Справа № 569/1880/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м.
Рівне

Рівненський міський суд Рівненської
області в складі:

головуючого судді Наумов С.В.,

при секретарі Литвинюк Л.Ш.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Бенедищук
І.В.

розглянувши у відритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Рівненської
реєстраційної служби Рівненського
міського управління юстиції про
визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського
міського суду Рівненської області з
позовною заявою про визнання права
власності.

Із врахуванням поданої до суду в ході
судового розгляду заяви про уточнення
позовних вимог ОСОБА_3 просить суд
визнати за ним право приватної
власності на 1/8 частину житлового
будинку з надвірними будівлями, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що
належала померлій ОСОБА_4 та була
успадкована ОСОБА_3.

Вимоги позивач обґрунтовує тим, що
23.12.2004 року було укладено договір
дарування, згідно якого ОСОБА_4 (бабуся
Позивача) було подаровано житловий
будинок, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (даний будинок належав ОСОБА_4
на підставі рішення народного суду м.
Рівного від 22.05.1975 року), своїй доньці -
ОСОБА_5 (згідно свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1) та сину ОСОБА_6
в рівних частках. Договір дарування був
посвідчений Першою рівненською
державною нотаріальною конторою 23.12.2004
року, за реєстровим № 4- 1534 та
зареєстрований в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно КП
«Рівненське бюро технічної
інвентаризації» за реєстровим № 8653036,
серія ВВТ № 586318).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла (свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_2 від 14.11.2005 року).

За час свого життя ОСОБА_7 не склала
заповіту, тому, після її смерті
відбулося спадкування майна за
законом, у порядку, встановленому
чинним ЦК України.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 08.08.2007 року
(зареєстрованого в реєстрі за № 3 - 947,
серії ВЕТ № 397743) спадкове майно, на яке
було видане дане свідоцтво складалося
з права приватної власності на
житловий будинок (який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1), 1/2 якого належала
померлій ОСОБА_7 на підставі договору
дарування від 23.12.2004 року.

Відтак, Свідоцтво від 08.08.2007 року було
видане на спадкове майно:

? ОСОБА_1 (сину померлої);

? ОСОБА_3 (сину померлої);

? ОСОБА_8 (чоловіку померлої).

Згідно даного Свідоцтва від 08.08.2007 року
спадкоємицею ? частки вказаного майна
стала ОСОБА_4 (мати померлої, бабуся
Позивача).

Державну реєстрацію прав власності на
нерухоме майно згідно Свідоцтва від
08.08.2007 року було здійснено щодо:

ОСОБА_1 (витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень серії
ЕАР № 432829 від 16.12.2013 року),

ОСОБА_3 (витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень серії
ЕАТ № 213368 від 16.12.2013 року) та

ОСОБА_8

Проте, державну реєстрацію частки
права власності на вказаний вище
житловий будинок ОСОБА_4 не було
здійснено.

18.10.2006 року ОСОБА_4 було складено
заповіт, який посвідчив державний
нотаріус Першої рівненської державної
нотаріальної контори та зареєстрував в
реєстрі за № 4 - 788.

Згідно даного заповіту ОСОБА_4 все своє
майно заповіла своїм онукам - ОСОБА_1 та
ОСОБА_3.

21.03.2008 року ОСОБА_4 померла (свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_3 від 12.09.2008 року).

20.09.2007 року Позивач, онук померлої
ОСОБА_4, звернувся до державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини та видачу свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
проте, після закінчення шестимісячного
строку з моменту смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3
не отримав свідоцтва про право на
спадщину за заповітом.

Відтак, Позивач вважає, що є всі
підстави для того, аби визнати право
приватної власності за 1/8 будинку з
надвірними будівлями, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, як
онуком та спадкоємцем за заповітом
ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю,
просив суд його задовольнити.

Преставник відповідача не заперечила
щодо задоволення позову.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення представників сторін,
дослідивши письмові докази в справі та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню повністю.

Судом встановлено, що 23.12.2004 року було
укладено договір дарування, згідно
якого ОСОБА_4 (бабуся Позивача)
подарувала житловий будинок, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(будинок належав ОСОБА_4 на підставі
рішення народного суду м. Рівного від
22.05.1975 року), своїй доньці - ОСОБА_5
(згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1) та сину ОСОБА_6 в рівних частках.
Договір дарування, серія ВВТ № 586318, був
посвідчений Першою рівненською
державною нотаріальною конторою 23.12.2004
року, за реєстровим № 4- 1534 та
зареєстрований в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно КП
«Рівненське бюро технічної
інвентаризації» за реєстровим № 8653036.

14.11. 2005 року ОСОБА_7 (мати Позивача
згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_4) померла (свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_2 від 14.11.2005 року).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 08.08.2007 року
(зареєстрованого в реєстрі за № 3 - 947,
серії ВЕТ № 397743) спадкове майно, на яке
було видане дане свідоцтво складалося
з права приватної власності на
житловий будинок (який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1), 1/2 якого належала
померлій ОСОБА_7 на підставі договору
дарування від 23.12.2004 року.

Свідоцтво від 08.08.2007 року було видане на
спадкове майно:

? ОСОБА_1 (сину померлої);

? ОСОБА_3 (сину померлої);

? ОСОБА_8 (чоловіку померлої).

Згідно даного Свідоцтва від 08.08.2007 року
спадкоємицею ? частки вказаного майна
стала ОСОБА_4 (мати померлої, бабуся
Позивача).

Державну реєстрацію прав власності на
нерухоме майно згідно Свідоцтва від
08.08.2007 року було здійснено щодо:

ОСОБА_1 (витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень серії
ЕАР № 432829 від 16.12.2013 року),

ОСОБА_3 (витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень серії
ЕАТ № 213368 від 16.12.2013 року) та

ОСОБА_8.

Проте, державну реєстрацію частки
права власності на вказаний вище
житловий будинок ОСОБА_4 не було
здійснено.

З моменту прийняття спадщини за
законом, ОСОБА_4 державну реєстрацію
частки права власності на вказаний
вище житловий будинок не здійснила.

18 жовтня 2006 року ОСОБА_4 було складено
заповіт, який посвідчив державний
нотаріус Першої рівненської державної
нотаріальної контори та зареєстрував в
реєстрі за № 4 - 788. За умовами даного
заповіту ОСОБА_4 все своє майно
заповіла своїм онукам - ОСОБА_1 та
ОСОБА_3.

21 березня 2008 року ОСОБА_4 померла
(свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від
12.09.2008 року).

20 вересня 2007 року Позивач, онук
померлої ОСОБА_4, звернувся до
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини (заява
серії ВКТ № 574807) з метою отримання
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, проте, після закінчення
шестимісячного строку з моменту смерті
ОСОБА_4, ОСОБА_3 не отримав свідоцтва про
право на спадщину за заповітом.

На підставі ч.1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ст.182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

На підставі ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Права на нерухоме майно та їх
обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до п.2 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затв. Постановою КМУ від
17.10.2013 року № 686 (надалі - Порядок)
державну реєстрацію прав шляхом
внесення записів до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
проводять орган державної реєстрації
прав та нотаріус як спеціальний
суб'єкт, на якого покладаються функції
державного реєстратора прав на
нерухоме майно.

На підставі п.1 Порядку органи
державної реєстрації прав -
Укрдержреєстр та структурні
підрозділи територіальних органів
Мін'юсту, що забезпечують реалізацію
повноважень Укрдержреєстру.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
Законом.

Згідно з п. 36, 37 Порядку «Для проведення
державної реєстрації речових прав
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення таких прав на нерухоме
майно, та інші документи, визначені цим
Порядком.

Для проведення державної реєстрації
речового права на нерухоме майно, що є
похідним від права власності,
одночасно з проведенням державної
реєстрації права власності на таке
майно заявником подаються документи,
необхідні для проведення державної
реєстрації права власності на таке
майно та державної реєстрації речового
права, що є похідним від нього.

Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є
зокрема:

укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно чи його
дублікат;

свідоцтво про право на спадщину, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат;

рішення суду, що набрало законної сили,
щодо права власності та інших речових
прав на нерухоме майно;

інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до
закону».

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 є
спадкоємцем ОСОБА_7 (згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом від
08.08.2007 року, зареєстрованого в реєстрі
за № 3 - 947, серії ВЕТ № 397743) та вже
успадкував і здійснив державну
реєстрацію права приватної власності
на 1/8 житлового будинку з надвірними
будівлями, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, проживає в даному будинку та
здійснює його господарське
обслуговування, також, взявши до уваги
всю повноту наданих Позивачем доказів,
суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 в
частині визнання права приватної
власності на 1/4 житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1 підлягає
задоволенню.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням
є перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Враховуючи той факт, що Позивач до
звернувся до державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини (заява серії ВКТ № 574807) з метою
отримання свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, є всі підстави
стверджувати, що ОСОБА_3, як спадкоємець
за заповітом, вчинив необхідні дії з
метою здійснення переоформлення
спадщини ОСОБА_4

Отже, на підставі вище викладеного,
керуючись ст. 10,30,60,88, 208-210,212 213, 214 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати право приватної власності
ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_5, виданий
Рівненським МВ УМВС України в
Рівненській області 22.11.2005 року) на 1/8
житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

Сплачений ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243
грн. 60 коп. віднести за його рахунок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Рівненської області через
Рівгненський міський суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Рівненського міського
суду
С.В. Наумов