Справа № 565/328/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 травня 2014 року
м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд
Рівненської області -

під головуванням судді Незнамової
І.М.

з участю: секретаря Нафєєвої
Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Кузнецовського міського суду
Рівненської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики,

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу в
розмірі 103695 (сто три тисячі шістсот
дев'яносто п'ять) грн. 90 коп.

До суду від ОСОБА_1 надійшла заява про
зміну позовних вимог, в якій позивач
просить стягнути з ОСОБА_3 на його
користь суму боргу за договором позики
в розмірі 129 272 грн. (сто двадцять
дев'ять тисяч двісті сімдесят дві) грн.
63 коп., покликаючись на те, що курс
долара США до гривні України зріс, тому
є необхідність збільшення позовних
вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав повністю та пояснив,
що він перебував у дружніх відносинах з
ОСОБА_3 Відповідач звернувся до нього з
проханням позичити грошові кошти для
придбання вантажного автомобіля і
розвитку бізнесу, а саме: ОСОБА_3
попросив у нього в борг грошові кошти в
розмірі 11000 (одинадцять тисяч) доларів
США. Він погодився виконати прохання
ОСОБА_3 і 21.07.2013 року перерахував 11000
(одинадцять тисяч) доларів США на
картку «Приватбанк» на ім'я матері
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ОСОБА_3 повідомив йому,
що отримав переказані кошти і зауважив,
що на днях повинен придбати вантажний
автомобіль та на протязі місяця зможе
повернути борг, однак відповідач своїх
зобов'язань не виконав, а через деякий
час взагалі перестав відповідати на
його дзвінки. Пізніше йому стало
відомо, що ОСОБА_3 виїхав на тимчасові
роботи у Польщу. В кінці листопада 2013
року його матері ОСОБА_6 повідомили, що
ОСОБА_3 приїхав до м.Кузнецовська. Тоді
його мати домовилася з відповідачем
про зустріч і 02.12.2013 року, під час
зустрічі з ОСОБА_3, той повідомив
матері, що через певні обставини не
може повернути борг, однак вказав, що
поверне борг через три дні. Також, при
цій зустрічі, відповідач власноручно
написав розписку про отримання
грошових коштів в борг. Пізніше ОСОБА_3
перевіз і свою сім'ю до м.Люблін
Республіки Польща, де і на даний час
проживає на підставі Шенгенської Візи.
Коли він був за кордоном, то заїжджав до
відповідача і повідомляв про судову
справу. ОСОБА_3 сказав, що в суд їхати не
буде, а гроші віддасть тільки після
прийняття судового рішення. Просить
стягнути з ОСОБА_3 на його користь суму
боргу в розмірі 129 272 грн. (сто двадцять
дев'ять тисяч двісті сімдесят дві) грн.
63 коп.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1
підтримав повністю, надав пояснення,
аналогічні поясненням позивача ОСОБА_1
та додатково вказав, що відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання, а тому є необхідність
стягнути з ОСОБА_3 суму боргу в розмірі
129 272 грн. (сто двадцять дев'ять тисяч
двісті сімдесят дві) грн. 63 коп.,
оскільки на час розгляду справи курс
долара США до гривні України
збільшився.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
повторно не з'явився, будучи
повідомлений через ЗМІ про дату, час та
місце розгляду справи, тому судом
ухвалено про проведення заочного
розгляду справи, на підставі наявних у
справі доказів. Відповідач до суду не
подавав заперечень на позов та доказів
у справі.

Під час розгляду справи були допитані
свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона є
матір'ю позивача. ЇЇ син ОСОБА_1 прийшов
до неї і повідомив, що його товариш
ОСОБА_3 просить в борг 11000 (одинадцять
тисяч) доларів США. Після отримання її
дозволу, син переслав ОСОБА_3
обговорену суму грошових коштів на
картку «Приватбанку», рахунок якої
вказав сам відповідач. Після цього в
обумовлений строк ОСОБА_3 борг не
повернув і з місяця на місяць почав
переносити дату повернення боргу. В
кінці листопада 2013 року їй повідомили,
що ОСОБА_3 знаходиться в м.Кузнецовську
і тоді вона зателефонувала до
відповідача, з яким домовилася про
зустріч. ОСОБА_3 призначив їй зустріч
02.12.2013 року о 19 год. 30 хв. біля магазину
«Наш Край». На вказану зустріч вона
пішла із подругою ОСОБА_7 та дружиною
сина. Під час зустрічі ОСОБА_3 вказав, що
за три дні поверне суму боргу, тобто
05.12.2013 року, і власноручно написав
розписку, яку передав їй. Відповідач
також пропонував лишити їй, як заставу,
автомобіль на якому приїхав, однак
транспортний засіб вона відмовилася
брати, оскільки авто перебувало на
реєстрації в Республіці Польща. 05.12.2013
року вона зателефонувала ОСОБА_3 з
приводу поверненя боргу і той
повідомив їй, що у зв'язку з роботою він
поїхав до Польщі, тому не в змозі
повернути грошові кошти у визначений
строк. Після цього ОСОБА_3 на дзвінки не
відповідає і борг до даного часу не
повернув.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що 02.12.2013
року до неї зателефонувала ОСОБА_6 і
попросила піти з нею на зустріч щоб
забрати гроші, які винні її сину ОСОБА_1
за борговим зобов'язанням, на що вона
погодилася. Біля 19 год. 30 хв. того дня,
вона, ОСОБА_6 та дружина ОСОБА_1 пішли на
зустріч з ОСОБА_3 до магазину «Наш
Край». При зустрічі ОСОБА_3 повідомив,
що борг не приніс і запевнив, що поверне
отримані в борг кошти через три дні. Під
час тієї зустрічі, ОСОБА_3 власноручно
написав розписку, за якою
зобов'язувався повернути ОСОБА_1
отриманні в борг грошові кошти до 05.12.2013
року та передав її ОСОБА_6 Також
відповідач пропонував ОСОБА_6 залишити,
як заставу, транспортний засіб на якому
приїхав, однак ОСОБА_6 відмовилася.

Заслухавши та проаналізувавши
пояснення позивача, представника
позивача, показання свідків,
дослідивши інші докази, які є в
матеріалах справи, суд прийшов до
висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

Підставами для такого висновку суду є
наступне:

В судовому засіданні встановлено, що
21.07.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
відбулася домовленість про позику у
розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) доларів
США.

На підтвердження вказаної
домовленості ОСОБА_1 21.07.2013 року було
перераховано для ОСОБА_3 грошові кошти
в розмірі 11 000 (одинадцять тисяч)
доларів США на картку «Приватбанк», яка
видана на ім'я матері відповідача
ОСОБА_4

Вказані обставини підтверджуються
розпискою від 02.12.2013 року та дублікатом
квитанції Кузнецовського відділення
Рівненської філії ПАТ КБ «Приватбанк»
від 26.12.2013 року, згідно якої вбачається,
що ОСОБА_1 21.07.2013 року було перераховано
11000 (одинадцять тисяч) доларів США на
ім'я ОСОБА_4

У вказаному договорі позики (розписці)
обумовлено, що відповідач має
повернути борг до 05.12.2013 року.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст.1046 ЦК України передбачено,
що за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Частина 2 ст.1047 ЦК України визначає, що
на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено, що
21.07.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
відбулася домовленість про позику на
суму 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США
на підтвердження якої ОСОБА_3 02.12.2013
року власноручно була написана
розписка, якою передбачено, що ОСОБА_3
зобов'язується повернути борг в сумі 11
000 (одинадцять тисяч) доларів США до
05.12.2013 року.

На підставі викладеного, суд вважає, що
ОСОБА_3 не виконав умов письмової
домовленості і до даного часу не
повернув ОСОБА_1 борг в сумі 11 000
(одинадцять тисяч) доларів США.

Згідно листа ТВБВ №10017/080
філії-Рівненського обласного
управління ПАТ «Державний ощадний банк
України» вбачається, що офіційний курс
Національного банку України долара США
до гривні станом на 14.00 год. 19.05.2014 року
становить: 100 доларів США = 1175,2057 грн.,
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню згідно обрахунку за
офіційним курсом Національного банку
України долара США до гривні станом на
19.05.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що з ОСОБА_3 слід
стягнути суму боргу в розмірі 129 272 (сто
двадцять дев'ять тисяч двісті сімдесят
дві) грн. 63 коп., що еквівалентно 11 000
(одинадцятьом тисячам) доларів США.

Керуючись ст.ст.8,10,11,60,212-215,224-226,294 ЦПК
України, ст.ст.1046,1047,1049 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
суму боргу в розмірі 129 272 (сто двадцять
дев'ять тисяч двісті сімдесят дві) грн.
63 коп., що еквівалентно 11 000
(одинадцятьом тисячам) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати, які були понесені
останнім при подачі позову в розмірі 1292
(одна тисяча двісті дев'яносто дві) грн.
73 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

На рішення суду позивач, представник
позивача можуть подати апеляційну
скаргу до апеляційного суду
Рівненської області через
Кузнецовський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий