Справа № 750/3987/14 Провадження №
22-ц/795/1251/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Литвиненко І. В. Доповідач - Губар В. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року м.ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіГубар
В.С.,суддів:Мамонової О.Є., Позігуна
М.І.при секретарі:Остапенко Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24 квітня 2014 року про
відкриття провадження у справі за
позовом ОСОБА_5 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про визнання
кредитного договору недійсним,-

в с т а н о в и в:

В квітні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
Деснянського районного суду м.
Чернігова з позовом про визнання
кредитного договору недійсним,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він
не підписував договір №CNHORK01500175 від
07.10.2004 року, з його умовами не
ознайомлювався, що згідно ст.215 ЦК
України є підставою визнання його
недійсним.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24 квітня 2014 року відкрито
провадження за позовом ОСОБА_5 до ПАТ КБ
«ПриватБанк» про визнання кредитного
договору недійсним.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду першої інстанції в частині
визначення підсудності, ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу, якою відкрито провадження по
даній справі, та постановити нову
ухвалу про повернення справи до суду
першої інстанції для вирішення питання
про передачу справи до належного суду,
посилаючись на порушення норм
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають в
тому, що згідно ч.2 ст.109 ЦПК України
позови до юридичних осіб подаються за
їхнім місцезнаходженням, (вул.
Набережна Перемоги, 50, м.
Дніпропетровськ, 49094), тобто дана справа
підсудна суду першої інстанції м.
Дніпропетровська.

Апелянт наполягає, що суд першої
інстанції при відкритті провадження
помилково керування ч.5 ст.110 ЦПК
України, оскільки спірні
правовідносини регулюються
спеціальним законодавством в системі
кредитування, а не нормами Закону
України «Про захист прав споживачів».

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до наступних
висновків.

В судове засідання сторони не
з'явилися, належним чином повідомлені
про апеляційний розгляд справи, тому
відповідно до положень ч.2 ст.305 ЦПК
України апеляційний суд вважає
можливим розгляд справи за їх
відсутності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
07.10.2004 року в м. Чернігові укладено
договір №CNHORK01500175 від 07.10.2004 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі заступника
директора - керівника індивідуального
бізнесу ОСОБА_6 діючого на підставі
довіреності №3811 від 04.12.2003 року та
позичальником - ОСОБА_5 і продавцем -
Чернігівською філією ТОВ «Моцарт» в
особі директора філії ОСОБА_7, що діє на
підставі положення про філію (а.с.14-16).

За умовами вказаного договору
продавець зобов'язується передати
позичальнику у власність пилосос PHILIPS FC
9130, соковижималку BRAUN MP 80, домашній
кінотеатр SAMSUNG HT-KD 500+KARAOKE, а позичальник
зобов'язується прийняти його у
продавця і сплатити продавцю вартість
товару, а банк зобов'язується надати
позичальнику строковий кредит на строк
по 09.10.2006 року в розмірі 3920,00 грн. зі
сплатою відсотків за його користування
в розмірі 1,50% в місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту і сплатою
комісії в розмірі 1,00%, що є договором
споживчого кредиту.

За загальним правилом підсудності,
визначеним ч.2 ст.109 ЦПК України, позови
до юридичних осіб пред'являються в суд
за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 11 листопада 2011 року
№15-рп/2011 (справа про захист прав
споживачів кредитних послуг) дія
положень п.22,23 ст.1, ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
поширюється на правовідносини між
кредитодавцем та позичальником
(споживачем) за договором про надання
споживчого кредиту, що виникають як під
час укладення, так і виконання такого
договору.

Як роз'яснено в п.1 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
при вирішенні справ за позовами, що
виникають при укладенні, забезпеченні,
виконанні та припиненні кредитних
договорів, а також при визнанні їх
недійсними, суди мають виходити з
положень в тому числі Закону України
від 12 травня 1991 року №1023-ХП «Про захист
прав споживачів».

Окрім того, згідно роз'яснень,
викладених в п.14 вищевказаної
постанови, при вирішенні спорів про
визнання кредитного договору
недійсним, враховуються вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, зокрема норми ЦК
України (статті 215,1048-1052,1054-1055), статті
18-19 Закону України «Про захист прав
споживачів».

Системний аналіз зазначених норм
свідчить про те, що доводи апелянта про
застосування до даних правовідносин
тільки спеціальних норм у сфері
кредитування ґрунтується на невірному
тлумаченні норм права, оскільки
застосуванню підлягають також норми
Закону України «Про захист прав
споживачів».

Окрім того, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»
про підсудність даного спору за
місцемзнаходження юридичної особи -
49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50 є хибним та не ґрунтується
на вимогах процесуального закону,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч.7 ст.110 ЦПК України
позови, що виникають з діяльності філії
або представництва юридичної особи,
можуть пред'являтися також за їх
місцезнаходженням.

Філією є відокремлений підрозділ
юридичної особи, що розташований поза
її місцезнаходженням та здійснює всі
або частину її функцій (ч.1 ст.95 ЦК
України).

Отже, позови, що виникають із
діяльності філії або представництва
юридичної особи, можуть пред'являтися
також за їх місцезнаходженням (ч.7 ст.110
ЦПК України), проте відповідачем у
справі є банк чи інша фінансова
установа як юридична особа. Зазначене
правило територіальної підсудності
поширюється на позови позичальників
(споживачів), а не на позови, що
пред'являються банками чи іншими
фінансовими установами щодо виконання
кредитних зобов'язань, оскільки у цьому
випадку діють правила статті 109 ЦПК
України.

Відповідно до п.1.7 статуту ПАТ КБ
„ПриватБанк", затвердженого
загальними зборами акціонерів від 26
квітня 2013 року банк має право
відкривати відокремлені підрозділи
(філії, відділення, представництва
тощо) на території України у разі його
відповідності вимогам щодо відкриття
відокремлених підрозділів,
встановлених нормативно-правовими
актами Національного банку України
(а..с26-27).

Як вбачається з матеріалів справи,
спірний договір укладений в м.
Чернігові - Чернігівською філією ПАТ КБ
«ПриватБанк», яка розташована по вул.
Сережнікова, 6, що засвідчується
гербовою печаткою Чернігівської філії
ПАТ КБ «ПриватБанк» та п.9
оскаржуваного договору (а.с.14-16).

Згідно копії паспорту позивач
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що
за адміністративно-територіальним
поділом відноситься до території
Деснянського району (а.с.5-6).

Враховуючи викладене, договір
№CNHORK01500175 від 07.10.2004 року укладено між
фізичною особою та юридичною особою -
ПАТ КБ «ПриватБанк», який наділив
Чернігівську філію ПАТ КБ «ПриватБанк»
(14000, вул. Сережнікова, 6) повноваженнями
на здійснення банківської діяльності
від імені банку.

Таким чином, апеляційний суд приходить
до переконання, що судом першої
інстанції не порушено вимог
процесуального законодавства щодо
визначення підсудності спору
Деснянському районного суду м.
Чернігова, а тому апеляційну скаргу ПАТ
КБ «ПриватБанк» необхідно відхилити, а
ухвалу суду першої інстанції залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:Судді: