У х в а л а

іменем україни

02 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,суддів:
Наумчука М.І., Остапчука
Д.О.,-розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи -
Полонська міська рада, Полонське бюро
технічної інвентаризації, товариство з
обмеженою відповідальністю
«Кей-Колект», про поділ спільного
майна, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Полонського районного суду
Хмельницької області від 11 січня 2013
року та рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 08 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про виділення
частки майна, яке знаходиться у
спільній сумісній власності.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що з квітня 1998 року з
відповідачем перебували у фактичних
шлюбних відносинах. 29 вересня 1999 року
за спільні кошти придбали приміщення
банку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Згодом, 26 грудня 2000
року, за тією ж адресою придбали
приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2». За
погодженням між собою договори
купівлі-продажу оформляли на ОСОБА_5
Пізніше - ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився
син ОСОБА_7, а 05 травня 2011 року сторони
зареєстрували між собою шлюб. 25 липня
2003 року ними придбано другий поверх та
частину підвального приміщення по
АДРЕСА_1, оформивши договір
купівлі-продажу на сина ОСОБА_5 від
першого шлюбу ОСОБА_8 та спільного сина
ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_9. 11
жовтня 2007 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
рівних долях придбали комплекс
санаторію - профілакторію з
господарськими спорудами по АДРЕСА_2 а
25 жовтня 2007 року - нежитлове приміщення
по АДРЕСА_3. Крім цього, у 2008 році
сторонами приватизовано земельну
ділянку площею 0,1493 га по АДРЕСА_4 та
придбано частину нежилого приміщення
ВАТ «Завод художньої кераміки».
Позивач також вказував, що ними у 2000 та
2006 роках було придбано два гаража.

08 червня 2007 року сторони придбали
нежитлову будівлю по АДРЕСА_5,
оформивши договір купівлі-продажу на
матір відповідача - ОСОБА_10, хоча на
придбання вказаної будівлі були
витрачені кредитні кошти ОСОБА_4 Крім
цього, були придбані: меблі для
квартири, три комп'ютери, м'який
куточок, стіл, сейф, два телевізори,
шафа, шафа-купе, - на загальну суму 60 000
грн.

Неодноразово уточнюючи позовні вимоги,
ОСОБА_4 просив суд: визнати приміщення
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» спільною
сумісною власністю та провести його
розподіл, визнавши за ним Ѕ частину
цього магазину; визнати за ним право
власності на Ѕ частину нежитлового
приміщення по АДРЕСА_6; визнати право
власності на Ѕ частину автомобіля
марки «Опель Віваро»; визнати спільною
сумісною власністю гараж, що
знаходиться по АДРЕСА_1 та визнати за
ним право власності на Ѕ частину цього
гаража; визнати за ним право власності
на Ѕ частину придбаного гаража як
будівельні матеріали та на Ѕ частину
земельної ділянки, яка була
приватизована для обслуговування
вказаного гаража; визнати за ним право
власності на Ѕ частину земельної
ділянки по АДРЕСА_4; виділити йому
м'який куточок, телевізор марки
«Самсунг», комп'ютер, а всього майна на
суму 18 000 грн, інше майно - на суму 35 500
грн залишити ОСОБА_5; виключити із
торгівельного майна та іншого
обладнання, вказаного у позовній заяві
ОСОБА_5 - диван коричневого кольору,
чотири стільці чорного кольору, стіл
дерев'яний коричневого кольору,
холодильник «Норд», тому що це майно
залишене йому від першого шлюбу.

25 листопада 2011 року ОСОБА_4 подав заяву
про збільшення позовних вимог, в якій
вказував, що біля приміщення будівлі по
АДРЕСА_1 сторонами було встановлено
залізну огорожу та тротуарну плитку, а
також придбано газовий котел та
водяний насос, а тому просив виділити
котел та насос ОСОБА_5, а йому виділити
огорожу та тротуарну плитку.

25 листопада 2009 року ОСОБА_5 звернулася
до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4
про визнання права власності на майно,
в якому просила відмовити ОСОБА_4 в
задоволенні його позовних вимог про
визнання права власності на приміщення
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» та приміщення
банку «ІНФОРМАЦІЯ_1» та визнати за нею
право власності на приміщення по
АДРЕСА_6. Решту позовних вимог
відповідача задовольнити.
Неодноразово збільшуючи та зменшуючи
позовні вимоги, ОСОБА_5 25 листопада 2011
року звернулася із заявою про
зменшення позовних вимог, в якій
просила: відмовити ОСОБА_4 у
задоволенні позовних вимог щодо
визнання за ним права власності на
частину приміщення квартири по
АДРЕСА_1; частину приміщення гаража по
вул. Петровського в м. Полонному;
приміщення по АДРЕСА_1 - магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_2». Також просила відмовити
відповідачу у визнанні за ним права
власності на речі, придбані нею як
нотаріусом, для здійснення професійної
діяльності; два комп'ютера, м'який
куточок, шафу-купе, письмовий стіл,
сейф, п'ять крісел.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_5
просила визнати за нею право власності
на нежиле приміщення по АДРЕСА_6,
обладнання та інвентар, які
знаходяться в приміщеннях по АДРЕСА_2
та АДРЕСА_3; приміщення гаража,
придбаного як будівельні матеріали; 11
конвекторів електроопалення;
холодильник «Вірпул»; пральну машину
«Зануссі»; телевізор «Самсунг»; газову
плиту «Брест»; автомобіль марки «Опель
Віваро»; торгівельне та інше
обладнання, яке знаходиться в
приміщенні аптеки по АДРЕСА_1.

Решту майна ОСОБА_5 просила залишити за
ОСОБА_4: два плазмові телевізори, два
тюнера, два DVD-програвачі, ресівер та
набір колонок для домашнього
кінотеатру, караоке, музичний центр,
обладнання для проведення дискотеки,
два холодильника «Норд», прилад для
мийки автомобілів, готівкові кошти у
розмірі 120 000 грн, медикаменти та інші
товари лікувально-профілактичного
призначення, монітор плоский з
процесором, принтер «Сanon» 3 в 1.

У квітні 2012 року ОСОБА_5 подала до суду
письмову заяву про збільшення позовних
вимог та просила залишити за нею на
праві власності будівлю по АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_3.

Рішенням Полонського районного суду
Хмельницької області від 11 січня 2013
року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Виділено у власність ОСОБА_4: телевізор
марки «Самсунг» вартістю 10 000 грн, один
комп'ютер вартістю 3 000 грн, автомобіль
марки «Опель Віваро», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 118
704 грн, залишено йому 120 000 грн - а всього
майна на загальну суму 251 704 грн.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ
частину земельних ділянок по АДРЕСА_4. В
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Виділено у власність ОСОБА_5 нежиле
приміщення в м. Полонне по АДРЕСА_6
вартістю 36 441 грн, приміщення гаража як
будівельні матеріали вартістю 3 000 грн,
майно аптеки, що знаходиться в
приміщенні по АДРЕСА_1: дві торгівельні
вітрини, 17 торгівельних вітрин - шаф, 11
торгівельних вітрин - тумб, 15
шаф-стелажів, 23 шафи відкритті, диван
коричневого кольору, 3 стільці, офісне
крісло, телефон сувенірний, калорифер, 4
холодильники «Норд», 6 антресолей, 4
шафи в кабінеті директора, стіл з
приставкою з тумбочкою, стіл письмовий
з тумбою, факс «Панасонік», два стільці
та одне крісло, стіл дерев'яний
коричневого кольору, туалетний
комплект, пенал-шафа, драбина
алюмінієва, дві шафи офісні, три
калорифери, 14 світильників денного
світла, 32 точкові світильники, 6
розеток, 7 датчиків, щитова з
електролічильником, умивальник, унітаз
в комплекті загальною вартістю 60 000 грн
- всього майна на суму 99 441 грн. В
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 08 листопада
2013 року рішення Полонського районного
суду Хмельницької області від 11 січня
2013 року в частині вартості виділеного
ОСОБА_4 майна змінено, а саме:
«автомобіль марки «Опель Віваро»,
державний номер НОМЕР_1, вказано як - 30 000
грн, відповідно вартість всього
виділеного ОСОБА_4 майна вказано як - 163
000 грн». В решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про зміну оскаржуваних рішень
суду, мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, підстав для їх зміни або
скасування не встановлено.

Судами попередніх інстанцій визначено
характер спірних правовідносин, вірно
застосовано положення ст. ст. 22, 24 КпШС
України, ст. ст. 61, 70, 69-72 СК України та
обґрунтовано задоволено первісний та
зустрічний позов частково.

При цьому судом апеляційної інстанції
вірно змінено рішення суду першої
інстанції в частині визначення
вартості автомобіля марки «Опель
Віваро».

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 08 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова Судді:
М.І. Наумчук Д.О. Остапчук