печерський районний суд міста києва
справа № 757/6928/14-ц
у х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Кирилюк І.В.,при
секретарі:Гурніку А.І.за участю:
представника стягувача:не
з'явився,боржника:не
з'явився,державного виконавця:не
з'явився,розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві скаргу ОСОБА_2 на постанову
старшого державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві Шияна О.В. від 18.02.2014
року про повернення виконавчого
документа стягувачеві по виконанню
судового рішення у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на
постанову старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
Шияна О.В. (далі - державний виконавець)
від 18.02.2014 року про повернення
виконавчого документа стягувачеві по
виконанню виконавчого листа № 2-3717/11,
виданого Печерським районним судом м.
Києва 17.01.2012 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 (далі - стягувач, ОСОБА_2)
до ОСОБА_4 (далі - боржник, ОСОБА_4) про
стягнення коштів.

В обґрунтування скарги стягувач
зазначає, що постанова про повернення
виконавчого документа стягувачеві є
незаконною та підлягає скасуванню,
оскільки повернення виконавчого
документа можливо лише у випадку, якщо
заборона звертати стягнення на окреме
майно безпосередньо встановлена
законом, про що державний виконавець
складає акт, а стягувач такий акт не
одержував.

12.05.2014 року на адресу суду надійшли
матеріали виконавчого провадження ВП
№ 32177159.

В судове засідання стягувач та боржник
не з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, в листі від 07.05.2014
року просив розглядати скаргу за його
відсутності.

Оскільки державний виконавець,
стягувач та боржник повідомлені
належним чином про час та місце
розгляду скарги, а їх неявка, згідно ч. 2
ст. 386 ЦПК України, не перешкоджає
розгляду скарги, суд визнав можливим
розглядати скаргу у відсутність
учасників судового процесу.

Дослідивши матеріали скарги, вивчивши
матеріали цивільної справи, матеріли
виконавчого провадження ВП № 32177159, суд
дійшов висновку, що скарга є
обґрунтованою та підлягає задоволенню,
враховуючи наступне.

Так, судом встановлено, що рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
26.10.2011 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
стягнення коштів задоволено частково:
стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 135
391,84 грн. та 135,40 грн. у відшкодування
судового збору і 95,72 грн. у
відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи (а. с. 42-25).

На виконання судового рішення 20.02.2012
року Печерським районним судом м. Києва
було направлено виконавчий лист №
2-3717/11 від 17.01.2012 року (а. с. 52).

13.04.2012 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві Позняк Н.В. було
відкрито виконавче провадження ВП №
32177159 по виконанню виданого 17.01.2012 року
Печерським районним судом м. Києва
виконавчого листа № 2-3717/11.

04.09.2012 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві Шияном О.В. винесено
постанову про приєднання виконавчого
провадження до зведеного виконавчого
провадження, згідно якої виконавче
провадження ВП № 32177159 було приєднано
до зведеного виконавчого провадження
№ 35410622.

Під час здійснення виконавчого
провадження державним виконавцем
встановлено, що за ОСОБА_4 на праві
власності зареєстрована 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1.

03.02.2014 року державним виконавцем
складено Акт про незнаходження
боржника за адресою: АДРЕСА_1.

18.02.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві у
виконавчому провадженні ВП № 32177159 по
виконанню виконавчого листа № 2-3717/11,
виданого Печерським районним судом м.
Києва 17.01.2012 року щодо стягнення боргу з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, згідно п. 9 ч. 1
ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1 ухвалою Печерського
районного суду м. Києва накладено
арешт, що унеможливлює її відчуження в
процедурі виконавчого провадження,
враховуючи, що іншого належного
боржнику майна не виявлено.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо, зокрема, наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Згідно ч. 2 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження», про наявність
обставин, зазначених у частині першій
цієї статті, державний виконавець
складає акт.

Разом з тим, згідно п. 3.15 Інсрукції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5, при поверненні виконавчого
документа стягувачу необхідно
враховувати, що підставою для
повернення виконавчого документа
згідно з пунктом 9 частини першої
статті 47 Закону є встановлення
безпосередньо у Законі заборони
звертати стягнення на окреме майно чи
кошти боржника. Якщо заборона випливає
із норми закону, наприклад така
заборона встановлена судом, який
відповідно до закону має право
заборонити звернення стягнення на
майно боржника, необхідно керуватися
пунктом 2 частини першої статті 47
Закону.

Так, ухвалою Печерського районного
суду м. Києва від 20.02.2013 року з метою
забезпечення позову до його подачі в
суд за заявою ОСОБА_6 накладено арешт на
1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Разом з тим, суд звертає увагу, що
заборона відчуження на зазначену
частину квартири встановлена судом, а
не законом, відтак, посилання
державного виконавця у постанові про
повернення виконавчого документа
стягувачеві як на підставу повернення
на п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» є
неправомірним.

Крім того, державним виконавцем в
порушення ч. 2 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» не складено акт
про встановлення заборони відчуження
1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як визначено у ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що
державним виконавцем не вжито всіх
передбачених чинним законодавством
заходів для виконання судового
рішення, а посилання державного
виконавця на п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження» як на
підставу повернення виконавчого
документа є неправомірним.

За таких обставин, постанова старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві Шияна О.В. від 18.02.2014
року про повернення виконавчого
документа стягувачеві є
необґрунтованою та підлягає
скасуванню.

Отже, скарга ОСОБА_2 на постанову
старшого державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві Шияна О.В. від 18.02.2014
року про повернення виконавчого
документа стягувачеві є обґрунтованою
та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_2 про
визнання неправомірними дій
державного виконавця по поверненню
виконавчого документа № 2-3717/11,
виданого 17.01.2012 року, скасування
постанови державного виконавця від
18.02.2014 року по поверненню виконавчого
документа № 2-3717/11, виданого 17.01.2012 року,
зобов'язання Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
виконати виконавчий лист у справі №
2-3717/11, виданий 17.01.2012 року, згідно
положень чинного законодавства, є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню, оскільки це є обов'язком
державного виконавця на підставі ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження».

Згідно ст. 388 ЦПК України, судові
витрати, пов'язані з розглядом скарги,
покладаються судом на відділ державної
виконавчої служби, якщо було
постановлено ухвалу про задоволення
скарги.

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
понесених учасниками судового процесу
судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 19
Конституції України, ст.ст. 11, 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст.ст. 210, 293, 386, 387, 388, 389 Цивільного
процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві Шияна О.В. від 18.02.2014
року про повернення виконавчого
документа стягувачеві по виконанню
судового рішення у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
коштів - задовольнити.

Визнати дії старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
Шияна О.В. по поверненню виконавчого
документа № 2-3717/11, виданого Печерським
районним судом м. Києва 17.01.2012 року, -
неправомірними.

Постанову старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
Шияна О.В. від 18.02.2014 року про повернення
виконавчого документа № 2-3717/11,
виданого Печерським районним судом м.
Києва 17.01.2012 року, - скасувати.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
вчинити виконавчі дії, відповідно до
чинного законодавства щодо виконання
виконавчого документа № 2-3717/11,
виданого Печерським районним судом м.
Києва 17.01.2012 року.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути
подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
І.В.Кирилюк