Справа № 146/213/14-ц Провадження №
22-ц/772/1472/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Семко Г. В.Категорія:
34Доповідач: Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі :

Головуючого :
Чуприни В.О.

Суддів :
Чорного В.І., Шемети Т.М.

При секретарі :
Богацькій О.М.

За участю :
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»,
в особі Одеської філії Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»,
до ОСОБА_2 про стягнення збитків
спричинений внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
(далі ПАТ «Укртелеком») на рішення
Томашпільського районного суду
Вінницької області від 05 березня 2014
року, встановила :

Рішенням Томашпільського
районного суду Вінницької області від
05.05.2014 р. у задоволенні вказаного
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ПАТ «Укртелеком» по довіреності
Татомир Н.Г. посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим ставить питання про
скасування рішення і ухвалення нового
по суті позовних вимог, надавши
позивачу можливість уточнити
належного відповідача при розгляді
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення відповідача, обговоривши
доводи скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку
про відмову у задоволенні апеляційної
скарги з таких підстав.

У лютому 2014 р. ПАТ «Укртелеком» в
особі Одеської філії
ПАТ «Укртелеком» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
збитків спричинений внаслідок ДТП,
посилаючись на те, що відповідач, не
впоравшись з керування автомобілем та
будучи у наступному притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КпАП України, здійснив наїзд на
бетонну опору електрозв'язку та
металеву розподільчу шафу, чим
заподіяв товариству збитки у розмірі
4752,17 грн.

Судом установлено, що 04.10.2013 р. о 04
годині 20 хвилин в смт. Саврань
Савранського району Одеської області
по вул. Леніна водій ОСОБА_2, керуючи
автомобілем НОМЕР_1, порушуючи вимоги п.
2.3 а,б ПДП України, не справився з
керуванням, так як не перевірив і не
забезпечив технічно справний стан
ходової частини автомобіля, внаслідок
чого автомобіль виїхав на ліве узбіччя
по ходу руху та здійснив наїзд на опору
телефонного зв'язку та металевий ящик
ПАТ «Укртелеком». Внаслідок наїзду
автомобіль і металевий ящик
ПАТ «Укртелеком» отримали механічні
пошкодження, а опора зламалась.

По даному факту ДТП постановою
Томашпільського районного суду
Вінницької області від 06.11.2013 р. ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та він
підданий адміністративному стягненню
у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с.6-7).

На час виникнення ДПТ (04.10.2013 р.)
цивільно-правова відповідальність
відповідача ОСОБА_2 щодо володіння та
користування автомобілем Sang Yong Korando,
д.н. НОМЕР_1, була застрахована у ПрАТ
«Страхова компанія «Український
страховий стандарт» на підставі полісу
№АВ/8198792 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, страхова сума (ліміт
відповідальності) - 50000,00 грн. Строк дії
даного договору встановлено з 01.03.2013 р.
до 28.02.2014 р. (а.с.30).

Розмір матеріальної шкоди -
вартості відновлюваних робіт 4752,17 грн.
позивач доводить договірною ціною
капітального ремонту лінійних споруд
ЦТМ №22 смт. Саврань з підрядником
ОСОБА_4 (а.с.13).

Правовідносини в сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів врегульовані Законом України
від 01.07.2004 р. №1961-VI «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (далі Закон
№1961-VI), що спрямований на забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та майну потерпілих при
експлуатації наземних транспортних
засобів на території України.

Згідно з положеннями ст. 22 Закону
№1961-VI при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Частина 9.2 ст. 9 Закону №1961-VI
обов'язковий ліміт відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну майну
потерпілих, визначає у розмірі 50000,00
грн. на одного потерпілого.

Відповідно цього Закону
потерпілим, які є юридичними особами,
страховиком відшкодовується виключно
шкода, заподіяна майну.

За правилами ст. 35 Закону №1961-VI
для отримання страхового
відшкодування особа, яка має право на
відшкодування особа, подає страховику
відповідну заяву.

Ураховуючи те, що відповідач
ОСОБА_2 з додержанням вимог ст. 33
Закону №1961-VI у встановлений триденний
строк повідомив страхову компанію про
страховий випадок та надав докази
здійснення ним такого повідомлення,
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку стосовно
права позивача на відшкодування йому
матеріальної шкоди за рахунок
страховика, так як у даному випадку
ОСОБА_2, який застрахував цивільну
відповідальності в «Страховій
компанії «Український страховий
стандарт», не є належним відповідачем
щодо стягнення з нього матеріальної
шкоди у межах страхової суми.

Аналогічна правова позиція
відображена у п. 16 постанови Пленуму
ВССУ від 01.03.2013 р. №4 «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», а саме роз'яснено що,
непред'явлення вимог до страховика за
наявності підстав для стягнення
завданої шкоди саме зі страховика є
підставою для відмови в позові до
завдавача шкоди у відповідному
розмірі.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність у час подання позовної
заяви інформації щодо страхових
документів ОСОБА_2 не є прийнятними,
оскільки спростовуються матеріалами
справи, зокрема внутрішнім документом
служб позивача - листом №226 від 07.10.2013 р.
начальника ЦТП №22 директору ОФ ПАТ
«Укртелеком» про надання допомоги у
відшкодування збитків, де зазначені
обставини ДТП та конкретні дані
страхового полісу ОСОБА_2 (а.с.9).

Не можна прийняти до уваги й
клопотання апелянта про скасування
рішення і ухвалення нового по суті
вимог з наданням позивачу можливості у
розгляді справи уточнити належного
відповідача, так як ґрунтуються
помилковим розумінням встановлених
законом правил розмежування
компетенції та повноважень суду першої
і апеляційної інстанцій, в тому числі й
щодо заміни неналежного відповідача
або залучення співвідповідача в
порядку ст. 33 ЦПК України.

Таким чином, апеляційний суд
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими та не спростовують
правильних висновків суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів ухвалила :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
відхилити, а рішення Томашпільського
районного суду Вінницької області від
05 березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
(підпис) В.О. Чуприна

Судді: (підпис)
В.І. Чорний

(підпис) Т.М. Шемета