Єдиний унікальний номер 205/3091/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого
судді - Скрипник К.О.,

при секретарі -
Олексієнко О.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВиВ:

Позивачка 11 квітня 2014 року
звернулася до суду з позовом, в якому
вказала, що вона з відповідачем
перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05
лютого 2010 року. Від сумісного
подружнього життя мають неповнолітню
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просить
розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що
шлюбно-сімейні відносини припинені.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надійшла заява про розгляд
справи за її відсутності, позовні
вимоги підтримала та просила
задовольнити. Відповідач в судове
засідання не з'явився, надійшла
письмова заява з проханням про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги визнав.

Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України,
у разі визнання позову відповідачем
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
по наступних підставах.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 05 лютого 2010 року. Шлюб
зареєстрований Жовтневим відділом
РАЦС Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис за №
44 /а.с.7/.

Від шлюбу сторони мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/.

Відповідно до приписів ст.113
Сімейного Кодексу України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Встановлено, що при одруженні
позивачка змінила своє прізвище з
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» і після
розірвання шлюбу бажає залишити дане
прізвище

Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім
того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини і примушення до
припинення шлюбних відносин,
примушення до їх збереження не може
мати місце, як передбачене ч.4 вказаної
статті.

Враховуюче вищевикладене, суд дійшов
до висновку, що сімя розпалася
остаточно і зберегти її неможливо,
оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння,
почуття кохання втрачено.

Фактично шлюбно-сімейні відносини
та ведення спільного домашнього
господарства припинені. Подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу неможливо. Майновий спір
відсутній.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114
Сімейного кодексу України, у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112 СК
України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60,174, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу -задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 05 лютого 2010 року
Жовтневим відділом РАЦС
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис за №
44. Від шлюбу мають неповнолітню дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання
шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище без
змін.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя
К.О. Скрипник