печерський районний суд міста києва
справа № 757/3804/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 травня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Кирилюк І.В.,при
секретарі:Гурніку А.І.,за участю:
представника позивача:Бузінського
А.В.,представника відповідача-1:не
з'явився,відповідача-2:не
з'явився,розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у м.
Києві цивільну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» до Приватного
акціонерного товариства «Український
страховий дім» та ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,
-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Український
страховий стандарт»
«ПРОСТО-страхування» (далі - позивач,
ПрАТ «ПРОСТО-страхування») звернулось
до суду з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Український
страховий дім» (далі - відповідач-1, ПрАТ
«УСД»), ОСОБА_3 (далі - відповідач-2,
ОСОБА_3), в якому просить стягнути з
відповідача-1 на користь позивача
витрати по виплаті страхового
відшкодування в розмірі 3 229,81 грн.,
стягнути з відповідача-2 на користь
позивача витрати по виплаті страхового
відшкодування в розмірі 510,00 грн. та
стягнути з відповідача-1 на користь
позивача витрати по оплаті судового
збору в розмірі 238,50 грн., стягнути з
відповідача-2 на користь позивача
витрати по оплаті судового збору в
розмірі 5,10 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що 13.11.2012 року між
ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_4
було укладено договір страхування №
АТК ВТБ 1218884 майнових інтересів
власника автомобіля «Renault LOGAN»,
реєстраційний номер НОМЕР_1. 10.12.2012 року
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля «Renault LOGAN»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_4, та автомобіля «MAZDA
3», державний номер НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_3 Постановою суду винним у
дорожньо-транспортній пригоді визнано
ОСОБА_3 Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль «Renault LOGAN», реєстраційний
номер НОМЕР_1, було пошкоджено, вартість
матеріального збитку склала 5 339,81 грн.
Вказана подія була визнана страховою
про що 20.06.2013 року було складено
страховий акт. 25.06.2013 року ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» виплатило ОСОБА_4
страхове відшкодування в розмірі 3 739,81
грн. Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 на час дорожньо-транспортної
пригоди була застрахована у ПрАТ «УСД».
Отже, ОСОБА_3 та ПрАТ «УСД» зобов'язані
відшкодувати ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» понесені витрати.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 19.03.2014 року відкрито
провадження у цивільній справі за
позовом Приватного акціонерного
товариства «ПРОСТО-страхування» до
Приватного акціонерного товариства
«Український страховий дім» та ОСОБА_3
про відшкодування шкоди в порядку
регресу та справу призначено до
судового розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
викладених в позовній заяві підстав та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача-1 в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи, в порядку ст.ст.
74. 76 ЦПК України, повідомлений належним
чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідач-2 в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи, в порядку ст.ст. 74. 76
ЦПК України, повідомлений належним
чином, причини неявки суду невідомі.

За таких обставин, враховуючи згоду
представника позивача на заочний
розгляд справи, суд, згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК
України, визнав можливим провести
заочний розгляд справи у відсутність
представника відповідача-1 та
відповідача-2, які повідомлені належним
чином про день, час та місце розгляду
справи.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
письмові докази у справі у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню,
враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 13.11.2012 року між
ПрАТ «ПРОСТО-страхування» (Страховик)
та ОСОБА_4 (Страхувальник) було укладено
договір № 1218884 серії АТК ВТБ
добровільного страхування
транспортних засобів, згідно умов
якого у період з 15.11.2012 року по 14.11.2013
року застрахованим транспортним
засобом був автомобіль «Renault LOGAN»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 5).

10.12.2012 року сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Renault LOGAN», реєстраційний
номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, та
автомобіля «MAZDA 3», державний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, про що
свідчить довідка про
дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 11-12).

Автомобіль «Renault LOGAN», реєстраційний
номер НОМЕР_1, внаслідок вказаної
дорожньо-транспортної пригоди було
пошкоджено, про що було видано довідку
від 10.12.2012 року (а. с. 10).

Як визначено у ч. 1 ст. 25 Закону України
«Про страхування», здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

14.01.2013 року ОСОБА_4 повідомив позивача
про настання випадку (а. с. 6-7), а 13.08.2013
року звернувся до ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» із заявою про
виплату страхового відшкодування (а. с.
36).

22.01.2013 року було здійснено огляд
транспортного засобу - «Renault LOGAN»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, за
результатами якого в присутності
ОСОБА_3 складено протокол огляду
транспортного засобу.

Згідно звіту № 7724/9297 з оцінки
транспортного засобу від 17.04.2013 року,
вартість відновлювального ремонту
складає 6 407,78 грн., в тому числі ПДВ 1
067,96 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про страхування», страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

20.06.2013 року позивачем затверджено
страховий акт № 9297, згідно якого подію,
що сталась 10.12.2012 року, визнано
страховою та сума страхового
відшкодування склала 3 739,81 грн. (а. с. 30).

Згідно платіжного доручення від 25.06.2013
року № 4981, ПрАТ «ПРОСТО-страхування» на
підставі заяви ОСОБА_4 на видачу
готівки № 24138 від 27.06.2013 року виплатило
останньому суму страхового
відшкодування в розмірі 3 739,81 грн. (а.
с. 32, 33).

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Аналогічне положення закріплене у ст. 27
Закону України «Про страхування»,
згідно якої до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Постановою Приморського районного
суду м. Маріуполя від 24.12.2012 року винним
у вчиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталась 10.12.2012 року, визнано ОСОБА_3

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_3 у вчинені
дорожньо-транспортної пригоди є
встановленою та не підлягає доведенню.

Разом з тим, згідно полісу № АВ/9374253
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 станом на
10.12.2012 року тобто, коли сталась
дорожньо-транспортна пригода, була
застрахована у ПрАТ «УСД» (а. с. 35).

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Як визначено у ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана,
зокрема, з пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу.

Як визначено у ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно п. 9.1, п. 9.2 ст. 9 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхова сума - це грошова
сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування. Розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, становить 50 тисяч
гривень на одного потерпілого. У разі
якщо загальний розмір шкоди за одним
страховим випадком перевищує
п'ятикратну страхову суму,
відшкодування кожному потерпілому
пропорційно зменшується.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Згідно полісу № АВ/9374253 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, страхова сума за
шкоду, заподіяну майну, становить 50
000,00 грн. та встановлено франшизу 510,00
грн.

Таким чином, ПрАТ «УСД» відповідає
перед позивачем за заподіяну ОСОБА_3
шкоду в межах 50 000,00 грн. з урахуванням
франшизи 510,00 грн., яка підлягає
відшкодуванню за рахунок ОСОБА_3

Однак, ані ПрАТ «УСД», ані ОСОБА_3 кошти
ПрАТ «ПРОСТО-страхування», витрачені
на виплату страхового відшкодування,
не сплатили.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідачі належних та допустимих
доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК
України, на підтвердження компенсації
ПрАТ «ПРОСТО-страхування» понесених
витрат по виплаті страхового
відшкодування не надали.

За таких обставин, позовні вимоги щодо
стягнення з ПрАТ «УСД» на користь
позивача 3 229,81 грн. та з ОСОБА_3 на
користь позивача 510,00 грн. у
відшкодування витрат, понесених з
виплатою страхового відшкодування є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Оскільки суд задовольняє позовні
вимоги повністю, то з відповідача-1 на
користь позивача підлягають стягненню
238,50 грн. у відшкодування судових
витрат, а з відповідача-2 на користь
позивача підлягають стягненню 5,10 грн. у
відшкодування судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
988, 979, 1188, 1191, 1194 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 6, 9, 12, 22, 28 Закону України
«Про страхування», ст.ст. 22, 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 209,
213 - 215, 223-228 Цивільного процесуального
кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного
товариства «ПРОСТО-страхування» до
Приватного акціонерного товариства
«Український страховий дім» та ОСОБА_3
про відшкодування шкоди в порядку
регрессу - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Український страховий
дім» на користь Приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» витрати по
виплаті страхового відшкодування в
розмірі 3 229 грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» витрати по
виплаті страхового відшкодування в
розмірі 510 грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Український страховий
дім» на користь Приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» судові витрати в
розмірі 238 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» судові витрати в
розмірі 05 грн. 10 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії до
Печерського районного суду міста
Києва.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
І.В.Кирилюк