Єдиний унікальний номер 205/1113/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого
судді Скрипник К.О.,

при секретарі
Олексієнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, третя
особа - Житлово-будівельний кооператив
№ 240 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06 лютого 2014 року звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому
зазначив, що він є рідним сином ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно ордеру №
642 від 26.07.1977 року ОСОБА_2 була надана
кооперативна квартира АДРЕСА_1.
Відповідний ордер було видано на
підставі списків ЖБК № 240, затверджених
виконкомом міськради депутатів
трудящих м. Дніпропетровська від 20.07.1977
р. Станом на 13.12.1989 року пай за квартиру
в сумі 6706 крб. сплачено ОСОБА_2 в повному
обсязі, що підтверджується довідкою
ЖБК № 240 від 30.01.2014 року. У спірній
квартирі постійно проживали та були
зареєстровані позивач, мати позивача
ОСОБА_2 та її мати ОСОБА_3 Позивач
звернувся до нотаріальної контори из
заявою про прийняття спадщини. Інші
спадкоємці рідна сестра позивача -
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (мати померлої) подали
заяви про відмову від спадщини на
квартиру на користь позивача. Однак,
05.09.2013 року державним нотаріусом
Циганко Є.Л. було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину, у
зв`язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
квартиру, а саме, свідоцтва про право
власності на квартиру. Позивач просив
визнати за ним право власності на
квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 44,0
кв.м. та загальною площею 59,3 кв.м., в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав в
повному обсязі та заперечував проти їх
задоволення.

Представник третьої особи у
судовому засіданні позовну заяву
підтримала та не заперечувала проти її
задоволення.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, представника
відповідача, представника третьої
особи вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
по наступних підставах.

Матеріалами справи встановлено,
що квартира АДРЕСА_1, згідно ордеру № 642,
виданого 26 липня 1977 року Виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
Ради депутатів трудящихся на підставі
списків ЖБК № 240, затверджених
виконкомом міськради депутатів
трудящих м. Дніпропетровська від 20.07.1977
р. була надана ОСОБА_2, на сім`ю з трьох
осіб (а.с.7).

Встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1,
було зареєстровано місце проживання
ОСОБА_2, її сина - ОСОБА_1 та її мати
ОСОБА_3 (а.с.12).

Встановлено, що ОСОБА_2, 25 січня 2013
року померла (а.с.6).

Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов`язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України
передбачено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України,
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Встановлено, що спадкоємцями
першої черги після смерті ОСОБА_2 є її
мати ОСОБА_3 та діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Згідно матеріалів спадкової
справи № 339/2013, заведеної Другою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, вбачається, що
після смерті ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, з заявою про прийняття
спадщини звернувся 18 травня 2013 року
ОСОБА_1, з заявами про відмову від
спадщини на користь позивача
звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.73-86).

Так, згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Проте, позивач на даний не має
можливості отримати свідоцтво про
спадщину після смерті матері, оскільки
згідно постанови про відмову у
посвідченні нотаріальної дії Другої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори, вбачається, що
вказана нотаріальна дія не може бути
здійснена, а саме, видача свідоцтва про
право на спадщину на нерухоме майно -
квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що
реєстрація права власності на
вищевказане майно не проводилася
(а.с.11).

Таким чином, як зазначає позивач,
на даний час він не має можливості
отримати спадщину після смерті матері
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а
самеАДРЕСА_1, оскільки вказана квартира
є кооперативною, та ОСОБА_2 за життя
сплатила пай, однак не зареєструвала
своє право власності в КП «ДМБТІ».

Встановлено, що за життя ОСОБА_2 була
членом Житлово-будівельного
кооперативу № 240, та сплатила пайовий
внесок за квартиру АДРЕСА_1 в сумі 6706
руб. в повному обсязі (а.с.13).

Відповідно до ч.3 ст. 384 ЦК України, у
разі викупу квартири член
житлового-будівельного (житлового)
кооперативу стає її власником.

Таким чином, ОСОБА_2 фактично
набула право власності на вказану
кооперативну квартиру, а тому
відповідно вказане нерухоме майно
увійшло до спадкової маси після її
смерті.

Стосовно відповідача, то суд вважає
Дніпропетровську міську раду належним
відповідачем, оскільки відповідно до
законодавства України, у випадку
визнання спадщини відумерлою, вона
переходить у власність територіальної
громади за місцем відкриття спадщини
(ст.1277 ЦК України).

Так, відповідно до роз'яснень, що
містяться у п. 24 Пленуму Верхового Суду
України №7 «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30.05.2008
року при відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за
законом», усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

В даному випадку, по відношенню до
міста Дніпропетровська, таким органом
виступає Дніпропетровська міська рада,
що є первинним суб'єктом місцевого
самоврядування, основним носієм його
функцій та повноважень, які є основою
її практичної діяльності та закріплені
в ч.1 ст.143 Конституції та у ст.ст.25 і 26
Закону «Про місцеве самоврядування в
Україні».

Аналогічне за своїм змістом положення
викладено й у диспозиції ст.1 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» відповідно до змісту якого
представницький орган місцевого
самоврядування уявляє собою виборний
орган (рада), який складається з
депутатів і відповідно до закону
наділяється правом представляти
інтереси територіальної громади і
приймати від її імені рішення.

З наведених норм матеріального закону
вбачається, що саме представницький
орган місцевого самоврядування у
вигляді відповідної ради виражає волю
певної територіальної громади, надає
їй загальнообов'язкового характеру, та
здійснює місцеву владу виключно від її
імені та саме в її інтересах.
Відповідно до Регламенту
Дніпропетровської міської ради,
затвердженого рішенням
Дніпропетровської міської ради від
24.11.2010 року за № 2/2 із подальшими
змінами, в ст.1 вказано, що міська рада
здійснює право суб'єкта комунальної
власності від імені та в інтересах
територіальної громади міста.

На підставі викладеного, враховуючи, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, була
власницею квартири АДРЕСА_1, позивачем,
як спадкоємцем за законом, вжито усіх
передбачених законом заходів для
прийняття спадщини, але у
встановленому законом порядку
останній спадщину отримати не може,
оскільки пайовий внесок за вказану
квартиру був сплачений у повному
обсязі, але спадкодавець за життя не
встигла оформити свідоцтво про право
власності на квартиру, тому суд вважає
за необхідне визнати за ОСОБА_1 право
власності на квартиру АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що позовні вимоги законні,
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 384, 1216,1217,1218 1220, 1261, 1268,
1269 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, третя
особа - Житлово-будівельний кооператив
№ 240 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 44,0
кв.м. та загальною площею 59,3 кв.м., в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя
К.О. Скрипник