АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3282/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2029/7338/12
Бурлака І.В.
Категорія: відшкодування шкоди
« 26» травня 2014 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:
Головуючого судді: Бурлака І.В.,
Суддів: Карімової
при секретарі: Кривошеіної
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 30 вересня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди,-

в с т а н о в
и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з зазначеним та у подальшому
уточненим позовом до ОСОБА_1. В
обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що вона зареєстрована і постійно
проживає за адресою АДРЕСА_1, яка
належить їй на праві власності. Вище
поверхом над її квартирою розташована
квартира АДРЕСА_2, яка належить на праві
власності ОСОБА_1, але фактично в ній
проживають квартиранти. ОСОБА_1
проживає за адресою АДРЕСА_3. Зазначила,
що 06.02.2012 року її квартира була залита з
вини відповідача, яка не підтримувала
сантехнічні прилади в своїй квартирі в
належному стані, про що було складено
акт комісією дільниці № 47 КП
«Жилкомсервіс». Вказала, що внаслідок
залиття квартири їй заподіяно значну
майнову шкоду, а саме значно пошкоджені
кухня, коридор, житлова кімната, які
потребують ремонту та згідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 11934 від 01.02.2013 року розмір
відновлювальних будівельних та
ремонтних робіт склав 27356,00 грн.
Зазначила, що з провини відповідача їй
заподіяну моральну шкоду, яку вона
оцінює в розмірі 2000,00 грн. Просила
стягнути з ОСОБА_1 на її користь
вартість відновлювальних будівельних
та ремонтних робіт у розмірі 27356,00 грн.,
вартість проведення судової
експертизи - 2452,00 грн., оплату послуг
банку - 24,52 грн., надання правової
допомоги - 3040,00 грн., а також за
спричинену їй моральну шкоду - 2000,00 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 30 вересня
2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 -
задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 вартість
відновлювальних будівельних та
ремонтних робіт у розмірі 27356,00 грн.,
вартість проведення судової
експертизи - 2452,00 грн., оплату послуг
банку - 24,52 грн., надання юридичної
допомоги - 3100,00 грн., а також за
спричинену моральну шкоду - 2000,00 грн.

Не погоджуючись з заочним рішенням
суду ОСОБА_1 подала заяву про перегляд
заочного рішення.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 24 березня 2014 року
заяву про перегляд заочного рішення -
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням
суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в
якій просила заочне рішення суду -
скасувати та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції. При
цьому посилалася на неповне з`ясування
судом обставин справи, що мають
значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Вважала, що суд не надав належної
оцінки доказам у справі, не звернув
уваги на те, що судова будівельна
експертиза проведена без її залучення,
експертом не враховано, коли останній
раз проводився ремонт квартири; що
площа стелі, яка постраждала внаслідок
залиття, значно менша ніж зазначено у
висновку; що судом не враховані причини
залиття, проте в акті від 06.02.2012 року,
складеного співробітниками дільниці №
47 КП «Жилкомсервіс» зазначено, що
залиття виникло в результаті
розмороження системи опалення. Вказала
на те, що будинок оснащено
централізованою системою опалення, за
експлуатацію якого відповідає КП
«ХТМ».

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає за необхідне апеляційну
скаргу - задовольнити частково, рішення
суду - змінити з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та стягуючи
27356,00 грн. вартості відновлювальних
будівельних та ремонтних робіт, 2452,00
грн. вартості проведення судової
експертизи, 24, 52 грн. за оплату послуг
банку, пов'язаних з розглядом справи,
2000,00 грн. за спричинену моральну шкоду,
суд першої інстанції, з висновком якого
в цій частині погоджується судова
колегія, обґрунтовано виходив з
обставин справи та вимог закону.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка ії завдала.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, є власником квартири
АДРЕСА_1, яка знаходиться на 2 поверсі
чотирьохповерхового будинку. На
четвертому поверсі знаходиться
квартира АДРЕСА_2, яка на праві
власності належить ОСОБА_1 Із акту № 11
від 06.02.2012 року вбачається, що залиття
сталося з причин демонтування
опалювального приладу централізованої
системи опалення, який знаходиться в
квартирі АДРЕСА_2, тобто з причин
втручання особи в цю систему.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1
пояснила, що вона в цій квартирі не
проживає. В ній робиться ремонт,
залиття сталося внаслідок дій робочих,
які займалися проведенням ремонту.
Вони зняли опалювальний прилад, який
знаходився в її квартирі, а її про це не
попередили.

Посилання ОСОБА_1 на те, що оскільки між
її квартирою та квартирою позивачки
знаходиться ще квартира АДРЕСА_4 і не
доведено, що саме вона залила квартиру
позивачки, тому в задоволенні позову
необхідно відмовити, судовою колегією
не приймаються, оскільки спростовано
вищевказаним актом № 11 від 06.02.2012 року
та її поясненнями в суді апеляційної
інстанції.

Крім того, представник ОСОБА_2 в суді
апеляційної інстанції пояснила, що при
складанні акту працівники дільниці № 47
Комунального підприємства
«Жилкомсервіс» оглядали квартиру, яка
знаходиться між квартирою
відповідачки та квартирою позивачки і
виявили, що залиття відбулося саме з
вини відповідачки.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що розмір
залиття значно менший ніж вказано у
висновку судової будівельно -
технічної експертизи від 01.02.2013 року,
тому в задоволенні позову необхідно
відмовити, судовою колегією також не
приймаються.

Висновком судової будівельно -
технічної експертизи від 01.02.2013 року,
проведеної Харківським науково -
дослідним інститутом судових
експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса
чітко зазначено, в яких приміщеннях
квартири та які пошкодження внаслідок
залиття (а саме плями, потьоки, вздуття
шпалер та лінолеуму, нещільний притул
дверного полотна до коробки, тертя)
мали місце з урахуванням фізичного
зносу шпалер, ДСП, плінтусу та
масляного фарбування. Зазначені
пошкодження характерні при залитті
водою. Із зазначеного висновку
вбачається, що натурним обстеженням
вказаної квартири виявлені
пошкодження, які достатньо збігаються
з пошкодженнями, зазначеними в акті,
який складено згідно до п.2.3.6 Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій. В ньому
описано, що трапилося, що залито, які
обсяги робіт, ушкодження, чітко
зазначена причина залиття. Доказів на
спростування цих обставин ані ОСОБА_1,
ані її представник відповідно до ст. 60
ЦПК України суду не надали. Вірогідний
розмір ремонтно - відновлювальних
робіт, заподіяних залиттям квартири
склав 27356,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України
збитками являються втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права.

Статтею 1192 ЦК України вбачається, що з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або
відшкодовувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до роз'яснень п. 9 постанови
№ 6 Пленуму Верховного Суду України від
27.03.1992 року зі змінами та доповненнями
"Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" коли
відшкодування шкоди в натурі
неможливе, потерпілому
відшкодовується в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
втраченого майна на час розгляду
справи, робіт, які необхідно провести.

Розмір матеріального збитку - це розмір
витрат на виконання
ремонтно-будівельних робіт з
урахуванням вартості використаних
матеріалів, конструкцій, виробів, а
також з урахуванням фізичного зносу на
момент події.

Твердження ОСОБА_1 стосовно того,
що зазначену суму повинно сплатити
Комунальне підприємство «Харківські
теплові мережі», а не вона, судовою
колегією також не приймаються.

Частиною 3 статті 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» від
24.06.2004 року із змінами та доповненнями,
вимогами пункту 30 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та вимогам пункту 17
Типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року № 630 передбачено
обов'язки споживача, згідно яких
споживач зобов'язаний укласти договір
на надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору; своєчасно вживати
заходів щодо усунення виявлених
неполадок, пов'язаних з отриманням
житлово-комунальних послуг, що виникли
з власної вини; забезпечувати
цілісність засобів обліку комунальних
послуг та не втручатися в їх роботу; за
власний рахунок ремонтувати та міняти
санітарно-технічні прилади і пристрої,
обладнання, що вийшли з ладу з його
вини; оплачувати житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом; дотримуватися
правил пожежної і газової безпеки,
санітарних норм; допускати у
приміщення, будинки і споруди
представників виконавця/виробника в
порядку, визначеному законом і
договором, для ліквідації аварій,
усунення неполадок
санітарно-технічного та інженерного
обладнання, його встановлення і заміни,
проведення технічних і профілактичних
оглядів та перевірки показників
засобів обліку; дотримуватися вимог
житлового та містобудівного
законодавства щодо здійснення ремонту
чи реконструкції приміщень або їх
частин, не допускати порушення
законних прав та інтересів інших
учасників відносин у сфері
житлово-комунальних послуг; своєчасно
проводити підготовку жилого будинку,
помешкання (в якому він проживає або
яке належить йому на праві власності)
та його технічного обладнання до
експлуатації в осінньо-зимовий період;
у разі несвоєчасного здійснення
платежів за житлово-комунальні послуги
сплачувати пеню у встановлених законом
чи договором розмірах, тобто
відповідальність за цілісність та
сохранність приладів, які знаходяться
в квартирі споживача несе він.

Таким чином висновок суду щодо
стягнення суми ремонтно -
відновлювальних робіт з ОСОБА_1 є
законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Із змісту частини 3 статті 23 ЦК України
та положень Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди " вбачається, що розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Оскільки ОСОБА_2 є людиною похилого
віку, інвалідом ІІ групи, з дня залиття
квартири, а саме з 06.02.2012 року по
теперішній час з вини відповідачки
проживає в антисанітарних умовах,
враховуючи глибину її фізичних та
душевних страждань суд першої
інстанції правильно стягнув з ОСОБА_1
моральну шкоду в сумі 2000,00 грн.

Що стосується стягнення судових витрат
судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до п.2.ч.2.ст.79, ч.1.ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, зокрема і витрати на правову
допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20.12.2011
року вбачається, що розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, а в адміністративних справах
- суб'єктом владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 за проведення судової
будівельно - технічної експертизи від
01.02.2013 року сплатила 2452,00 грн., за
послуги банку, пов'язані з розглядом
справи - 24, 52 грн., за надання правової
допомоги - 1600,00 грн., а не 3100,00 грн., як
стягнув суд.

У зв'язку з чим рішення суду в частині
стягнення з ОСОБА_1 витрат за надання
правової допомоги підлягає зміні та
зменшенню суми витрат з 3100,00 грн. до 1600,00
грн. В іншій частині рішення суду
пілягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.3.ч. 1 ст. 307, п.1 ч.1
ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 30 вересня
2013 року - змінити, зменшивши суму витрат
за надання правової допомоги з 3100,00 грн.
до 1600,00 грн.

В іншій частині рішення суду - залишити
без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: