Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

13 травня 2014 року Добропільський
міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді
Мавроді Р.Ф.

при секретарі
Ганжа Т.В.

за участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Добропілля цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Білицької
міської ради про визнання права
власності на квартиру в порядку
набувальної давності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовною заявою в якій вона вказала, що
вона тривалий час мешкає в АДРЕСА_1 в
якому теж проживав і ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1. У власності ОСОБА_2
перебувала квартира розташована по
АДРЕСА_1 і належала йому на підставі
Свідоцтва про право власності на житло
від 09.12.1993 року виданого Бюро по
приватизації житла при
Добропільському управлінні
житло-комунального господарства п/о
„Добропіллявугілля".

Зі слів позивача, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2
помер, про що було видано свідоцтво про
смерть та вчинений актовий запис №53
від 01.03.2000р., не залишивши спадкоємців
на спадщину що відкрилася після його
смерті.

ОСОБА_1 вказує, що після смерті ОСОБА_2
вона вжила заходів для збереження
квартири та підтримання її у
придатному для проживання стані. В
період з 2000 року по 2003 рік в нотаріальну
контору для прийняття спадщини ніхто
не звертався і ОСОБА_1 почала мешкати в
квартирі на постійній основі з березня
2003 року і проживає на день розгляду
справи в суді, тобто більше 11 років.

Згідно наданого позивачем Акту
складеного депутатом Білицької
міської ради Івановою Т.І. і
засвідчений підписами двох сусідів по
буднку, на даний час ОСОБА_1 постійно
проживає за адресою: АДРЕСА_1, проводить
поточний ремонт та сплачує комунальні
платежі, підтримує квартиру у
задовільному стані.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі і просила їх задовольнити.

Представник відповідача -
Білицької міської ради - в судове
засідання не з'явився, надавши до суду
заяву, в якій просив справу розглянути
без участі представника, по суті
позовних вимог заперечень не має.

Вислухавши доводи позивача, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню.

Суд вважає, що спірні відносини є
цивільними правовідносинами і
регулюються нормами цивільного
законодавства ст. 47 Конституції
України; ст.ст. 328, 344, 392 ЦК України,
відповідно до яких кожен має право на
житло.

Ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Предметом спору є визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено
Цивільним Кодексом України. Право
власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації. Право власності
за набувальною давністю на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду. Перебіг
строку набувальної давності
починається від моменту виникнення
володіння.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини справи на які вона
посилається, як на підставу своїх
вимог.

В судовому засіданні на підтвердження
доводів про те, що ОСОБА_1, проживає в
квартирі вже більше 11 років вільно і
безперешкодно користуюся спірною
квартирою, позивачем був представлений
Акт в якому депутат Білицької міської
ради надає свідчення, що підтверджують
те, що ОСОБА_1 дійсно проживає в спірній
квартирі вже більше 11 років, доглядає
за нею та проводить поточний ремонт і
сплату комунальних витрат.

Також, Постановою № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав» пункт
9. якого вказує, що відповідно до
частини першої статті 344 ЦК особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Пунктом 13 Постанови, визначено, що
можливість пред'явлення до суду позову
про визнання права власності за
набувальною давністю випливає з
положень статей 15, 16 ЦК, а також частини
четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими
захист цивільних прав здійснюється
судом шляхом визнання права.

Відповідачем за позовом про визнання
права власності за набувальною
давністю є попередній власник майна
або його правонаступник. У разі якщо
попередній власник нерухомого майна не
був і не міг бути відомим давнісному
володільцю, то відповідачем є орган,
уповноважений управляти майном
відповідної територіальної громади.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту
24 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12 червня 2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Відповідач без застережень визнав
позов в повному обсязі. Оцінивши
представлені докази, суд приходить до
висновку, що визнання позову не
суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, а тому
суд приймає визнання відповідачем
позову та задовольняє позов.

Враховуючи наведене, на підставі ст.. 41
Конституції України, ст. 334 Цивільного
кодексу України, положеннями абзацу 3
пункту 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 2 від 12 червня 2009 року
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції", керуючись ст.ст.5,10,60, 209,213-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Білицької міської ради
про визнання права власності на
квартиру в порядку набувальної
давності - задовольнити повністю.

Визнати право за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності за набувальною давністю на
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 41,9
м.кв.

Рішення є правовстановлюючим
документом та підлягає державній
реєстрації.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Добропільський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Надруковано в нарадчій кімнаті в
одному примірнику.

Головуючий суддя
Р.Ф. Мавроді

13.05.2014