткової угоди від 1 січня 2010 року не
є підставою для переривання позовної
давності, оскільки предметом спору є
договір оренди від 2009 року; крім того,
угода про збільшення строку позовної
давності, згідно вимог ст. 259 ЦК України,
між сторонами не укладалася.

В судовому засіданні
апеляційного суду представник
позивача не заперечував того, що після
укладення договору оренди і до
теперішнього часу позивач місце
проживання не змінював, постійно
отримував орендну плату і ніяких
претензій до 2013 року до ДП «Ілліч-Агро
Донбас» з приводу укладення договору
оренди не пред'являв.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов до неправильного
висновку про те, що ОСОБА_3, подавши
позов 5 березня 2013 року (а.с.3), не
пропустив строк позовної давності для
звернення до суду за захистом свого
порушеного права за договором від 31
березня 2009 року.

При цьому, вирішуючи питання про
застосування строків позовної
давності, колегія суддів вважає
встановленим момент, з якого позивач
довідалася або міг довідатися про
порушення свого права, або про особу,
яка його порушила, а саме, дата
укладення договору - 31 березня 2009 року.
Встановивши, що строк позовної
давності пропущено без поважних
причин, колегія, з урахуванням
обставин справи та норм матеріального
права, вважає необхідним скасувати
судове рішення та відмовити ОСОБА_3 у
позові про визнання недійсним
вказаного вище договору оренди.

Доводи апеляційної скарги ДП
«Ілліч-Агро Донбас» про необхідність
скасування рішення, оскільки суд
першої інстанції не встановив, чи були
порушені, не визнані або оспорені
права, свободи чи інтереси ОСОБА_3 при
укладенні договору оренди від 31
березня 2009 року, з посиланням на
позицію Верховного Суду України,
викладену у постанові від 25 грудня 2013
року, колегія суддів вважає
непереконливими, а тому, апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

У зв'язку із частковим
задоволенням апеляційної скарги ДП
«Ілліч-Агро Донбас», колегія суддів
вважає необхідним, на підставі ст.ст.88,
297 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_3 на
користь відповідача понесені судові
витрати по оплаті судового збору при
подачі апеляційної скарги - 57,35 грн. та,
у зв'язку з ухваленням нового рішення,
стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір в розмірі 64,45 грн.(121,80-57,35).

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, ст.309 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» задовольнити
частково.

Рішення Новоазовського районного
суду Донецької області від 10 грудня 2013
року, в частині визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки № 32
від 31 березня 2009 року, скасувати.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до дочірнього підприємства
«Ілліч-Агро Донбас» публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_1) на
користь дочірнього підприємства
«Ілліч-Агро Донбас» публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» у відшкодування
судового збору 57,35 грн. та в дохід
держави судовий збір в розмірі 64,45 грн.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення, і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
Ігнатоля Т.Г.

судді
Попова С.А.

Кочегарова Л.М.