Ухвала іменем україни04 червня 2014 року

м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:
головуючого: Макарчука М.А.,
суддів:
Маляренка А.В., Леванчука
А.О.,Мазур Л.М., Нагорняк В.А.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом прокурора
Балаклавського району м. Севастополя в
інтересах держави в особі
Севастопольської міської ради до
ОСОБА_2, третя особа: Обслуговуючий
кооператив «Дачно-будівельний
кооператив Горний - 2» про визнання
недійсним державного акта на право
власності на земельну ділянку та
витребування з незаконного володіння
земельної ділянки, за касаційною
скаргою першого заступника прокурора
м. Севастополя на рішення апеляційного
суду м. Севастополя від 31 жовтня 2013
року, в с т а н о в и л а: У листопаді 2010
року прокурор звернувся до суду з
позовом, просив визнати недійсним
виданий ОСОБА_2 державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,1000 га, розташовану в АДРЕСА_1, серії ЯИ
№ 067161, виданий Головним управлінням
Держкомзему у м. Севастополі 27 квітня
2010 року та зареєстрований у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за
№ 27; витребувати на користь
держави в особі Севастопольської
міської ради з незаконного володіння
відповідача земельну ділянку площею
0,1000 га, що розташована у
Севастопольській зоні ПБК № 44/128,
кадастровий номер :58:002:0595,
нормативно-грошовою вартістю 94 000 грн,
судові витрати покласти на
відповідача. Вимоги мотивовані
тим, що спірний державний акт, виданий
відповідачу на підставі розпорядження
Севастопольської міської державної
адміністрації від 29 березня 2010 року за
№ 825-р, яка вийшла за межі своїх
повноважень, оскільки до розмежування
земель державної та комунальної
власності повноваження щодо
розпорядження землями в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.
Крім цього, зазначена земельна ділянка
для дачного будівництва відноситься до
складу земель рекреаційного
призначення, тому проект землеустрою
щодо її відведення підлягає
обов'язковій земельній експертизі,
однак зазначену земельну ділянку
надано без висновку державної
експертизи. Разом з тим правом
розпорядження спірною земельною
ділянкою наділена Севастопольська
міська рада. Зазначене розпорядження
скасоване за протестом прокурора,
внаслідок чого підстав для видачі
державного акта немає, а спірна
земельна ділянка підлягає
витребуванню. Заочним рішенням
Балаклавського районного суду м.
Севастополя від 18 вересня 2013 року позов
прокурора задоволено частково, визнано
недійсним виданий на ім'я ОСОБА_2
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га,
розташовану в АДРЕСА_1, серії ЯИ № 067161,
виданий Головним управлінням
Держкомзему у м. Севастополі 27 квітня
2010 року, вирішено питання про судові
витрати, у задоволенні решти заявлених
вимог відмовлено. Рішенням
апеляційного суду м. Севастополя від 31
жовтня 2013 року, заочне рішення
Балаклавського районного суду м.
Севастополя від 18 вересня
2013 року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовлено. У касаційній
скарзі перший заступник прокурора м.
Севастополя просить рішення
апеляційного суду м. Севастополя від 31
жовтня 2013 року скасувати, а заочне
рішення Балаклавського районного суду
м. Севастополя від 18 вересня 2013 року
залишити в силі, посилаючись на
порушення цим судом норм
процесуального права та неправильне
застосуванням норм матеріального
права. Касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 118 Земельного
кодексу України (далі -ЗК України)
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У разі якщо земельна
ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки
Крим.Рішення органів виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування
щодо приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки. Місцевим судом
встановлено і не заперечувалося жодною
із сторін при розгляді справи у судах
попередніх інстанцій, що спірна
земельна ділянка була надана ОСОБА_2 у
користування Обслуговуючим
кооперативом Дачно-будівельном
кооперативом «Горний 2» у зв'язку із
членством у кооперативі. Судом також
встановлено, що державний акт про право
власності ОСОБА_2 на вказану земельну
ділянку виданий на підставі звернення
Дачно-будівельного кооперативу
«Горний - 2», а не на підставі заяви
відповідачки, яка особисто жодної із
передбачених ст. 118 ЗК України дій не
вчинила. Встановивши такі обставини,
місцевий суд прийшов до правильного
висновку про порушення сторонами при
приватизації спірної земельної
ділянки вимог ст. 118 ЗК України і
обґрунтовано задовольнив заявлені
вимоги. Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в позові, апеляційний суд
хоч і послався на правила ч. 1 ст. 118 ЗК
України, але не застосував їх, оскільки
не спростувавши висновків місцевого
суду про порушення процедури
приватизації, встановленої зазначеною
нормою права, прийшов до помилкового
висновку про законність набуття
відповідачем права власності на майно,
яке вона не просила приватизувати. Крім
того апеляційним судом були порушені
норми процесуального права. Так,
пославшись на рішення
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 13 листопада
2012 року у справі за позовом прокурора м.
Севастополя в інтересах
Севастопольської міської ради до
Севастопольської міської державної
адміністрації, Головного управління
Держкомзему у м. Севастополі,
Севастопольської міської філії
Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсам» про визнання
протиправними та скасування
розпоряджень, апеляційний суд виходив
лише із факту відмови прокурору у
позові, але в порушення вимог ч. 3 ст. 61
ЦПК України не вказав жодної
обставини, від якої сторони звільнені
від доказування у цій справі. Внаслідок
порушення норм процесуального права і
не застування норм матеріального права
апеляційний суд помилково скасував
законне та обґрунтоване рішення суду
першої інстанції. З цих підстав рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції. Керуючись ст. ст. 336,
339, 345 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу
першого заступника прокурора м.
Севастополя задовольнити. Рішення
апеляційного суду м. Севастополя від 31
жовтня 2013 року скасувати, а рішення
Балаклавського районного суду м.
Севастополя від 18 вересня 2013
року залишити в силі. Ухвала
оскарженню не підлягає. Головуючий:

Макарчук М.А. Судді:
Маляренко А.В.

Леванчук А.О.

Мазур Л.М.

Нагорняк В.А