Справа № 360/2968/13ц Головуючий у І
інстанції Унятицький Д.Є.Провадження №
22-ц/780/3043/14 Доповідач у 2
інстанції ЯворськийКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

17 червня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського
М.А.,

суддів:
Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі:
Бевзюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 19 березня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Козинцівської сільської ради
Бородянського району Київської
області, відділу Держземагентства у
Бородянському районі Київської
області, ОСОБА_2 про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом у
відповідності до норм ст. 392 ЦК України
та просила визнати недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯП №288213, виданий ОСОБА_2
на підставі рішення Козинцівської
селищної ради Бородянського району
Київської області на земельну ділянку
площею 0,0362 га, розташовану по АДРЕСА_1
надану для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на
підставі державного акту на право
власності на землю серії Р2 №420119 вона
являється власницею земельної ділянки
розміром 0,2448 га розташованої по
АДРЕСА_2. Для заїзду на свою частину
земельної ділянки вона користується
земельною ділянкою площею 0,0360 га
розташованою по АДРЕСА_1. Вона
неодноразово зверталася до сільської
ради із заявами про виділення їй
земельної ділянки пл. 0,0360 га для
проїзду на свою земельну ділянку, але
рішеннями сільської ради їй було
відмовлено у задоволенні вказаних
заяв.

Рішенням сорокової сесії п'ятого
скликання Козинцівської сільради від
21.10.2010 р. ця земельна ділянка була
надана відповідачці ОСОБА_2 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, а рішенням № 869
передана їй у приватну власність. На
підставі рішення Козинцівської
селищної ради від 21.10.2010 р. ОСОБА_2
отримала державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯП
№ 288213. Тому позивачка вважає, що
вказаний державний акт виданий з
порушенням норм чинного законодавства.

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 19 березня 2014 року
у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати вказане рішення
районного суду та задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на те, що судом не
взято до уваги обґрунтування позову та
надання доказів, тому вважає, що
рішення ухвалено з порушенням норм
процесуального та матеріального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися на
розгляд вказаної справи у
відповідності до вимог ст. 303 ЦПК
України, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення залишенню без
змін з наступних підстав.

Згідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального або процесуального
права. Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 являється власницею земельної
ділянки розміром 0,2448 га розташованої
за адресою: АДРЕСА_2, ( а не по АДРЕСА_1 як
зазначала позивачка) с. Козинці
Бородянського р-ну Київської області,
що підтверджується копією державного
акту на право приватної власності на
землю (а.с.7-8).

Рішенням сорокової сесії п'ятого
скликання Козинцівської сільради №865
від 21.10.2010 р. відповідачці ОСОБА_2 була
надана земельна ділянка розміром 0,036 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с.16).

Рішенням Козинцівської сільради №869
вищевказана земельна ділянка передана
їй у приватну власність (а.с.17).

На підставі рішення Козинцівської
сільради від 21.10.2010 р. ОСОБА_2 отримала
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯП № 288213 (а.с.9-10).

Також встановлено, що постановою
Бородянського райсуду Київської
області від 03.10.2011 р. ОСОБА_1 відмовлено
у задоволенні позову до Козинцівської
сільради Бородянського району, треті
особи - ОСОБА_2, Бородянська РДА про
визнання незаконними дій, з якої
вбачається, що позивачка просила
визнати незаконним та скасувати
рішення сорокової сесії п'ятого
скликання Козинцівської сільради №№
865 та 569 при цьому суд прийшов до
висновку що позивачка ОСОБА_1 є
власницею земельної ділянки площею 0.2448
га. в АДРЕСА_2 та має під'їзд до своєї
земельної ділянки з вулиці Шевченка, а
не з вулиці Шкільна, а тому законних
підстав для визнання рішення сорокової
сесії п'ятого скликання Козинцівської
сільради №865 від 21.10.2010 р щодо надання
ОСОБА_2, земельної ділянки суд не
встановив .

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи
у задоволенні позовних вимог, суд
першої інстанції мотивував свій
висновок тим, що позивачкою не надано
доказів порушення її прав передачею у
користування ОСОБА_2 спірної земельної
ділянки.

Колегія суддів погоджується з
вищевказаними висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю ОСОБА_1
являється власницею земельної ділянки
розміром 0,2448 га розташованої за
адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Козинцівської сільради
Бородянського району №869 від 21.10.2010 р.
відповідачці ОСОБА_2 була надана у
приватну власність земельна ділянка
розміром 0,0362 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку в
АДРЕСА_1 . (а.с. 9,10,17).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 12 ЗК України
до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

Згідно із ч.ч.1,2 ст. 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону. Набуття
права власності на землю здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до ст.125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до ч.1 ст.126 цього ж
Кодексу, право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ст. 152 ЗК України, власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою і відшкодування
збитків

Відповідно до ч.1 ст.155 Земельного
кодексу України, у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Згідно ч.2 ст.393 ЦК України власник
майна, права якого порушені внаслідок
видання правового акта органом
державної влади, органом влади АРК або
органом місцевого самоврядування, має
право вимагати відновлення того
становища, яке існувало до видання
цього акта.

Отже, за змістом вказаних норм правовою
підставою набуття громадянином права
власності на земельну ділянку є
укладення ним цивільно-правової угоди,
а державний акт, що видається на
підставі такої угоди, посвідчує право
особи на земельну ділянку.

Такі висновки відповідають приписам
щодо презумпції правомірності
правочину, встановленим ст. 204 ЦК
України, згідно якої правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутись до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Колегія суддів розглядаючи вказану
справу встановила, що рішення
Козинцівської сільради Бородянського
району №869 від 21.10.2010 р. про надання
відповідачці ОСОБА_2 у приватну
власність земельної ділянки розміром
0,0362 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку в
АДРЕСА_1 було предметом розгляді
адміністративної справи №2а-1480/11 і суд
відмовив ОСОБА_1 у задовленні позову
про визнання вказаного рішення
недійсним та його скасування не
встановивши при цьому порушень чинного
законодавства при ухвалення даного
рішення.

Не надано позивачкою до суду по
вказаній справі доказів того, що
передача у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки розміром 0,0362 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку в АДРЕСА_1 порушує її
права та унеможливлює використання
належної їй земельної ділянки розміром
0,2448 га розташованої за адресою:
АДРЕСА_2, тому суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого рішення про
відхилення позову.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
у відповідності до норм ст. 308 ЦПК
України відповідає обставинам справи,
ухвалено з додержанням вимог закону і
не може бути скасовано з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду
Київської області від 19 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
М.А.Яворський

судді:

Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагєєв