АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2267/14
Головуючий 1 інст.: Вергун І.В.
Справа № 2016/3494/2012
Доповідач: Хорошевський О.М.
Категорія: право власності
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

13 травня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого, судді -
Хорошевського О.М.,

суддів:
Зазулинської Т.П., Кругової С.С.
при секретарі -
Пуль С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 07 лютого
2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про розділ майна набутого на
праві спільної сумісної власності
подружжя, визнання права власності на
частину домоволодіння, -

встановила:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом після уточнення якого
просила визнати домоволодіння АДРЕСА_1
таким, що належить сторонам на праві
спільної сумісної власності, визнати
за нею право власності на ? частину
цього домоволодіння в порядку поділу
майна подружжя, розподілити рухоме
майно набуте сторонами під час шлюбу
виділивши позивачу: комплект м'яких
меблів, комплект шкіряних меблів,
пральну машину LGF 1056 LDP, косметичний
столик, тумбу для збереження речей,
комплект штор, газову колонку, котел,
станцію для водопостачання. Виділити
відповідачу тумбу для телевізора,
диван, килим, телевізор, холодильник,
мопед марки SUZUKI.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що з серпня 1985 року до 19
липня 2012 року сторони перебували у
шлюбі і проживали за адресою: АДРЕСА_1.
Під час шлюбу сторонами були придбані
рухомі речі про поділ яких просив
позивач.

Будинок, у якому проживали сторони
належить відповідачу на праві
власності. За час спільного проживання
позивач за свої особисті кошти
здійснив покращення домоволодіння в
результаті чого вартість
домоволодіння значно збільшилась.
Оскільки вартість домоволодіння
істотно збільшилась за рахунок її
грошових коштів просила визнати за нею
? частину спірного домоволодіння.

Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 07 лютого
2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове рішення по
суті її позовних вимог.

Скарга містить посилання на те, що
судом першої інстанції неправильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, неповно
встановлені обставини, які мають
значення для справи та неправильно
досліджені і оцінені докази, надані на
підтвердження істотного збільшення
вартості будинку.

Переглядаючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачкою не надано доказів, які б
свідчили про визнання спірного будинку
АДРЕСА_1 об'єктом на праві спільної
сумісної власності подружжя, а також
доказів на підтвердження вартості
рухомого майна, яке підлягає розподілу.

Судова колегія з таким висновком
погоджується оскільки він відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі у період з 09.08.1985
року по 19.07.2012 року (т. 1 а.с. 15,16).

Як вбачається з копії довідки голови
квартального комітету, ОСОБА_1 не
проживає у спірному будинку з травня 2008
року.

? частини спірного домоволодіння
належить ОСОБА_3 на підставі договору
дарування від 08.12.1989 року. ? частина
цього домоволодіння належала
померлому 02.03.2011 року ОСОБА_4 на
підставі договору міни від 28.11.1973 року.

Станом на 28.09.2012 року вартість будинку
АДРЕСА_1 складає 147 309 грн., що
підтверджується довідкою КП «Ізюмське
міське бюро технічної інвентаризації»
(т. 1 а.с. 96).

Газифікація в спірному домоволодінні
виконана 09.10.1991 року (т. 1 а.с. 143).

Централізація водопостачання
домоволодіння відсутня (т.1 а.с. 145).

Відповідачем зазначено, що частина
майна, на поділі якого наполягає
позивач відсутня взагалі.

Згоди щодо вартості майна, що підлягає
розподілу сторонами не досягнуто.

04.10.2012 року позивач вийшла заміж та
змінила прізвище на ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 230
зворот).

Збільшення вартості майна та
істотність такого збільшення підлягає
з'ясуванню шляхом порівняння станом на
час вирішення спору вартості об'єкта в
стані, що існував до поліпшення, та його
вартості після поліпшення і при цьому
сам по собі розмір грошових затрат
подружжя чи одного з них не є тим
фактором, який єдиний безумовно
свідчить істотність збільшення
вартості майна як об'єкта.

Також, вартість майна, що підлягає
поділу, визначається за погодженням
між подружжям, а при недосягненні згоди
- виходячи з дійсності його вартості на
час розгляду спору.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 09 вересня
2013 року за клопотанням позивача було
призначено судово-товарознавчу
експертизу на вирішення якої
поставлено питання щодо вартості
спірного майна на дату проведення
експертизи. Оплату за проведення
експертизи покладено на ОСОБА_1

Як вбачається з повідомлення
експертної установи від 02.12.2013 року,
клопотання задоволено не було, крім
того оплата за проведення експертизи
до інституту не надійшла (т. 2 а.с. 6
зворот).

За правилами ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень, подавши
докази відповідно до вимог статей 57-60
ЦПК України.

Оскільки доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують судова колегія не вбачає
підстав для скасування оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1
ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова
колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 07 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: