Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2014 р.
Справа153/633/14

Ямпільський районний суд Вінницької
області

у складі головуючого судді Гаврилюк
Т.В.

за участю секретаря судового засідання
Шарко Л.В.

позивача Онищенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань у
приміщенні Ямпільського районного
суду Вінницької області у місті Ямпіль
Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач заявила позовом до ОСОБА_2
про позбавлення батьківських прав.
Вказала, що з 28 серпня 2004 року вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі із
ОСОБА_2, який розірвано 18 вересня 2008
року. Від шлюбу мають неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
із нею та перебуває на її утриманні.
Відповідач не піклується про фізичний
і духовний розвиток їхнього
неповнолітнього сина, не забезпечує
його необхідними продуктами
харчування та речами, з сином не
спілкується, ухиляється від його
виховання. Рішенням Чернівецького
районного суду Вінницької області від
22 квітня 2008 року стягнено з відповідача
на утримання сина аліменти у розмірі 300
гривень щомісячно, проте відповідач
аліменти сплачує нерегулярно,
внаслідок чого постійно утворюється
заборгованість. Станом на 14.03.2014 року
заборгованість відповідача по
аліментах становить 10500 гривень.
Зазначила, що разом із сином проживає у
будинку своїх батьків. Відповідач
особисто неодноразово висловлювався
про те, що хоче відмовитися від дитини.
Зазначені вище обставини, а саме факт
того, що відповідач ОСОБА_2 вихованням
свого сина не займається та ухиляється
від виконання батьківських обов'язків,
змушують її звернутися до суду із даним
позовом і просити суд винести рішення,
яким позбавити ОСОБА_2 батьківських
прав відносно його неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, надав суду письмову заяву
від 13.05.2014 року з клопотанням справу
розглянути у його відсутність, позовні
вимоги не визнає та просить у позові
відмовити.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору служби у справах дітей
Чернівецької районної державної
адміністрації Вінницької області у
судове засідання не з'явився, подав до
суду письмову заяву вих..№01-10-135 від
13.05.2014 року, в якій просить суд справу
розглянути без участі їх представника.
Позовні вимоги позивача підтримує.

Судом встановлені такі обставини і
визначені відповідно до них
правовідносини.

Із досліджених судом письмових
доказів, що є у справі - свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 виданого
18 вересня 2008 року встановлено, що
сторони розірвали шлюб 18 вересня 2008
року. Із свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 виданого 13 грудня 2005 року
встановлено, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2
та ОСОБА_1 Із свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_3 виданого 11 червня 2011 року
встановлено, що позивач зареєструвала
шлюб з ОСОБА_4 11 червня 2011 року та
змінила своє дошлюбне прізвище
«ОСОБА_1» на прізвище чоловіка
«ОСОБА_1». Із довідки вих..№649 від 14.03.2014
року виданої виконавчим комітетом
Бабчинецької сільської ради
Чернівецького району Вінницької
області встановлено, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно знаходиться на
утриманні своєї матері ОСОБА_1. Із
виконавчого листа №2-61 виданого 29.05.2009
року встановлено, що з відповідача
стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 300 гривень
щомісячно, починаючи з 24 березня 2008
року і до досягнення сином повноліття.
Із довідки вих..№197/3-43/2 від 14.03.2014 року
виданої відділом ДВС Ямпільського РУЮ
встановлено, що позивач повинна
отримувати аліменти з ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 300 гривень щомісячно до
досягнення сином повноліття,
заборгованість по аліментах станом на
14.03.2014 року складає 10500 гривень. Із
розрахунку по аліментах вих..№1072/3-30/2
від 14.03.2014 року виданого відділом ДВС
Ямпільського РУЮ встановлено, що борг
ОСОБА_2 по аліментах за 35 місяців
складає 10500 гривень.

Суд, заслухавши учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку:

Відповідно до ст.150 СК України батьки
зобов'язанні виховувати дитину,
піклуватись про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток та забезпечити здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти, готувати її до самостійного
життя, що не у повній мірі виконує
ОСОБА_2

Відповідно до п.15 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2007 року
№3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін..), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України батько
може бути позбавлений судом
батьківських прав, якщо він ухиляється
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Як роз'яснено у п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 30
березня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справи про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення, не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і у сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Згідно з п.18 постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.03.2007 року
№3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
зважаючи на те, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом,
суд може у виняткових випадках при
доведеності винної поведінки когось із
батьків або їх обох з урахуванням її
характеру, особи батька і матері, а
також інших конкретних обставин справи
відмовити в задоволені позову про
позбавлення цих прав, попередивши
відповідача про необхідність змінити
ставлення до виховання дитини (дітей) і
покласти на органи опіки та піклування
контроль за виконанням ним
батьківських обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявили щодо
неї батьківського піклування; 2)
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини; 3)
жорстоко поводяться з дитиною; 4) є
хронічними алкоголіками або
наркоманами; 5) вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва; 6)
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

Позивач при дачі пояснень, як на
підставу позбавлення батьківських
прав посилається на те, що ОСОБА_2 не
надає матеріальної допомоги на
утримання сина, не піклується про
фізичний і духовний розвиток їхнього
неповнолітнього сина, не забезпечує
його необхідними продуктами
харчування та речами, з сином не
спілкується, ухиляється від його
виховання. Однак вищезазначені
підстави для позбавлення батьківських
прав вичерпні, кожна із них має
самостійний характер і підлягає
окремому доказуванню, тому жодні інші
обставини, наприклад, ухилення матері
чи батька від утримання дитини або не
забезпечення продуктами харчування, не
спілкування з сином, не можуть
призвести до позбавлення батьківських
прав.

Крім того, позивачем не надано
жодного достовірного доказу про те, що
відносно ОСОБА_2 застосовувалися
заходи впливу, а саме - накладання
адміністративного стягнення, розгляд
його поведінки органом опіки та
піклування, виховний вплив з боку
уповноваженого дільничного міліції
тощо.

За таких обставин, суд вважає, що у
позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 62, 64, 179, 209,
212, 213, 214, 215, 292, 294 ЦПК України, і на
підставі ст.ст.150, 164, 165, 166 СК України,
постанови Пленуму Верховного Суду
України №3 від 30.03.2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», ст.ст.1-3, 12
Конвенції ООН «Про права дитини»,
принципом 6 Декларації прав дитини,
прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заявлених позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
АДРЕСА_1 про необхідність змінити
ставлення до виховання та
матеріального утримання його
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Покласти на службу у справах дітей
Ямпільської районної державної
адміністрації Вінницької області та
службу у справах дітей Чернівецької
районної державної адміністрації
Вінницької області контроль за
виконанням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
жителем АДРЕСА_1 батьківських
обов'язків відносно його
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Ямпільський районний суд Вінницької
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий Т.В. Гаврилюк