АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1653/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 67, 46 Токова С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
Бондаренко С. І. РІШЕННЯ
19 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоБондаренко С. І.
суддівХрапко В. Д. , Дмитренко М. І. при
секретаріРибасюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 29 квітня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, визнання
майна спільним, розподіл майна
подружжя, зустрічною позовною заявою
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання майна
особистою власністю та поділ спільного
в с т а н о в и л а :
В жовтні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання майна спільним,
розподіл майна подружжя, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що з 2004 року сторони
почали проживати однією сім'єю, вести
спільне господарство, вирішувати
спільні сімейні питання. Наприкінці 2005
року позивач завагітніла і ІНФОРМАЦІЯ_1
у сторін народився син, ОСОБА_9.
Розуміючи, що сім»я буде збільшуватись,
почали відшуковувати житло і 28
листопада 2005 року придбали двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1. Договір
купівлі-продажу квартири було
оформлено на ОСОБА_6 При розрахунку за
квартиру 28.11.2005 року відповідачем на
придбання квартири був взятий кредит
сторонами до квітня 2009 року.
07.07.2007 року сторони зареєстрували шлюб,
а ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька
03.07.2009 року було продано квартиру
АДРЕСА_1, і 03.07.2009 року придбано
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2.
Також в березні 2008 року сторонами було
випуску, д.н. НОМЕР_1, який було
зареєстровано на відповідача.
В Черкаському відділені ПАТ
«Укрсоцбанк» знаходиться вклад в сумі 2
400 євро з відсотками на ім'я
відповідача, вказаний договір було
укладено 23.10.2012 року.
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 25.09.2013 року на користь
позивачки стягнуто з ОСОБА_6 1 000 гривень
щомісячно на утримання двох дітей. На
даний час позивачка перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею 6-ти річного віку , в
зв'язку з тим, що діти постійно хворіють
та потребують догляду і лікування.

ОСОБА_7 вважає, що квартира АДРЕСА_1
придбана під час проживання сторонами
однією сім'єю і належала їм на праві
спільної сумісної власності.

А тому на підставі наведених обставин
ОСОБА_7 просила суд встановити факт
проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в період з
2004 року по 07 липня 2007 року; визнати
квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною
власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_6, як придбану
в період проживання ними однією сім'єю;
визнати за ОСОБА_7 право власності на 60 %
квартири АДРЕСА_2; визнати за ОСОБА_7
право власності на 60 % автомобіля
ВАЗ-21114, д.н. НОМЕР_1, виділивши в
користування автомобіль ОСОБА_6 і
стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 24
000 гривень компенсації за 60 % автомобіля
та визнати за ОСОБА_7 право власності на
60 % банківського вкладу в сумі 15 408
гривень та нараховані відсотки в
Черкаському відділенні ПАТ
«Укрсоцбанк», відкритого на ім'я ОСОБА_6
згідно з договором банківського
вкладу № 4696 від 23.10.2012 року.

В листопаді 2013 року ОСОБА_6 подав до
суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_7
про визнання майна особистою власністю
та поділ майна подружжя, посилаючись на
те, що з ОСОБА_7 шлюб зареєстрував 07.07.2007
року відділом РАЦС в м. Черкаси
Черкаського МУЮ Черкаської області -
актовий запис № 804.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх
дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з
відповідачкою в квартирі АДРЕСА_2.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 25.09.2013 року з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на
утримання двох дітей доньки ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 500 гривень на
кожну дитину, починаючи з 24.07.2013 року і
до досягнення дітьми повноліття.

28.11.2005 року , тобто до укладення шлюбу,
ОСОБА_6 за власні кошти придбав
квартиру АДРЕСА_1, а так як в нього на
той час не було вказаних коштів , то в
цей же день, 28.11.2005 року в АКБ
«Укрсоцбанк» отримав кредит, який ним
був особисто погашений з 28.11.2005 року по
07.05.2009 року за рахунок коштів отриманих
від матері.

ОСОБА_6 зазначає, що 03.07.2009 року він
продав квартиру АДРЕСА_1 і в цей же день
за отримані кошти придбав квартиру
АДРЕСА_2, тому вказана квартира є його
особистою приватною власністю.

В період шлюбу, а саме 11.01.2013 року, за
рахунок спільних коштів, сторонами
була придбана однокімнатна квартира
АДРЕСА_5, договір купівлі-продажу
оформлений на ОСОБА_7

Також в період шлюбу 10.12.2011 року за
спільні сімейні кошти було придбано
автомобіль ВАЗ-21114, 2008 року випуску, н.к
НОМЕР_2, д.н. НОМЕР_1.

Крім того, в період шлюбу за спільні
кошти було придбано майно на суму 58 373
гривні.

ОСОБА_6 зазначає, що в добровільному
порядку визнати за ним право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_5
відповідачка не бажає. Також не бажає
ділити і все інше майно.

А тому на підставі наведених обставин
ОСОБА_6 просив визнати квартиру
АДРЕСА_2 особистою власністю; визнати
квартиру АДРЕСА_5 та автомобіль ВАЗ -21114,
зеленого кольору, 2008 року випуску, н.к.
НОМЕР_2, д.н. НОМЕР_1 спільною сумісною
власністю подружжя; в порядку поділу
спільного майна подружжя визнати за
ним право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_5, залишити у власності
ОСОБА_7 ? частину квартири АДРЕСА_5; в
порядку поділу спільного майна
подружжя залишити в його власності
автомобіль ВАЗ-21114, зеленого кольору, 2008
року випуску, н.к. НОМЕР_2, д.н. НОМЕР_1
вартістю 33 510 гривень, також виділити
йому у власність духову шафу Gorenje B0755SYW -
вартістю 3 500 гривень, варочну поверхню
POINT-Ariston РН 640 MS - 1400 гривень, кухню
вбудовану П-подібну - вартістю 10 000
гривень, на суму 48 410 гривень.

Виділити у власність ОСОБА_7:
посудомийна машина Electroluх ESF 2450 -
вартістю 2800 гривень, радіотелефон PHІLIPS
- 300 гривень, холодильник LGGR-389SQF -
вартістю 2 800 гривень, витяжка САТА -
вартістю 1 500 гривень, мікрохвильова піч
з грилем LGMB-4042G -800 гривень, Кухонний
комбайн Philips - вартістю 1 800 гривень,
кухонний куточок з столом - вартістю 800
гривень, LCD Телевізор Saturn TV LCD 223 -
вартістю 1 100 гривень, Телевізор JVCAV-2978 TEE
- вартістю 1 674 гривень, акваріум з
обладнанням 100 л - вартістю 400 гривень,
тумбочка під акваріум - вартістю 150
гривень, тумбочка під телевізор -
вартістю 50 гривень, меблі кутові з
ліжком - вартістю 3 100 гривень, комп'ютер
(системний блок) ПП Митричев - вартістю 4
000 гривень, монітор LG21FS4RLX - вартістю 1 000
гривень, багатофункціональний прилад
PHІLIPSКХ-МВ2020UC - вартістю 1 500 гривень,
прилад безперебійного живлення -
вартістю 700 гривень, телевізор HARPLS-42SH7E -
вартістю 4 200 гривень, стіл комп'ютерний
коричневого кольору - вартістю 500
гривень, стінка коричневого кольору -
вартістю 1 500 гривень, шафа-купе
дзеркальна - вартістю 4 100 гривень,
диван-кровать - вартістю 800 гривень,
крісла ( 2 шт.) - вартістю 400 гривень,
вентилятор - вартістю 100 гривень,
відеокамера SONY - вартістю 2 800 гривень,
фотоапарат SONY - вартістю 1200 гривень,
меблі в вітальні з тумбою - вартістю 1 000
гривень, тумба під акваріум - вартістю
200 гривень, акваріум з обладнанням -
вартістю 300 гривень, стаціонарний
телефон - вартістю 200 гривень,
шафа-гардероб - вартістю 300 гривень,
телевізор LG сірий - вартістю 1000 гривень,
спортивна стінка - вартістю 1500 гривень,
стіл розкладний - вартістю 200 гривень,
стінка кутова з ліжком - вартістю 1200
гривень, програвач DVD JVSXV-NP1SL - вартістю
300 гривень, обігрівач BinatoneOFR-14хх, -
вартістю 340 гривень, пральна машина
LGF1022ND - вартістю 2150 гривень, ванна
джакузі - вартістю 2 800 гривень, раковина
з тумбою в ванну кімнату - вартістю 1 000
гривень, водонагрівач 80 LPOLARISFD-100V - 1 709
гривень, всього майно на суму 43 473
гривні.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 29 квітня 2014 року позов
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про встановлення
факту проживання однією сім'єю,
визнання майна спільним, розподіл
майна подружжя задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 з 2004 року по 07.07.2007 року.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Визнано за ОСОБА_7 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на ?
частину автомобіля ВАЗ 21114, д.н. НОМЕР_1,
виділивши у власність автомобіль
ОСОБА_6

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 16 755
гривень, як компенсація вартості ?
частини автомобіля.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено
частково.

Виділено у власність ОСОБА_6 наступне
майно: духову шафу Gorenje B0755SYW - вартістю 3
500 гривень, варочну поверхню POINT-Ariston РН
640 MS - вартістю 1400 гривень, кухню
вбудовану П-подібну - вартістю 10 000
гривень, на суму 48 410 гривень.

Виділено у власність ОСОБА_7 :
посудомийна машина Electroluх ESF 2450 -
вартістю 2800 гривень, радіотелефон PHІLIPS
- вартістю 300 гривень, холодильник
LGGR-389SQF - вартістю 2 800 гривень, витяжка
САТА - вартістю 1 500 гривень,
мікрохвильова піч з грилем LGMB-4042G -
вартістю 800 гривень, Кухонний комбайн
Philips - вартістю 1 800 гривень, кухонний
куточок з столом - вартістю 800 гривень,
LCD Телевізор Saturn TV LCD 223 - вартістю 1100
гривень, Телевізор JVCAV-2978 TEE - вартістю
1674 гривень, акваріум з обладнанням 100 л -
вартістю 400 гривень, тумбочка під
акваріум - вартістю 150 гривень, тумбочка
під телевізор - вартістю 50 гривень,
меблі кутові з ліжком - вартістю 3100
гривень, комп'ютер (системний блок) ПП
Митричев - вартістю 4 000 гривень, монітор
LG21FS4RLX - вартістю 1 000 гривень,
багатофункціональний прилад
PHІLIPSКХ-МВ2020UC - вартістю 1 500 гривень,
прилад безперебійного живлення -
вартістю 700 гривень, телевізор HARPLS-42SH7E -
вартістю 4 200 гривень, стіл комп'ютерний
коричневого кольору - вартістю 500
гривень, стінка коричневого кольору -
вартістю 1500 гривень, шафа-купе
дзеркальна - вартістю 4100 гривень,
диван-кровать - вартістю 800 гривень,
крісла ( 2 шт.) - вартістю 400 гривень,
вентилятор - вартістю 100 гривень,
відеокамера SONY - вартістю 2 800 гривень,
фотоапарат SONY - вартістю 1 200 гривень,
меблі в вітальню з тумбою - вартістю 1 000
гривень, тумба під акваріум - вартістю
200 гривень, акваріум з обладнанням -
вартістю 300 гривень, стаціонарний
телефон - вартістю 200 гривень,
шафа-гардероб - вартістю 300 гривень,
телевізор LG сірий - вартістю 100 гривень,
спортивна стінка - вартістю 1 500 гривень,
стіл розкладний - вартістю 200 гривень,
стінка кутова з ліжком - вартістю 1200
гривень, програвач DVD JVSХV-NP1SL- вартістю
300 гривень, обігрівач BinatoneOFR-14хх -
вартістю 340 гривень, пральна машина
LGF1022ND - вартістю 2150 гривень, ванна
джакузі -вартістю 2 800 гривень, раковина
з тумбою в ванну кімнату - вартістю 1 000
гривень, водонагрівач 80 LPOLARISFD-100V -
вартістю1709 гривень, всього майно на
суму 43 473 гривні.

У задоволенні позову в частині
визнання квартири АДРЕСА_2 особистою
приватною власністю та визнання
квартири АДРЕСА_5 спільною сумісною
власністю подружжя - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_7 в задоволенні її позовних вимог,
а його зустрічний позов задоволити
повністю.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів судової палати приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення
виходячи з наступного.

Задовольняючи частково первісні
позовні вимоги та зустрічні, суд першої
інстанції, виходив з того, що майно
набуте під час проживання жінки та
чоловіка однією сім'єю, без реєстрації
шлюбу, належить їм на праві спільної
сумісної власності.

Частинами 1,2 статті 74 СК України
встановлено, що якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. На майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюється
положення глави 8 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була
придбана під час проживання сторонами
однією сім'єю , без реєстрації шлюбу.

Так згідно договору купівлі-продажу
від 28 листопада 2005 року(т.1 а.с.101)
укладеного між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та
ОСОБА_6, останній купив квартиру
АДРЕСА_1.

На час набуття вказаної квартири,
сторони проживали однією сім'ю, що
підтверджується доказами, яким суд
першої інстанції дав належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильно оцінених судом
доказів, оскільки відповідно до
частини 2 ст.3 СК України сімю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки.

В даній нормі права йдеться про місце
проживання, а не про місце реєстрації, а
згідно частини 1 ст.29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Тому твердження апелянта про різні
місця реєстрації не свідчить про різне
місце проживання, а пов'язаність
спільним побутом, та наявність
взаємних прав та обов'язків повністю
підтверджується доказами зазначеними
судом першої інстанції.

З довідки ПАТ «Укрсоцбанк» від 25.10.2013
року (т.1 а.с.105) вбачається, що на
підставі договору кредиту від 28
листопада 2005 року , на придбання
квартири АДРЕСА_1 був наданий кредит
ОСОБА_6, який повертався до 7.05.2009 року.
Про те, що ОСОБА_7 мала дохід,
підтверджується довідками ЧШК (т.1
а.с.165,166), розрахунковими листами (т.1
а.с.204-206), договорами оренди (т.1 а.с.207-221),
крім того ОСОБА_8 знаходилась у
відпустці за дітьми, що підтверджує
набуття права власності на спірну
квартиру за рахунок спільних коштів.

Вірно також судом було визнано
особистою приватною власністю ОСОБА_7
квартиру АДРЕСА_5, оскільки п.3 ч.1 ст.57 СК
України встановлено, що особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
є майно, набуте нею, ним за час шлюбу,
але за кошти, які належали їй, йому
особисто.

ОСОБА_6 не оспорює, що квартира АДРЕСА_6
була особистою приватною власністю
ОСОБА_7

11.01.2013 року ОСОБА_7 вказану квартиру
продала (т.2 а.с.10) і 11.01.2013 року купила
квартиру АДРЕСА_5 (т.1 а.с.56).

Такі обставини підтверджують, що
квартира АДРЕСА_5 була набута за кошти
від продажу майна, що належало ОСОБА_7
особисто.

Безпідставним є посилання апелянта на
договір №23-580 про надання часткової
компенсації відсоткової ставки
кредитів комерційних банків, оскільки
такий договір лише частково
компенсував відсоткову ставку по
кредиту, а не звільняв від сплати
вартості квартири.

Таким чином твердження апелянта, що
спірна квартира АДРЕСА_1 є його
особистою приватною власністю, за
рахунок якої, після її продажу, була
придбана квартира АДРЕСА_2,
підтвердження в судовому засіданні не
знайшли.

Необґрунтованим також є посилання
апелянта на те, що суд в рішення
встановивши факт проживання однією
сім'єю не зазначив дату та місяць
початку такого проживання. Як
вбачається з а.с. 4 рішення, суд першої
інстанції, встановив факт спільного
проживання з січня 2004 року, а
резолютивна частина рішення
відображена чітко у відповідності до
вимог позивача ОСОБА_7

Загальна вартість рухомого майна яке
сторони просили поділити складає
58373+33510 (вартість автомобіля)=91883
гривень. Таким чином при рівності
часток, кожному із сторін має бути
виділено майна на суму 91883/2=45941.5
гривень.

Судом виділено ОСОБА_6 майно на суму 48410
гривень, ОСОБА_7 на суму 43473 гривень.

Таким чином розмір компенсації складає
45941.5-43473=2468.5 гривень.

Під час визначення компенсації, судом
помилково було визначено її розмір в
сумі 16755 гривень, а тому в цій частині
апеляційна скарга є обґрунтованою, а
рішення суду першої інстанції підлягає
до зміни.

З оскаржуваного рішення вбачається, що
судом першої інстанції не вирішено
питання судових витрат, але такий
недолік не може бути підставою для
скасування рішення суду і вирішується
в порядку ст..220 ЦПК України шляхом
ухвалення додаткового рішення.

За таких обставин, колегія суддів,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення, а рішення суду першої
інстанції до зміни.

Керуючись ст..ст.303,307,309,313,314,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 29 квітня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання майна спільним,
розподіл майна подружжя, зустрічною
позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
визнання майна особистою власністю та
поділ спільного майна подружжя -
змінити, зменшивши розмір стягнутої з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 компенсації з
16755 гривень до 2468 гривень 50 копійок.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
судові витрати понесені в суді
апеляційної інстанції пропорційно до
задоволених вимог в сумі 9 гривень 81
копійку.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення та
може бути оскаржене в касаційному
порядку до суду касаційної інстанції
протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :