Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді Антипової
Л.О.

при секретарі
Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Комунальне
підприємство «Керуюча дирекція
Дніпровського району м. Києва», третя
особа: Служба у справах дітей
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації про зміну
договору найму житлового приміщення та
виділ в конкретне користування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в
якому, згідно уточнень до позовної
заяви, просить змінити договір найму
квартири АДРЕСА_1, виділити їй та
неповнолітній ОСОБА_2 в користування
дві суміжні кімнати №6 та №7, загальною
площею 29,9 кв.м. у спірній квартирі, а
ОСОБА_3 - кімнату, площею 14,7 кв.м. та
зобов'язати КП «Керуюча дирекція
Дніпровського району м. Києва» укласти
з нею в її інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 окремий договір
найму житлового приміщення на дві
суміжні кімнати №6 та №7, загальною
площею 29,9 кв.м. у спірній квартирі. Свої
вимоги мотивує тим, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі.
17.12.2002 року відповідач ОСОБА_3, вона та
їх діти отримали згідно ордеру
квартиру АДРЕСА_1. Квартира складається
з трьох кімнат розмірами: 14,7 кв.м., 15,2
кв.м., 14,7 кв.м., загальним розміром 44,6
кв.м. На даний час в квартирі
зареєстровані три особи: позивач,
відповідач та їх неповнолітня дитина -
ОСОБА_2 На даний час особовий рахунок
оформлено на відповідача - ОСОБА_3 В
подальшому шлюбі між сторонами було
розірвано. У зв'язку із тим, що позивач
самостійно веде своє господарство
окремо від відповідача, має самостійне
джерело доходу, вважає, що зміна
договору найму житлового приміщення, в
якому зареєстрована вона та її діти, та
відкриття на її ім'я особового рахунку
не порушить житлових прав та інтересів
відповідача, оскільки у нього в
користуванні залишилася кімната
житловою площею 14,7 кв.м. з окремим
входом. У зв'язку із тим, що відповідач
відмовляється добровільно змінити
договір найму житлового приміщення,
позивач вимушена звернутися до суду з
даним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити з підстав,
викладених в уточненнях до позову,
долучених до матеріалів справи.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні заперечували проти
позову та просили відмовити в його
задоволенні в повному обсязі,
посилаючись на те, що позивач в
добровільному порядку не вирішувала
спірне питання з відповідачем. Крім
того, на сьогоднішній день позивач
проживає в іншому місті, тому немає
права на проживання взагалі в цій
квартирі. Також представник
відповідача вважає, що в процесі
розгляду справи позивач не мала права
змінювати свої вимоги, чим порушила
норми процесуального права.

При цьому, відповідач пояснив, що не
звертався до суду з будь-якими заявами
щодо правомірності проживання та
реєстрації позивача та дітей у спірній
квартирі.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, однак надав до
суду заяву, в якій просить розглянути
справу у його відсутність та винести
рішення згідно вимог чинного
законодавства, з урахуванням інтересів
дитини.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в
зареєстрованому шлюбі.

17.12.2002 року ОСОБА_3, ОСОБА_1 та їх діти -
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 отримали згідно
ордеру №14206 квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Ф-3 в спірній
квартирі зареєстровані та проживають
позивач, відповідач та їх неповнолітня
дитина ОСОБА_2 (а.с. 90)

У відповідності до ч. 1 ст. 63 ЖК України
предметом договору найму житлового
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, що складається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
житловий будинок.

У відповідності до ст. 64 ЖК України
члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму житлового приміщення. До членів
сім'ї наймача належать дружина наймача,
їх діти і батьки.

Як випливає зі змісту ст. 104 ЖК України,
член сім'ї наймача, може вимагати
укладення з ним окремого договору
найму жилого приміщення, якщо жилу
площу, що припадає на нього, може бути
виділено у вигляді окремої ізольованої
кімнати у межах норми жилої площі, але
не менше розміру, який визначається
КМУ.

Дана квартира складається з трьох
ізольованих кімнат розмірами: 14,7 кв.м.,
15,2 кв.м., 14,7 кв.м., загальним розміром 44,6
кв.м. Власником особового рахунку є
відповідач.

Задовольняючи вимогу про виділення у
конкретне користування заявлених у
позовній заяві кімнат, суд виходить із
аналізу наступних правових норм.

Відповідно до ст. 47 ЖК України, норма
жилої площі в Українській РСР
встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. на
одну особу.

Наступна ст. 48 ЖК України передбачає, що
жиле приміщення надається громадянам у
межах норми жилої площі, але не менше
розміру, який визначається КМУ і
Федерацією профспілок України.

Засновуючись на положенні ст. 48 ЖК УРСР,
Кабінетом Міністрів і Федерацією
профспілок України 11.12.1984 р. була
прийнята постанова № 470 «Про
затвердження «Правил обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов, і надання їм жилих приміщень в
Українській РСР» п. 53 якого визначено,
що жиле приміщення надається
громадянам у межах 13,65 квадратного
метра жилої площі на одну особу, але не
менше рівня середньої забезпеченості
громадян жилою площею в даному
населеному пункті.

На виконання вищезазначеної постанови,
Виконавчим комітетом Київської
міської ради народних депутатів та
Президією Київської міської ради
профспілок 15.07.1985 р. була прийнята
постанова № 582 «Про порядок
застосування в м. Києві Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в Українській РСР». П. 2 цієї
постанови було встановлено, що
потребуючими житла визнаються
громадяни, які мають жилу площу 5 кв.м. і
менше на кожного члена родини. П. 3 цієї
постанови було встановлено, що жилі
приміщення в м. Києві надаються
громадянам в межах 13,65 кв.м. жилої площі
на одну особу, але не менш як 7,5 кв.м.
Виходячи з даних статистичної
звітності було постановлено визначити
рівень середньої забезпеченості
громадян у м. Києві жилою площею 7,5 кв.м.
на одну особу.

На даний час в м. Києві рівень середньої
забезпеченості жилою площею на одну
особу дорівнює 9 кв.м, а норма жилої
площі для визнання особи такою, що
потребує поліпшення житлових умов
визначається як 7,5 кв.м.

Рівень середньої забезпеченості
громадян жилою площею в конкретному
населеному пункті визначається і
періодично переглядався виконавчими
комітетами обласних, Київської і
Севастопольської міських Рад народних
депутатів спільно з радами профспілок
виходячи з даних статистичної
звітності.

На даний час чинне житлове
законодавство України містить
декілька положень, які являють собою
правову колізію, і фактично існує
ситуація, коли в нижчому за юридичною
силою нормативному акті встановлена
норма жилої площі, яка не відповідає і
фактично є меншою за ту, що встановлено
в Житловому кодексі, як от ЖК України
регламентує розмір у 13,65 кв.м.; Закон
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» вказує на санітарні
норми жилої площі у розмірі 21 кв.м.
загальної площі на наймача і кожного
члена його сім'ї та додатково 10 кв.м. на
сім'ю, органи місцевого самоврядування
встановлюють свої розміри, що суттєво
відрізняються від вищевказаних
розміру вказаного мінімуму жилої
площі.

Виходячи із аналізу ст. 47 та 48 ЖК
України можна зробити висновок, що для
постановки на квартирний облік норма
жилої площі 13,65 кв.м., що встановлена ЖК
України, практичного значення не має,
адже особою, яка потребує покращення
житлових умов і яка може бути взята на
квартирний облік, буде вважатись лише
та особа, що забезпечена житлом менше
за рівень, встановлений в локальному
акті. Тобто норма в розмірі 13,65 кв.м.
може вважатись максимальною лише для
розподілу житла серед осіб, що вже
перебувають на квартирному обліку.

Таким чином, суд приходить до висновку
про правомірність заявлених вимог щодо
виділення позивачу, яка діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої
ОСОБА_2 кімнат №6 та №7, загальною
площею 29,9 кв.м. а відповідачу - виділу
кімнати розміром 14,7 кв.м. та щодо зміни
договору найму житлового приміщення:
квартири АДРЕСА_1, оскільки її докази в
судовому засіданні, поясненнями
відповідача та його представника не
спростовані.

Щодо позовної вимоги зобов'язати
відповідача КП «Керуюча дирекція
Дніпровського району м. Києва» укласти
окремий договір найму житлового
приміщення на дві суміжні кімнати №6 та
№7 згідно схеми, загальною площею 29,9
кв.м. у спірній квартирі, вона також
підлягає задоволенню у зв'язку із вище
викладеним.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 48, 63, 64, ст. 103, 104 ЖК України, ст. 10, 57, 60,
ст. 130, 174, 209, ст. 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах
та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Комунальне підприємство
«Керуюча дирекція Дніпровського
району м. Києва», третя особа: Служба у
справах дітей Дніпровської районної в
м. Києві державної адміністрації про
зміну договору найму житлового
приміщення та виділ в конкретне
користування - задовольнити.

Виділити у користування ОСОБА_1
неповнолітній ОСОБА_2 в користування
дві суміжні кімнати: №6 та №7 згідно
схеми, загальною площею 29,9 кв.м. у
квартирі АДРЕСА_1.

Виділити у користування ОСОБА_3 кімнату
розміром 14,7 кв.м., яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Комунальне підприємство
«Керуюча дирекція Дніпровського
району м. Києва» укласти з ОСОБА_1, яка
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 окремий договір
найму житлового приміщення на дві
суміжні кімнати: №6 та №7 згідно схеми,
загальною площею 29.9 кв.м. у квартирі
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду м. Києва
через районний суд м. Києва протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: