УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Мазур Л.М., Макарчука М.А.,
Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про поділ нерухомого майна в
натурі,

за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення апеляційного суду
Житомирської області від 11 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_5 про поділ
нерухомого майна в натурі.

На обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що він є власником 1/2
частини житлового будинку АДРЕСА_1.
Відповідач є власником іншої
1/2 частини вказаного будинку. Між ними
не досягнуто згоди щодо користування і
володіння цим будинком, а спільне
користування ним є неможливим, а тому
просив розділити в натурі між ним та
відповідачем спірний житловий будинок
та надвірні допоміжні приміщення
відповідно до належних їм часток
згідно висновку експерта за варіантом
2.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 28 серпня 2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено.

Розподілено будинок АДРЕСА_1 між
співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із
врахуванням належних їм ідеальних
часток.

Виділено ОСОБА_4 приміщення житлового
будинку АДРЕСА_1, які становлять 50/100
частин будинку: приміщення 3 (4,3 кв.м), 4
(7,1 кв.м), частина приміщення 5 площею 12,35
кв.м, веранду будинку (4,5 кв.м), та
господарські споруди: сарай «Б» (21,5
кв.м), сарай «б» (3,4 кв.м), літню кухню «Д»
(23,0 кв.м), веранду літньої кухні (4,2 кв.м),
туалет (1,2 кв.м).

Виділено ОСОБА_4 приміщення житлового
будинку АДРЕСА_1, які становлять 50/100
частин будинку: приміщення 1 (7,6 кв.м)
приміщення 2 (7,7 кв.м ), приміщення 5.1
площею 12,35 кв.м, та господарські
споруди: сарай «В» 29,3 кв.м, сарай «Г» 25,6
кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
грошову компенсацію за відхилення від
вартості ідеальної частки садиби
АДРЕСА_1 в сумі 9 519 грн 51 коп.

Зобов'язано ОСОБА_4 з дозволу місцевих
органів влади для ізоляції окремих
виділених частин будинку закласти
дверну пройму з приміщення 5 до
приміщення 2, закласти другу віконну
пройму в приміщенні 5.

Зобов'язано ОСОБА_5 з дозволу місцевих
органів влади для ізоляції окремих
виділених частин будинку для
відокремлення приміщення 5.1 в
приміщенні 5 встановити перегороджуючу
стіну перпендикулярно стінам довжиною
6,10 м на відстані 3,05 м від зовнішньої
стіни кімнати 5 довжиною 4,05 м ,
облаштувати дверну пройму з приміщення
5.1 до приміщення 1, облаштувати
відокремлену частину будинку окремим
виходом на вулицю.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з дозволу
місцевих органів влади та відповідних
комунальних служб обладнати виділені
частини окремими системами
електропостачання та опалення.

Додатковим рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 20 вересня 2013 року огорожу
садиби АДРЕСА_1 та колодязь залишено в
спільному користуванні ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 11 лютого
2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4
задоволено частково, рішення
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від 28
серпня 2013 року скасовано та ухвалено
нове рішення про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_4

Виділено в натурі ОСОБА_4 в житловому
будинку з господарськими будівлями
АДРЕСА_1 жилу кімнату 1-1 площею 7,6 кв.м
вартістю 9 817 грн, жилу кімнату 1-2 - 7, 7
кв.м - 9 947 грн, кладову 1-3 - 4,3 кв.м -
5 555 грн, жилу кімнату 1-5 - 9,7 кв.м - 12 530 грн,
сарай «В» - 29,3 кв.м - 9 100 грн, сарай
«Г» - 25,6 кв.м. - 7 220 грн, колодязь «К» -
2 920 грн, що становить 51/100 ідеальних
частин будинковолодіння, вартістю
57 089 грн.

Виділено в натурі ОСОБА_4 в житловому
будинку з господарськими будівлями
АДРЕСА_1 веранду I площею 4,5 кв.м,
вартістю 5 812 грн, коридор 1-4 - 7,1 кв.м, - 9 172
грн, жилу кімнату 1-5 - 15 кв.м 19 377
грн, сарай «Б» - 24,9 кв.м - 7 950 грн, літню
кухню «Д» - 27,2 кв.м - 11 110 грн,
туалет «Е» - 1 490 грн, що становить 49/100
ідеальних частин будинковолодіння,
вартістю 54 911 грн.

Зобов'язано ОСОБА_4 демонтувати
перегородку між кімнатами 1- 1 та 1-2,
збільшивши таким чином площу кімнати,
щоб відповідала вимогам ДБН;
облаштувати прохід з кімнати 1-1 в
частину кімнати 1-5 площею 9,7 кв. м, з
наступним встановленням дверного
блоку; частину кімнати 1-5 площею 9,7 кв.м
переобладнати під кухню відповідно до
п. 2.23 ДБН В.2.2-15-2005; комору 1-3
переобладнати під тамбур з пробиванням
дверної пройми з наступним
встановленням дверного блоку для
забезпечення окремого входу в
ізольовану частину будинку.

Зобов'язано ОСОБА_4 в кімнаті 1-5
змурувати перегородку відступивши від
стіни 3,7 м, що межує з коридором 1-4, таким
чином, щоб утворилось дві кімнати, одна
кімната площею 15 кв.м, а друга - площею
9,7 кв.м; закрити дверну пройму з
кімнати 1-5 в кімнату 1-2; закрити дверну
пройму з коридора 1-4 в комору 1-3.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
1 089 грн грошової компенсації.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи
свої доводи порушенням судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду і ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про задоволення позовних
вимог ОСОБА_4, виходив із того, що
позивач як співвласник має право на
виділення йому майна в натурі, з
врахуванням компенсації відповідачу
різниці вартості часток власності, а
варіант по виділенню майна у
користування, не буде порушувати
житлових прав відповідача як
співвласника будинку.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення місцевого суду та ухвалюючи
нове рішення про часткове задоволення
позовних вимог, врахував рішення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області від
06 листопада 2013 року № 506, яким надано
згоду на переобладнання спірного
житлового будинку на дві ізольовані
квартири, та дійшов обгрунтованого
висновку, що найбільш сприятливим
розподілом спільного будинку для
сторін є п'ятий варіант судової
будівельно-технічної експертизи, який
не суперечить вимогам санітарних
правил і правил протипожежної безпеки.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судом
апеляційної інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом апеляційної
інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 11 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Л.М. Мазур М.А. Макарчук А.В. Маляренко