Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2/487/1640/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.06.2014
Заводський районний суд м. Миколаєва в
складі

головуючого судді
Разумовської О. Г.,

при секретарі
Прокопенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про припинення
іпотечного договору, зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

31. 03. 2014 ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, приватного
нотаріуса Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
припинення іпотечного договору,
зобов'язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовував тим, що 18. 06. 2010 між ОСОБА_2
та ОСОБА_4 укладено договір позики
грошей, за яким ОСОБА_4 отримав у
власність від ОСОБА_2 грошові кошти
готівкою на загальну суму 203425,00
гривень, що є еквівалентом 25750, 00
доларів США. Вказаний договір було
посвідчено приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстровано в
реєстрі за № 848. 18. 06. 2010 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в якості забезпечення
вищевказаних зобов'язань ОСОБА_4 за
договором позики від 18. 06. 2010 було
укладено іпотечний договір, предметом
якого стала квартира АДРЕСА_1. Основне
зобов'язання було виконане, після
позивач звернувся до нотаріуса про
внесення змін до реєстру та вилучення
записів про обтяження квартири. Та
нотаріусов було відмовлено з
посиланням на те, що для вчинення
вказаної дії необхідне відповідне
рішення суду про припинення іпотечного
договору та зобов'язання нотаріуса
внести відповідні зміни. Вказані
обставини і стали підставою для
звернення позивача до суду.

До судового засідання позивач не
з'явився, суду надав заяву про слухання
справи за його відсутності, просив
позовні вимоги задовольнити.

Відповідач приватний нотаріус
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 до судового засідання не
з'явилася, суду надала заяву, в якій
просила розглядати справу за її
відсутності, позовні вимоги визнала,
проти задоволення позову не
заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явилася, про причини
неявки суд не повідомила. Справу
відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України
розглянуто за відсутності вказаної
особи на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 18. 06. 2010 між
відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено
договір позики грошей, за яким ОСОБА_4
отримав у власність від ОСОБА_2 грошові
кошти готівкою на загальну суму 203425,00
гривень, що було еквівалентом 25750, 00 дол.
США.

Вказаний договір було посвідчено
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстровано в реєстрі за № 848.

18. 06. 2010 між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 в якості
забезпечення вищевказаних зобов'язань
ОСОБА_4 за договором позики від 18. 06. 2010,
було укладено іпотечний договір,
предметом якого стала квартира
АДРЕСА_1. Вказаний договір також було
посвідчено приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстровано в
реєстрі за № 849.

18. 06. 2010 приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 накладено заборону на
відчуження квартири АДРЕСА_1, яка
зареєстрована в реєстрі за №8511.

Відповідно до рішення апеляційного
суду Миколаївської області від 27. 02. 2014
в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
про звернення стягнення на предмет
іпотеки було відмовлено. Своє рішення
суд мотивував тим, що після отримання
ОСОБА_2 25. 10. 2012 грошових коштів основне
зобов'язання за спірним договором
позики по поверненню 203425,00 гривень є
виконаним, тому її вимоги про
звернення стягнення на іпотечне майно
не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Тому, на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України
вказані вище обставини не доказуються
при розгляді даної справи.

Відповідно до п. 19 договору іпотеки від
18. 06. 2010 цей договір набуває чинності з
моменту його нотаріального
посвідчення і діє до повного виконання
іпотекодавцем своїх зобов'язань за
основним зобов'язанням.

Основне зобов'язання було виконано у
повному обсязі, що підтверджується
рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 27. 02. 2014.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
іпотеку» іпотека припиняється у разі
припинення основного зобов'язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Відповідно до ст. 593 ЦК України право
застави припиняється у разі припинення
зобов'язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про
нотаріат» одержавши повідомлення
установи банку, підприємства чи
організації про погашення позики
(кредиту), повідомлення про припинення
іпотечного договору або договору
застави, а також припинення чи
розірвання договору довічного
утримання, звернення органів опіки та
піклування про усунення обставин, що
обумовили накладення заборони
відчуження майна дитини, нотаріус
знімає заборону відчуження жилого
будинку, квартири, дачі, садового
будинку, гаража, земельної ділянки,
іншого нерухомого майна.

Відповідно до п. п. 5.1 Глави 15 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України № 2965 від
22. 02. 2012 нотаріус, який накладав
заборону, знімає заборону відчуження
майна при одержанні повідомлення про
припинення (розірвання, визнання
недійсним) договору застави (іпотеки); а
також за рішенням суду.

Відповідно до п. 71 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2013 № 868 державна реєстрація
припинення обтяження нерухомого майна
іпотекою проводиться саме нотаріусом
одночасно із зняттям ним заборони,
накладеної під час посвідчення
договору іпотеки.

12. 03. 2014 позивач звернувся до приватного
нотаріуса ОСОБА_3 про зняття заборони
відчуження квартири АДРЕСА_1 та
здійснити державну реєстрацію
припинення обтяження нерухомого майна
іпотекою.

Відповіддю від 27. 03. 2014 № 6001-16 нотаріус
повідомила позивача, що для подальшого
вилучення записів про заборону
відчуження вказаної квартири та про
обтяження цієї ж квартири іпотекою,
позивачу необхідно звернутися до суду
для визнання іпотечного договору
припиненим та зобов'язання нотаріуса
внести відповідні зміни про вилучення
записів про обтяження квартири
забороною відчуження та іпотекою.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.16 Цивільного
кодексу України способами захисту
цивільних прав та інтересів, зокрема,
може бути припинення правовідношення.

За такого позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Вимог про стягнення понесеного
судового збору позивачем не
заявлялося.

Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
приватного нотаріуса Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про припинення іпотечного договору,
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити.

Припинити іпотечний договір,
укладений 18. 06. 2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстрований в
реєстрі за № 849 у зв'язку з виконанням
основного зобов'язання за договором
позики, укладеним 18. 06. 2010 між ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, посвідченим приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрованим в реєстрі за № 848.

Зобов'язати приватного нотаріуса
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 внести відповідні записи
до Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про вилучення записів
про обтяження квартири АДРЕСА_1
забороною відчуження та про обтяження
цієї ж квартири іпотекою.

Рішення набуває законної сили через 10
днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Заводський районний суд
м. Миколаєва в строк та порядок,
визначені ст. 294 -296 ЦПК України.

Суддя
О.Г. Разумовська