АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 549/78/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1459/14
Головуючий у 1-й інстанції Орел І.І.
Доповідач Одринська Т. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.

Суддів: Гальонкіна С.А., Петренка В.М.

при секретарі: Гнатюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Чорнухинського районного суду
Полтавської області від 18 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 на
рішення Чорнухинського районного суду
Полтавської області від 18 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа
Чорнухинська державна нотаріальна
контора про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання
права власності на частку спільного
майна. Посилаючись на те, що з 1979 року по
2003 рік вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5
Перебуваючи у шлюбі за спільні кошти
ними було придбано автомобіль марки
КАМАЗ 53213, 1984 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який в 1996
році зареєстровано на ОСОБА_5. Після
розірвання шлюбу у 2003 році ОСОБА_5 її
право на автомобіль не оспорював.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. У зв'язку з
тим, що відповідачами в процесі
реалізації їх прав на спадкування за
законом порушується її право як
співвласника, просила визнати
автомобіль марки КАМАЗ 53213, 1984 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя, а також право власності на ?
частину зазначеного транспортного
засобу, придбаного в період
зареєстрованого з ОСОБА_5 шлюбу.

Рішенням Чорнухинського районного
суду Полтавської області від 18 березня
2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_1 про визнання права власності
задоволено повністю.

Визнано автомобіль марки КАМАЗ 53213, 1984
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 обєктом права спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ?
частини автомобіля марки КАМАЗ 53213, 1984
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 по 81 грн. 20 коп. з кожного
- судового збору.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309 ЦПК
України за результатами розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право змінити рішення суду першої
інстанції в разі невідповідності
висновків суду обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що з 1979
по 2003 рік ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували в
зареєстрованому шлюбі. За час
перебування у шлюбі ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 придбали автомобіль марки КАМАЗ
53213, 1984 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, який 07.06.1996 року було
зареєстровано на ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, на випадок
своєї смерті, заповіту не залишив.

Сторони у справі не заперечували той
факт, що спірний автомобіль після
розірвання шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_5
залишився зареєстрованим та перебував
у користуванні ОСОБА_5

Суд першої інстанції вірно визначився,
що спірні правовідносини виникли і
продовжувалися під час дії КпШС УРСР,
1969 року (далі - КпШС) та Цивільного
кодексу УРСР, 1963 року (далі - ЦК України
1963 року) і регулювалися ними до 01 січня
2004 року.

Частиною першою ст.22 КпШС (1969 року)
передбачено презумпцію виникнення
права спільної сумісної власності
подружжя на придане ними за час шлюбу
майно, рівності часток у ньому
дружини та чоловіка, відповідно до якої
майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що транспортний
засіб було придбано під час шлюбу, і він
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Проте, вирішуючи питання про
застосування строків позовної
давності, на підставі клопотання
ОСОБА_1, районний суд прийшов до
помилкового висновку, що про порушення
свого права позивачка дізналася після
смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, коли
відповідачі - спадкоємці за законом,
заявили про їх право на спадкування, в
тому числі і транспортного засобу
КАМАЗ.

Згідно з ч.3 ст.29 КпШС для вимоги про
поділ майна, яке є спільною сумісною
власністю розведеного подружжя,
встановлюється трирічний строк
позовної давності.

У відповідності з ст.76 ЦК України 1963
року, позовна давність обчислюється
від дня, коли один із співвласників
дізнався або міг дізнатися про
порушення свого права власності.

Після розірвання шлюбу з позивачкою в
2003 році, ОСОБА_5 проживав з ОСОБА_1 з якою
в 2010 році уклав шлюб. Вантажний
автомобіль залишався зареєстрованим
за ОСОБА_5 та перебував у його
користуванні.

Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених цим
Кодексом.

В матеріалах справи відсутні будь-які
докази, які б свідчили про досягнення
згоди між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, щодо
способу поділу спільного майна, а саме:
автомобіля марки КАМАЗ 53213, 1984 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Крім того, ОСОБА_2 жодних дій щодо
належної реєстрації за нею права
власності на спірний автомобіль не
вчиняла, з позовною заявою звернулася
до суду лише в січні 2014 року, вже після
смерті ОСОБА_5

Позивачкою пропущено строк позовної
давності для вирішення питання про
поділ спільного майна подружжя,
підстав для його поновлення не має,
оскільки відповідне клопотання ОСОБА_2
не заявлялось, причин поважності
пропуску строку не зазначалось.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення
Чорнухинського районного суду
Полтавської області від 18 березня 2014
року слід скасувати, ухвалити нове,
яким у задоволенні позову ОСОБА_2 про
визнання права власності відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.п. 3,4, ст. ст.
314 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Чорнухинського районного суду
Полтавської області від
18 березня 2014 рок скасувати. Ухвалити
нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа
Чорнухинська державна нотаріальна
контора про визнання права власності -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя :
Т.В.Одринська

Судді:
В.М. Петренко

/підписи/

С.А.Гальонкін

копія

вірно:__________________________________________