Справа №1304/5723/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року Галицький районний
суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Городецької
Л.М.,

при секретарі -
Скочиляс І.М.,

з участю представників

позивача Мартин
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради до ОСОБА_2, треті особи -
ОСОБА_3, ОСОБА_2,
Архітектурно-будівельна інспекція у
Львівській області, ЛКП
«Цитадель-Центр» про демонтаж
самовільно влаштованої металевої
конструкції та приведення підвальних
приміщень до попереднього стану та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради, Львівської міської ради,
третя особа - ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»,
Реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції про
визнання права власності,

встановив:

Галицька районна адміністрація
Львівської міської ради звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи -
ОСОБА_3, ОСОБА_2,
Архітектурно-будівельна інспекція у
Львівській області, ЛКП
«Цитадель-Центр» про демонтаж
самовільно влаштованої металевої
конструкції та приведення підвальних
приміщень до попереднього стану.

В обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що відповідач

ОСОБА_2 самовільно, без дозволу на
виконання будівельних робіт та без
проектної документації, влаштував
металеву конструкцію у подвір'ї
будинку та

самовільно перепланував підвальні
приміщенні у зв'язку з чим, 27 липня 2009
року головою Галицької районної
адміністрації ЛМР було прийнято
розпорядження № 514 «Про демонтаж
самовільно влаштованої металевої
конструкції в подвір'ї будинку АДРЕСА_1
та приведення підвальних приміщень в
вищевказаному будинку до попереднього
стану».

26.03.2010 року ОСОБА_2 подав зустрічний
позов до Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради,
Львівської міської ради, третя особа -
ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», Реєстраційної
служби Львівського міського
управління юстиції про визнання права
власності, в якому просить визнати за
ним право власності на реконструйовану
квартиру, а саме: вбиральню площею 1.10
кв.м, що позначена під 2-8 згідно
технічного паспорта на квартиру та
становить загальну площу квартири 43,30
кв.м.; визнати за ним право власності на
підвальне приміщення, що позначене
згідно технічного паспорта під літерою
VI площею 20,6 кв.м. та приміщення під
літерою VI площею 4,2 кв.м. та становить
загальну площу 24,8 кв.м.

В подальшому ОСОБА_2 подав уточнення до
зустрічного позову, в яких просить
визнати за ним право власності на
реконструйовану квартиру АДРЕСА_1, а
саме: вбиральню площею 1,0 кв.м., що
позначена під позначкою 2-8 згідно
технічного паспорта на квартиру,
виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 02.12.2009
року та становить загальну площу 43,3
кв.м.; визнати за ОСОБА_2 право власності
на підвальні приміщення, що позначені
під літ. VI площею 20,6 кв,м. та під літ.VI1
площею 4,2 кв.м. та становлять загальну
площу 24,8 кв.м. згідно технічного
паспорта виданого ОКП ЛОР «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» від 02.12.2009 року.

В обгрунтування зустрічного позову
покликається на те, що реконструкція
квартири в якій влаштовано вбиральню
для покращення житлових умов та
приєднання підвальних приміщень, якими
ОСОБА_2 та його сім'я користуються ще з
часу проживання проведено у
відповідності до діючих будівельних,
санітарних, протипожежних та інших
чинних норм та стандартів, є безпечною
для експлуатації. Для цього, ним було
замовлено та виготовлено проект на
відповідність нормативним вимогам
здійсненого перепланування квартири
№2 з приєднанням частини підвальних
приміщень по АДРЕСА_1. Металеву
конструкцію, яка була влаштована в
подвір'ї будинку ОСОБА_2 демонтував за
власний кошт, а дверний отвір, який веде
з його квартири в підвал був
влаштований ще з часу проживання в
даній квартирі. Інший дверний отвір,
який веде з підвалу на вулицю позивач
заклав та повернув до попереднього
стану.

У судовому засіданні представник
позивача первісний позов підтримала з
підстав викладених у фабулі позову, а в
зустрічному позові просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа
ОСОБА_3 проти первісного позову
заперечили, оскільки вважають його
необґрунтованим та безпідставним.
Просили задоволити в повному обсязі
зустрічний позов.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, при цьому, подав заяву про
розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи -
Реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції в судове
засідання не з'явився, подав заяву, в
якій просить розглядати справу без
його участі.

Представники Львівської міської ради,
Архітектурно-будівельної інспекції у
Львівській області та Львівського
комунального підприємства
«Цитадель-Центр» в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином
повідомлялись про час та місце
слухання справи, а тому суд вважає
розглядати справу відповідно до ст.169
ЦПК України на підставі наявних
доказів.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши зібрані
по справі докази та вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що у
задоволенні первісного позову слід
відмовити, а зустрічний позов
задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ГРА ЛМР було
прийнято розпорядження №514 від 27.07.2009
року, яким зобов'язано відповідача
демонтувати металеву конструкцію в
подвір'ї будинку АДРЕСА_1 та привести
підвальні приміщення до попереднього
стану.

В процесі розгляду справи було
встановлено, що відповідачу належить
на праві власності квартира АДРЕСА_1
згідно свідоцтва про право власності
від 28.07.1994 року, загальною площею 43,1
кв.м. та комора в підвалі площею 16 кв.м.

Листом ГРА ЛМР від 11.11.2009 року було
направлено відповідь відповідачу про
те, що для надання дозволу на
приєднання частини підвальних
приміщень відповідачу необхідно
подати пакет документів на розгляд
міжвідомчої комісії районної
адміністрації.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач почав збирати необхідну
документацію для можливості узаконити
в адміністративному порядку право
власності на підвальні приміщення.

У зв'язку з тим, що відповідач живе в
напівпідвальному приміщенні, де існує
постійна сирість та вологість, то для
покращення своїх житлових умов
відповідач провів осушення
підвального приміщення та здійснив
реконструкцію квартири з влаштуванням
вбиральні.

На замовлення відповідача
ліцензованою проектною організацією
НДІ Проектреконструкція було
виготовлено технічні висновки та
проект на відповідність будівельним
нормам та правилам здійсненого
перепланування квартири №2 з
приєднанням частини підвальних
приміщень.

З проектної документації вбачається,
що після здійсненої реконструкції та
приєднання підвального приміщення
квартира №2 відповідає будівельним
нормам та протипожежним вимогам,
санітарно - технічним вимогам та
придатна до експлуатації.

Також, судом було встановлено, що
планування квартири приведено у
відповідності до вимог ДБН В.2.2.-15-2005
«Житлові будинки. Основні положення»,
загальна площа квартири після
реконструкції становить 43,3 кв.м.

З технічної документації, виготовленої
НДІ Проектреконструкція вбачається, що
доступ до підвальних приміщень завжди
існував з приміщень даної квартири, а
саме з кухні.

Згідно поверхового плану будинку,
засвідченого директором Н.Банах ЛКП
«Цитадель - Центр» видно, що дверний
отвір, який веде з підвального
приміщення в подвір'я будинку,
відповідач повернув до попереднього
стану, а дверний отвір з кухні в підвал
був існуючим. Щодо перегородки, яка
була самовільно влаштована в
підвальному приміщенні під літ. V та яку
позивач просить демонтувати, то судом
було встановлено, що таку перегородку
здійснив сусід відповідача, оскільки з
поверхневого плану на будинок видно, що
відповідач може користуватись своїм
підвальним приміщенням та потрапити до
нього тільки через свою квартиру, а
саме з кухні, а тому суд приходить до
висновку, що ОСОБА_2 являється
неналежним відповідачем стосовно
позовної вимоги щодо демонтажу
перегородки, позначеної на
поверхневому плані під літ. V.

Згідно технічного паспорта на
квартиру, виготовленого ОКП ЛОР «БТІ та
ЕО» станом на 02.12.2009 року після
завершення реконструкції квартири
шляхом зменшення житлової площі, її
загальна площа складає 43,3 кв.м., яка
складається з 1 кімнати житловою площею
19,5 кв.м., кухні площею 12,0 кв.м., ванної
кімнати площею 2,7 кв.м., вбиральні
площею 1 кв.м., коридору площею 4,1 кв.м.,
комірки площею 4 кв.м, площа підвальних
приміщень становить 24,8 кв.м.

В судовому засіданні було встановлено,
що позивачем було обстежено
вищевказаний будинок відповідача (
лист ГРА ЛМР від 12.11.2009 року) та
встановлено, що на момент обстеження
ним демонтовано самовільно влаштовану
металеву конструкцію в подвір'ї
будинку та закладено дверний отвір з
підвальних приміщень.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_2,
суд виходив з наступного.

Позивач за зустрічним позовом,
мотивуючи свою вимогу про визнання за
ним права власності на реконструйовану
квартиру та підвальні приміщення
покликався на те, що відповідач не дав
йому можливості узаконити підвальні
приміщення та реконструйовану
квартиру в адміністративному порядку,
подавши позов до суду, хоча він
письмово звертався до відповідача ( ГРА
ЛМР) та просив розглянути дане питання
на міжвідомчій комісії районної
адміністрації.

Як зазначено вище, суд прийшов до
висновку, що реконструкція квартири та
приєднання частини підвальних
приміщень, якими позивач користується
більше 25 років, здійснені у
відповідності до будівельних норм та
правил та жодним чином не порушують
права первісного позивача. Вимоги, які
були зазначені в розпорядженні
Галицької районної адміністрації,
позивач за зустрічним позовом виконав
повністю, що підтверджується листом,
який було надіслано на його адресу.

Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілу, - за умови, що ці зміни не
призведуть до порушень прав власників
інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із
способів захисту прав є визнання права.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного
суду України від 22 грудня 1995 року № 20
«Про судову практику у Справах за
позовами про захист права приватної
власності» передбачено, що судовий
захист права приватної власності
громадян може, зокрема, здійснюватися
шляхом розгляду справ за позовами про
визнання права власності на майно.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку, що у
задоволенні первісного позову
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради слід
відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_2
задоволити.

Керуючись ст.ст.16, 383 ч.2, 392 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

у задоволенні первісного позову
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради - відмовити
повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2- задоволити
повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, яка складається з
кімнати площею 19,5 кв.м., кухні площею 12,0
кв.м., ванної кімнати площею 2,7 кв.м.,
вбиральні 1,0 кв.м., коридору 4,1 кв.м.,
комірки 0,5; 0,5; 3,0 кв.м. загальною площею
43,3 кв.м. згідно технічного паспорта
виданого ОКП ЛОР «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
від 02.12.2009 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
підвальні приміщення, що позначені під
літ. VI площею 20,6 кв,м. та під літ.VI1
площею 4,2 кв.м. та становлять загальну
площу 24,8 кв.м. згідно технічного
паспорта виданого ОКП ЛОР «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» від 02.12.2009 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
.проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.М.Городецька