АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1139/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30,34 Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Дмитренко М. І. УХВАЛА
08 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоДмитренко М. І.
суддівХрапко В. Д. , Новіков О. М. при
секретаріБражнюк О.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси апеляційну скаргу
представника Служби автомобільних
доріг у Черкаській області - ОСОБА_6 на
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 17 березня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_7 до Державного
агенства автомобільних доріг України
Служби автомобільних доріг у
Черкаській області, третя особа: ДП
«Черкаський автодор» ВАТ «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» про визнання
незаконною бездіяльності,
відшкодування майнової та моральної
шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_7 звернувся з
вказаним позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 26 лютого 2013 року о 19 год. 45
хв. на автодорозі Н-08-смт. Чорнобай, за 1
км. 400 м. до смт. Чорнобай, він рухаючись
зі сторони м. Золотоноша в сторону м.
Чорнобай на автомобілі «Renault Fluence»
д.н.з. НОМЕР_1 потрапив в
дорожньо-транспортну пригоду у зв'язку
з неналежним станом дорожнього
полотна, а саме ями (вибоїни), що
знаходилася на правій частині смуги
руху по ходу його автомобіля, яка
перевищувала гранично допустимі
показники передбачені, ДСТУ 3587-97.

На місце ДТП ним було викликано
інспектора ВДАІ Чорнобаївського РВ
УМВС Лємєшева М.В., в присутності якого
було встановлено, що розмір вибоїни
становить: глибина-0,16 м., ширина - 1,7м.,
довжина - 2,0 м. та перевищувала гранично
допустимі показники, передбачені
п.п.3.1.1. та 3.1.2. ДСТУ 3587-97 «Безпека
дорожнього руху. Автомобільні дороги,
вулиці і залізничні переїзди. Вимоги до
експлуатаційного стану», що призвело
до ушкодження двох коліс правої
сторони його транспортного засобу.

Відносно позивача було складено
адміністративний протокол про
вчинення ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

17 квітня 2013 року постановою
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області справа про
адміністративне правопорушення
стосовно позивача за ст. 124 КУпАП
закрита, за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

З метою досудового врегулювання спору
позивач звернувся з вимогою до
начальника служби автомобільних доріг
в Черкаській області, але листом від 27
червня 2013 року йому було відмовлено в
задоволенні вимоги.

Вважає бездіяльність Державного
агенства автомобільних доріг України
Служби автомобільних доріг у
Черкаській області протиправною,
оскільки порушено норми та стандарти
при утриманні доріг, невжиття заходів
щодо своєчасної заборони про обмеження
руху чи позначення на дорогах місць
проведення робіт, що передбачено ст.. 140
КУпАП.

З вини відповідача його автомобіль
зазнав технічних ушкоджень двох коліс
правої сторони транспортного засобу у
вигляді: розриву автогуми,
пошкодженням диску колеса, що
підтверджується висновком експерта.
Вартість матеріальних збитків,
заподіяних йому при ДТП складає 3793 грн.,
вартість послуг експерта - 500 грн.,
телеграма про повідомлення
відповідального по дорозі-32 грн. 82 коп.,
діагностика ходової частини
автомобіля - 100 грн.

Крім того вважає, що йому завдано
моральної шкоди, оскільки він змушений
був змінити свій звичайний спосіб
життя, витрачати особистий час та
власні кошти на ремонт автомобіля,
змушений був змінити свої життєві
плани, відчуває душевний дискомфорт та
втратив багато часу на ремонт
автомобіля. Порушення його прав
завдало душевних страждань, він
постійно знаходиться в пригніченому
стані, втратив спокій, його самопочуття
та психологічний стан погіршився.

Просив суд визнати протиправною
бездіяльність Державного агенства
автомобільних доріг України Служби
автомобільних доріг у Черкаській
області, стягнути з Державного
агенства автомобільних доріг України
Служби автомобільних доріг у
Черкаській області на його користь 4425
грн. 82 коп. матеріальної шкоди, 10 000 грн.
моральної шкоди та 229 грн. 40 коп. судових
витрат.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 17 березня 2014 року
позов задоволено частково. Вирішено
стягнути з Державного агенства
автомобільних доріг України Служби
автомобільних доріг у Черкаській
області на користь ОСОБА_7 4293 грн.
матеріальної, 3000 грн. моральної шкоди
та 229 грн. 40 коп. судового збору, а всього
7522 грн. 40 коп. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
представник Служби автомобільних
доріг у Черкаській області подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, як незаконне та
необґрунтоване, та ухвалити нове, яким
відмовити ОСОБА_7 у задоволенні
позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
вивчивши та обговоривши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до відхилення.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 17 березня 2014 року
повністю відповідає вказаним вимогам.

Задовольняючи частково позов, суд
виходив з того, що причиною завдання
шкоди стало невиконання Державною
службою автомобільних доріг в
Черкаській області вимог закону та
свого обов'язку по ремонту та утриманню
доріг з дотриманням норм та стандартів
з безпеки руху.

Колегія суддів вважає, що судом вірно
з'ясовані фактичні обставини справи та
дана їм належна оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Судом встановлено, що 26 лютого 2013 року о
19 год. 45 хв. на автодорозі Н-08-смт.
Чорнобай, за 1 км. 400 м. до смт. Чорнобай,
він рухаючись зі сторони м. Золотоноша
в сторону м. Чорнобай на автомобілі
«Renault Fluence» д.н.з. НОМЕР_1 потрапив в
дорожньо-транспортну пригоду у зв'язку
з неналежним станом дорожнього
полотна, а саме ями (вибоїни), що
знаходилася на правій частині смуги
руху по ходу його автомобіля, яка
перевищувала гранично допустимі
показники передбачені, ДСТУ 3587-97.

В результаті ДТП було пошкоджено
належний позивачу автомобіль марки
«Renault Fluence» д.н.з. НОМЕР_1.

Співробітником ДАІ 26 лютого 2013 року
було складено протокол про
адміністративне порушення із
зазначенням схеми ДТП та описом
пошкоджень дорожнього полотна. Як
вбачається з протоколу позивач скоїв
наїзд на вибоїну, внаслідок чого
автомобіль отримав механічні
пошкодження з матеріальними збитками.

Як вірно зазначив суд першої інстанції,
факт пошкодження автомобіля
підтверджено довідкою інспектора ВДАІ
Чорнобаївського РВ УМВС капітана
міліції Лемешева М.В., згідно якої
автомобіль отримав механічні
пошкодження обох покришок правої
сторони.

Постановою Чорнобаївського районного
суду м. Черкаси від 17 квітня 2013 року
справа про адміністративне порушення
відносно ОСОБА_7 за ст. 124 КУпАП закрита
за відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на зміст абз. 1 ч. 3 ст. 14 Закону
України «Про дорожній рух» учасники
дорожнього руху мають права на
безпечні умови дорожнього руху, на
відшкодування збитків, завданих
внаслідок невідповідності стану
автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів вимогам безпеки
руху.

У силу положень ч. 1 ст. 16 цього ж закону
водій має право на відшкодування
збитків, завданих внаслідок
невідповідності стану автомобільних
доріг, вулиць, залізничних переїздів
вимогам безпеки руху.

Матеріальна шкода та розмір
відшкодування місцевим судом
визначено відповідно до наданих
доказів та встановлених фактів.

Відповідно до ст. 10 Законі України «Про
автомобільні дороги» державне
управління автомобільними дорогами
загального користування здійснює
Державна служба автомобільних доріг
України, що є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
керівника центрального органу
виконавчої влади у галузі транспорту і
який має свої органи управління на
місцях.

Згідно п. 3 ст. 13 Закону України «Про
автомобільні дороги» орган державного
управління автомобільними дорогами
загального користування відповідає за
відшкодування збитків користувачам
автомобільних доріг загального
користування у порядку, визначеному
законом.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про
дорожній рух" визначено, що власники
доріг, вулиць та залізничних переїздів
або уповноважені ними органи несуть
відповідальність за створення
безпечних умов руху на дорогах, вулицях
та залізничних переїздах, що
знаходяться у їх віданні.

У відповідності до положень пункту 11
Єдиних правил ремонту і утримання
автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правил
користування ними та охорони,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 30.03.94 року № 198,
власники дорожніх об'єктів або
уповноважені ними органи,
дорожньо-експлуатаційні організації
зобов'язані, зокрема, своєчасно і
якісно виконувати експлуатаційні
роботи відповідно до технічних правил
з дотриманням норм і стандартів з
безпеки руху, постійно контролювати
експлуатаційний стан усіх елементів
дорожніх об'єктів та негайно усувати
виявлені пошкодження чи інші перешкоди
в дорожньому русі, а за неможливості це
зробити - невідкладно позначити їх
дорожніми знаками, сигнальними,
огороджувальними і направляючими
пристроями відповідно до діючих
нормативів або припинити (обмежити)
рух, вирішувати питання забезпечення
експлуатації дорожніх об'єктів у
надзвичайних ситуаціях, за
несприятливих погодно-кліматичних
умов, у разі деформації та пошкодження
елементів дорожніх об'єктів, аварії на
підземних комунікаціях і виникнення
інших перешкод у дорожньому русі й
разом із спеціалізованими службами
організації дорожнього руху і за
погодженням з Державтоінспекцією
оперативно вносити зміни до порядку
організації дорожнього руху,
відшкодовувати в установленому
законодавством порядку збитки
власникам транспортних засобів, якщо
дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок незадовільного утримання
доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Автодорога
Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя
Н-08, на якій сталася ДТП, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№301 від 18 квітня 2012 року є національною
автомобільною дорогою загального
користування державного значення, та
знаходиться на балансі Державної
служби автомобільних доріг України.

Зі змісту п. п. 1.1, 2.1 Положення про
Службу автомобільних доріг у
Черкаській області, затвердженого
наказом Державного агенства
автомобільних доріг України від 02.11.2011
року №12, убачається, що остання є
державною організацією, яка належить
до сфери управління Державної служби
автомобільних доріг України, метою
діяльності якої, зокрема є утримання в
належному технічному стані
автомобільних доріг загального
користування, створення умов для
безпечного руху транспорту (а. с. 49).

Отже, власником автодороги
Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя
Н-08 є держава, яка уповноважила
Державну службу автомобільних доріг
України в особі Служби автомобільних
доріг у Черкаській області утримувати
в належному стані дороги і саме Служба
автомобільних доріг у Черкаській
області відповідає за неналежний стан
дороги.

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.11
року між Службою автомобільних доріг у
Черкаській області, з одної сторони, та
ДП «Черкаський облавтодор» ПАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України», з іншої
сторони, укладено договір про надання
послуг з експлуатаційного утримання та
поточного (планово-попереджувального)
ремонту автомобільних доріг місцевого
значення загального користування у
Черкаській області, за умовами якої
замовник передав підряднику для
експлуатаційного утримання та ремонту
автомобільних доріг загального
користування, протяжністю 5194,3 км.
(а.с.54).

Згідно абз. 10 п. 13 зазначеного договору
підряду відповідальність за
відшкодування збитків, заподіяних
фізичним або юридичним особам при
виникненні дорожньо-транспортних
пригод, пов'язаних з незадовільними
дорожніми умовами, визначеними згідно
з чинним законодавством, при цьому
підрядник несе відповідальність,
зокрема, за незабезпечення безпеку
дорожнього руху згідно діючих
нормативів при виконанні підрядних
послуг (робіт), якщо ці порушення
виникли з вини підрядника, та призвели
до дорожньо-транспортної пригоди,
невиконання або неналежне виконання
робіт, в межах виділених коштів на
фінансування та відповідних
планів-завдань замовника.

У справі не містяться дані щодо
невиконання або неналежного виконання
робіт в межах виділених коштів на
фінансування та відповідних
планів-завдань замовника Черкаським
облавтодором, тобто, щодо протиправної
поведінки останнього і причинного
зв'язку між його діями (бездіяльністю)
та пошкодженням автомобіля позивача,
що виключає цивільну відповідальність
Черкаського облавтодору.

Отже, суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку, що
відповідальність за завдану шкоду
ОСОБА_7 повинен нести власник та
балансоутримувач дороги - Служба
автомобільних доріг у Черкаській
області.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач не довів факту пошкодження
автомобіля саме внаслідок потрапляння
у вибоїну на дорозі та на підтвердження
розміру заподіяної матеріальної шкоди
не представив достатніх та допустимих
доказів також є безпідставними.

Так, причинний зв'язок між потраплянням
автомобіля позивача у вибоїну на
дорозі та його пошкодженням, розмір
заподіяної шкоди підтверджуються
сукупністю належних, допустимих та
достатніх доказів - протоколом огляду
місця події та схемою ДТП від 26.02.2013 р.,
висновком №26 експертного
автотоварознавчого дослідження від 07
березня 2013 року, показаннями позивача.

В свою чергу ці обставини не
спростовані апелянтом відповідно до
ст.ст. 10, 60 ЦК України.

Що стосується відшкодування моральної
шкоди, то ст. 1167 ЦК України передбачає,
що моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, яка також
підлягає стягненню.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 4 від 31 березня 1995 року
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» (із змінами і доповненнями), а
саме п.3, під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Колегія суддів приходить до висновку,
що сума моральної шкоди в розмірі 3000
грн. відповідає глибоким психічним та
фізичним стражданням потерпілого.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення є законним та обґрунтованим,
прийнятим з повним з'ясуванням
обставин справи, тому апеляційна
скарга Служби автомобільних доріг у
Черкаській області підлягає до
відхилення, а рішення суду першої
інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Служби
автомобільних доріг у Черкаській
області на рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 17 березня
2014 року - відхилити.

Рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 17 березня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до
Державного агенства автомобільних
доріг України Служби автомобільних
доріг у Черкаській області, третя
особа: ДП «Черкаський автодор» ВАТ
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» про
визнання незаконною бездіяльності,
відшкодування майнової та моральної
шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі 20 днів з дня її
проголошення.

Головуючий :

Судді :