Справа № 500/626/14-ц
Провадження № 2/500/1035/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
головуючого - судді Пащенко Т.П.
при секретарі - Топтигіній О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу та відсотків за
прострочення виплати суми боргу, -
В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу у розмірі 43 961 грн. та пені за
прострочення виплати суми боргу у
розмірі 117,45 грн., мотивуючи тим, що
16.01.2013 року відповідач отримав від
нього в позику грошові кошти у розмірі
5 500 доларів США (по курсу НБУ станом на
19.01.2014 р. - 43 961,50 грн.), які він
зобов'язався повернути протягом одного
року. Сторонами була досягнута
домовленість про повернення боргу
частинами - по 1 тис. доларів США кожні
два тижні, починаючи через місяць після
написання розписки, тобто 27.04.2013 року
борг повинен бути повернутий у повному
обсязі. Проте ОСОБА_2, не заперечуючи
факт існування боргу та боргових
зобов'язань по його поверненню,
ухиляється від повернення боргу,
мотивуючи це відсутністю коштів та
заявляючи, що може борг взагалі не
повернути, вказуючи на дрібні
неточності в тексті розписки. 31.05.2013
року на адресу ОСОБА_2 позивачем була
направлена письмова вимога про
повернення боргу, проте відповідач на
неї не відреагував. На даний час
відповідач ухиляється від зустрічі з
ОСОБА_1 та від виконання боргового
зобов'язання. У зв'язку з цим позивач
просить стягнути з відповідача суму
боргу у розмірі 43 961,50 грн. та суму
неустойки за прострочення виконання
грошового зобов'язання у розмірі 117,45
29.04.2014 року ОСОБА_1 надав суду заяву про
збільшення позовних вимог, а саме,
просив стягнути з ОСОБА_2 на його
користь суму боргу у розмірі 62 590 грн. та
суму трьох процентів річних від
простроченої суми боргу у розмірі 519,58
грн. за період з 17.01.2014 року по 29.04.2014
В судовому засіданні позивач змінені
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, наполягав на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, повідомлений належним
чином про час та місце розгляду справи,
про причину неявки суд не повідомив,
тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК
України ухвалює заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів у
зв'язку з відсутністю заперечень проти
такого вирішення справи позивача.
22.04.2014 року відповідач надав
заперечення на позовну заяву, в яких
просить відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі,
оскільки в розписці не вказано хто саме
брав в борг гроші, вказано лише
прізвище та ініціали, за якими неможна
ідентифікувати людину, яка писала
розписку. В розписці вказано, що гроші
взяті в борг у ОСОБА_1, а позов подає
ОСОБА_1, тобто не та особа, яка давала
гроші в борг. Тому, ОСОБА_1 не має права
вимагати повернення грошей по цієї
розписці. Крім того, в розписці не
вказано долари якої саме країни взяті в
борг. Курси долара різних країн по
відношенню до гривні є досить різними.
Вислухавши позивача, відповідача,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст. 129 Конституції України, ст.
ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Відповідно до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (в т.ч. грошові
кошти в такій самій сумі) у строк та в
порядку, що встановлені договором.
Статтею 1047 ч.2 ЦК України передбачено,
що на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника.
При цьому, письмова форма договору
позики внаслідок його реального
характеру є доказом не лише факту
укладення договору, але й факту
передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог щодо Кодексу. Із ст. 545 ЦК України,
яка регулює підтвердження виконання
зобов'язання, вбачається, що якщо
боржник видав кредиторові борговий
документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це в розписці, яку він видає. Наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку. У разі відмови кредитора
повернути борговий документ або видати
розписку боржник має право затримати
виконання зобов'язання. У цьому разі
настає прострочення кредитора.
В судовому засіданні встановлено, що
16.01.2013 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 в борг
грошові кошти у сумі 5 500 доларів США, що
підтверджується розпискою, наданою
ОСОБА_2, згідно якої ОСОБА_2 взяв у борг
зазначені кошти та зобов'язався
повернути їх протягом року (а.с. 4).
Зазначений договір відповідає вимогам
ст. 1047 ЦК України, оскільки укладений в
Відповідачем на день подання позову до
суду сума боргу не повернута, що
підтверджується наявністю розписки у
позивача. Крім того, в розписці
відповідач зазначає, що зобов'язується
повернути борг протягом року, що також
підтверджує факт отримання грошових
Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях, обставини, визнані
сторонами, не підлягають доказуванню, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Відповідач не надав суду належних
доказів в підтвердження того, що він не
отримував від ОСОБА_1 в борг грошових
коштів. Посилання відповідача на
неточності в написанні прізвища та по
батькові не підтверджує не отримання
ним грошових коштів від позивача та не
може бути підставою для відмови в
Однак, суд не погоджується з
розрахунком суми заборгованості
поданим позивачем, оскільки як
вбачається з довідки офіційний курс
долара США станом на 28.04.2014 року складає
за 100 доларів США 1135,7246 грн. Отже, сума
боргу складає у гривні за офіційним
курсом НБУ станом на 28.04.2014 року 5 500
доларів США * 1135,7246 грн./ 100 = 62 464,85 грн.
В зв'язку з зазначеним, суд вважає, що
вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2
суми боргу в розмірі 62 464,85 грн. - за
офіційним курсом НБУ станом на 28.04.2014
року, є обґрунтованими та підлягаючими
Також підлягають частковому
задоволенню вимоги щодо стягнення з
відповідача на користь позивача трьох
відсотків річних від простроченої
Відповідно до ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняються частково або
в повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином. Згідно ст. 625
ЦК України божник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлено
договором або законом.
Як роз'яснено судам в п.18 постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України №5 від 30.03.2012 року проценти
визначені в договорі від простроченої
суми полягають в отриманні компенсації
(плати) від боржника за неправомірне
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
Отже, з відповідача підлягають
стягненню три відсотки річних від
простроченої суми 62 464,85 грн. за період з
17.01.2014 року по 29.04.2014 року у сумі 518,13 грн.
(62 464,85 грн. *3%=1873,94/365=5.13*101 день
Враховуючи зазначені обставини, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача про стягнення з відповідача
на його користь боргу у розмірі 62 464,85
грн. та трьох відсотків за прострочення
сплати суми боргу - 518,13 грн. підлягають
Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209, 212, 213,
214, 215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 525, 526,
545, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу та відсотків за прострочення
виплати суми боргу - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер - « НОМЕР_1» на
користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 62
464,85 (шістдесят дві тисячі чотириста
шістдесят чотири гривні вісімдесят
п'ять копійок) грн., суму трьох
відсотків за прострочення виплати суми
боргу - 518,13 (п'ятсот вісімнадцять
гривень тринадцять копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер - « НОМЕР_1» на
користь держави судовий збір у розмірі
629,83 (шістсот двадцять дев'ять гривень
вісімдесят три копійки) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем в апеляційному
порядку до апеляційного суду Одеської
області через Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
Т.П.Пащенко