Справа № 1013/7791/12 Головуючий у І
інстанції Оладько С.І.Провадження №
22-ц/780/2593/14 Доповідач у 2
інстанції КоцюрбаКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі :

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Сержанюка
А.С.,

При секретарі - Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 12 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
спонукання виконати певні дії, -

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о
в и л а:

ОСОБА_1 звернулась в Ірпінський
міський суд Київської області з
позовом, який в подальшому уточнила,
мотивуючи його тим, що по АДРЕСА_1
знаходиться житловий будинок,
власниками якого станом на 28 вересня 2012
року є сторони по справі, позивач -
ОСОБА_1, відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно правовстоновлюючих
документів, кожен із сторін набув
відповідну частину будинку у власність
- вона є власником 1/2 частини, тобто
половини будинку, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3
власниками другої половини будинку - по
? частині кожний.

З свідоцтва про право на спадщину від
22.02.1995 року вбачається, що ОСОБА_2
прийняв у спадщину, після смерті матері
ОСОБА_4 1/4 частину житлового будинку
АДРЕСА_1

Житловий будинок цегляний, має 97,7
кв.м. житлової площі, біля нього

зареєстровано земельну ділянку площею
1200 кв.м.

Також, згідно свідоцтва про право на
спадщину від 22.02.1995 року 1/4 цього
будинку успадкувала, після смерті
матері ОСОБА_4 її дочка ОСОБА_3

Рішенням №1040-29-/ від 16.11.2007 року
двадцять дев'ятої сесії п'ятого
скликання, Ірпінська міська рада
Київської області встановила порядок
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1.

Згідно з додатком №1 по фактично
сформованим межам, в користуванні
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходиться земельна
ділянка площею 680 кв.м., в користуванні
гр. ОСОБА_5 знаходиться земельна
ділянка площею 680 кв.м. та земельну
ділянку площею 39 кв.м. залишено, як двір
спільного користування між
співвласникам будинку.

За договором дарування від 26.09.2008
року №2040 ОСОБА_5 передав в дар ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 в рівних долях кожному,
безоплатно, 1/2 частину житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель та споруд, що
знаходиться по АДРЕСА_1

23.05.2009 року ОСОБА_6 подарував, а
ОСОБА_1 прийняла у дар ? частину
житлового будинку АДРЕСА_1 з
відповідною частиною надвірних
будівель, що знаходиться за вказаною
адресою.

У відповідності до Витягу пункту 18
Рішення №271/1 від 13.12.1994 року виконкому
Ірпінської міської ради народних
депутатів Київської області дозволено
оформити правову документацію в
Ірпінському МБТІ на самовільно
переобладнані померлою ОСОБА_4
приміщення, затверджено акт
приймальної комісії від 14.10.1994 року по
прийняттю в експлуатацію добудови,
закріплено в тимчасове користування
земельну ділянку площею 199 кв.м.
власників житлового будинку, загальна
площа земельної ділянки становитиме 1399
кв.м., за адресою: АДРЕСА_1.

Вказане рішення було прийнято
Ірпінською міською радою Київської
області до моменту прийняття ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 спадщини та отримання
відповідачами відповідних свідоцтв
про право на спадщину, так як свідоцтва
про право на спадщину ОСОБА_2 та ОСОБА_3
датовані 22.02.1995 року, а отже, на момент
узаконення самовільно збудованої
добудови відповідачі не були законними
власниками своїх спірних частин
будинку.

Позивачка зазначила, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звернулись з позовом до
Ірпінського міського суду Київської
області щодо зобов'язання її перенести
межу земельної ділянки, чим, хочуть
зменшити площу її земельної ділянки, та
не чинити перешкод у користуванні
спільною земельною ділянкою - спільним

двором. Свої позовні вимоги вони
обґрунтовують тим, що за рахунок
добудови, зведеної померлою ОСОБА_4,
збільшилась площа їх частини будинку, а
тому і частина земельної ділянки, що
додається до обслуговування будинку,
повинна збільшитись.

Однак, рішенням №1040-29-V від 16.11.2007 року
двадцять дев'ятої сесії п'ятого
скликання Ірпінської міської ради
Київської області, яке стало
результатом розгляду заяв ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, чітко зазначено площу належних
сторонам земельних ділянок і на момент
винесення якого, самовільно збудована
добудова вже існувала і була введена в
експлуатацію.

Позивачка просила виділити їй в
натурі та закріпити за нею 1/2 частину
спірного будинку, земельну ділянку
площею 680 кв.м., відповідачам ОСОБА_2,
ОСОБА_3 виділити кожному по 1/4 частині
спірного будинковолодіння та за обома
відповідачами закріпити земельну
ділянку площею 680 кв.м.

Земельну ділянку пл. 39 кв.м. залишити
як двір спільного користування між
співвласникам будинку.

Встановити між ними порядок
користування земельною ділянкою та
будинком АДРЕСА_1.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 12.02.2014 року
ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні
позову.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просила, рішення Ірпінського
міського суду Київської області від
12.02.2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення, про залишення справи без
розгляду. Зазначила, що рішення суду
першої інстанції є незаконним та
необґрунтованим.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення Ірпінського
міського суду Київської області від
12.02.2014 року в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони по справі є співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1.

За договором дарування від 26.09.2008
року №2040 ОСОБА_5 передав в дар ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 в рівних долях кожному,
безоплатно по 1/2 частині спірного
житлового будинку з відповідною
частиною господарських будівель та
споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1

23.05.2009р. ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_1
прийняла у дар 1/4 частину житлового
будинку №25 з відповідною частиною
надвірних будівель, по АДРЕСА_1.

Як вбачається з свідоцтва про право
на спадщину від 22.02.1995 року, ОСОБА_2
прийняв у спадщину від своєї матері
ОСОБА_4 у вигляді 1/4 частини житлового
будинку з відповідними частинами
надвірних будівель, що знаходяться по
АДРЕСА_1.

Також, згідно вищевказаного
свідоцтва про право на спадщину від
22.02.1995 року, ? частину вказаного будинку,
після смерті матері, успадкувала дочка
померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_3

Також, з матеріалів цивільної справи
вбачається, що рішенням №1040-29-V від
16.11.2007 року двадцять дев'ятої сесії
п'ятого скликання Ірпінська міська
рада Київської області вирішила
встановити порядок користування
земельною ділянкою, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

З додатку №1 по фактично сформованим
межам, вбачається, що в користуванні
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходиться земельна
ділянка площею 680 кв.м., в користуванні
гр. ОСОБА_5 знаходиться земельна
ділянка площею 680 кв.м. та земельну
ділянку площею 39 кв.м. залишено як двір
спільного користування між
співвласниками будинку.

Рішення Ірпінської міської ради
Київської області №1040-29-V від 16.11.2007
року сторонами по справі у
передбаченому законом порядку не
законним не визнавалось, набрало
законної сили, а тому, колегія суддів
погоджується з думкою суду першої
інстанції про те, що у позивача
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог в частині визначення
порядку користування земельною
ділянкою, по АДРЕСА_1 між
співвласниками вище вказаного
спірного будинку.

Щодо виділу позивачу в натурі 1/2
частини житлового будинку АДРЕСА_1 то
відповідно до ст. 367 ЦК України, майно,
що є у спільній частковій власності,
може бути поділене в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними.

Тому, колегія суддів підтримує думку
Ірпінського міського суду Київської
області і про відмову позивачу в
задоволенні її позовних вимог в
частині виділу у натурі 1/2 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 так як
позивач не надала суду доказів про те,
що є технічна можливість розподілу
житлового будинку АДРЕСА_1 в
відокремлені квартири, що з даного
приводу є відповідний дозвіл на
переобладнання вказаного будинку на
дві відокремлені квартири, не надала
відповідні технічні висновки
варіантів розподілу вказаного
житлового будинку та виділу їй у натурі
1/2 частини будинку, доказів про те, чи
склався між сторонами по справі
порядок користування житловими
приміщеннями спірного будинку, які
конкретно приміщення перебувають у її
користуванні та відповідачів.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
порушень норм процесуального
законодавства при розгляді справи не
допустив, тому, апеляційна скарга
ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 12.02.2014 року залишенню без
змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія

суддів, -

У х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 12 лютого
2014 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: