Справа № 551/383/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2014 року Шишацький
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючої -
судді Вергун Н.В.,

при секретарі -
Курінній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі Шишаки
цивільну справу за позовом Обласного
фонду підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитною угодою
та зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Обласного фонду підтримки
індивідуального житлового
будівництва на селі, ОСОБА_1 про
визнання договору поруки нікчемним
та його розірвання, -

в с т а н о в и в:

08 квітня 2014 року Обласний фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі / далі - Фонд /
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитною угодою,
посилаючись на те, що між Фондом та
відповідачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 07
квітня 2004 року на підставі поданої
ними заяви від 20 квітня 2001 року
укладено Кредитну угоду № 0444-04, згідно
умов якої Фонд зобов'язався надати
останнім кредит у розмірі 30 000 грн. на
будівництво житлового будинку та
господарських споруд. При отриманні
кредиту боржники зобов'язувалися
погашати кредит відповідно до
складеного графіку, зокрема,
починаючи з ІІ кварталу 2006 року та
закінчуючи І кварталом 2018 року по 600
грн. 00 коп. на квартал, а Фонд - поетапно
надавати останнім кредит. Свої
зобов'язання Фонд виконав належним
чином, фактично надавши відповідачам
ОСОБА_1, ОСОБА_2 кредит в розмірі 29 000
грн., однак погашення кредиту
позичальниками протягом тривалого
часу не виконується.

При цьому, виконання вказаної
угоди забезпечено договором поруки
серії ВВС № 161287 від 07 квітня 2004 року,
укладеним між Фондом та відповідачем
ОСОБА_3

На неодноразові звернення
Фонду на погашення заборгованості,
відповідачі належним чином не
реагували, тому за ними станом на 30
березня 2014 року утворилася
заборгованість в загальному розмірі 11
183 грн. 00 коп., з яких 7 200 грн. 00 коп. -
заборгованість по кредитним коштам, 3
983 грн. 00 коп. - заборгованість по сплаті
пені.

До початку розгляду справи по
суті, Фонд подав до суду заяву про
уточнення заявлених вимог, вказавши
на те, що станом на 17 квітня 2014 року
загальна сума заборгованості за
кредитною угодою становить 12 441 грн. 00
коп., з яких заборгованість по
кредитним коштам - 7 800 грн. 00 коп.,
заборгованість по сплаті пені - 4 641
грн. / а. с. 26 /.

07 травня 2014 року відповідач
ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною
позовною заявою до Фонду, ОСОБА_1 про
визнання договору поруки серії ВВС №
161287 від 07 квітня 2004 року нікчемним та
його розірвання, посилаючись на те, що
при підписанні цього договору його
було введено в оману як кредитором,
так і позичальником, оскільки
відповідно до п. 7.6 Кредитної угоди,
укладеної між Фондом та ОСОБА_1, ОСОБА_2,
сторони погоджуються, що збудоване
житло передається Позичальникові у
власність із забороною права на
відчуження до повного погашення
кредиту. З метою забезпечення
виконання зобов'язань, Фонд укладає з
позичальником договір застави, який
нотаріально посвідчений і має бути
укладеним до надходження першої суми
по кредитним зобов'язанням, а від так
вважав, що його відповідальність
буде мінімальною, адже відповідно до
чинного законодавства України
першочергово проводиться стягнення на
заставлене майно. Таким чином, не
уклавши договір застави, як того
вимагають положення п. 7.6 Кредитної
угоди, відповідачі за зустрічним
позовом самовільно збільшили обсяг
його відповідальності, що відповідно
до ст. 559 ЦК України є підставою для
припинення поруки / а. с. 45 - 47 /.

Представник Фонду у судове
засідання не з'явився, надавши суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність. Поданий його довіреною
особою позов просив задовольнити у
повному обсязі, а в задоволенні
зустрічного позовну просив відмовити
у зв'язку із сплином строків давності
звернення до суду.

Із наданих на адресу суду
письмових заперечень проти
зустрічного позову слідує, що
представники Фонду вважають
посилання позивача ОСОБА_3 на зміну
зобов'язання без згоди останнього, в
результаті чого збільшився обсяг його
відповідальності, необґрунтованими,
оскільки пунктом 5. 3 розділу «
Відповідальність сторін » Кредитної
угоди встановлено, що у випадку
невиконання позичальником своїх
зобов'язань по поверненню кредиту, та
у випадку припинення угоди по
ініціативі Фонду, останній має право
вилучити та реалізувати на підставі
діючого законодавства майно
позичальника, передане під заставу,
або стягнення боргу з поручителя у
встановленому порядку.

На момент укладення Кредитної
угоди, обтяження об'єкту
недобудованого нерухомого майна або
об'єкту, будівництво якого не
розпочато, у вигляді заборони на
відчуження не передбачалось діючим
на той час законодавством, що
унеможливлювало укладання договору
застави, тому в задоволенні
зустрічного позову просили
відмовити / а. с. 58 - 59 /.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
суду не з'явилися, надавши суду заяви
про розгляд справи у їх відсутність
та пред'явлені до них позовні вимоги
визнали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду
аналогічну заяву, в якій зазначив,
що поданий ним зустрічний позов
підтримує в повному обсязі.

Перевіривши фактичні
обставини справи, наявними в ній,
належними та допустимими доказами,
суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
первісного позову та відсутність
підстав для задоволення зустрічного
позову, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 07
квітня 2004 року між державною,
спеціалізованою, кредитно -
господарською організацією « Обласним
фондом підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі » та
ОСОБА_1, ОСОБА_2 укладена Кредитна
угода № 0444 - 04 про надання кредиту на
будівництво індивідуального
житлового будинку на суму 30 000 грн., зі
сплатою 3 % річних у національній
валюті України, а також індексу
інфляції на всю суму виданого
кредиту та процентів за користування
ним, строком до 15 квітня 2018 року /а. с. 8-
9 /.

Підставою для укладення
вказаної угоди слугувала заява
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 20 квітня 2001 року
про надання їм пільгового кредиту на
суму 20 000, яка 07 квітня 2004 року була
підвищена до 30 000 грн., на добудову /
будівництво / індивідуального
житлового будинку з господарськими
будівлями в с. Воскобійники Шишацького
району Полтавської області / а. с. 4 /.

Згідно розрахунку
щоквартального платежу для
погашення кредиту та сплати
відсотків за користування ним,
позичальники зобов'язувалися
погашати кредит, шляхом внесення
щоквартальних платежів у сумі 600 грн. /
а. с. 11 /.

Відповідно до додатку № 3 до
Кредитної угоди № 04440-04, ОСОБА_1
зобов'язався погашати отриманий у
Фонді кредит у розмірі 29 000 грн. та
відсотки за користування ним, з
урахуванням індексу інфляції за
даними Державного комітету
статистики України на момент сплати в
повному обсязі, щоквартально по 600 грн.
00 коп. до 15 числа, що настає за звітним
періодом, та не пізніше 30 листопада
поточного року. Дата початку
погашення кредиту - ІІ квартал 2006
року, дата закінчення погашення
кредиту - І квартал 2018 року / а. с. 11,
зворот /.

Однак, умови кредитної угоди
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином не
виконували, внаслідок чого у них
станом на 17 квітня 2014 року утворилася
заборгованість по кредиту у розмірі 7
800 грн. 00 коп. та пені - 4 641 грн. 00 коп., а
всього 12 441 грн. 00 коп. / а. с. 26 /.

Відповідно до договору поруки
серії ВВС № 161287 від 07 квітня 2004 року,
який нотаріально посвідчений
приватним нотаріусом Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
ОСОБА_3 зобов'язався перед Фондом за
виконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 взятих на
себе зобов'язань по виплаті кредиту
та відсотків / а. с. 12 /.

У відповідності до даного
Договору, поручитель зобов'язується
відповідати перед кредитором за
виконання зобов'язань, передбачених
кредитною угодою № 0444-04 від 07 квітня
2004 року, укладеною між кредитором та
позичальником.

Згідно з п. 3.1 Договору,
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання
позичальником усіх зобов'язань за
договором, вказаних у п. 1 даного
Договору, у сумі, що дорівнює 30 000 грн.,
а також пеню за несвоєчасне
повернення кредитних коштів.

Термін дії даного Договору
збігається з терміном дії, вказаному в
п. 2.2 цього Договору, тобто до 30
листопада 2018 року, та закінчується
після повного розрахунку перед
кредитором, що визначено в п. 6.1
Договору.

На неодноразові попередження
банку про утворену заборгованість по
кредитному договору та прохання її
погасити у визначені терміни,
відповідачами ніяких дій не здійснено
/ а. с. 16 - 18 /.

Згідно ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк / термін / його
виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк / термін /.

Статтею 610 ЦК України
встановлено, що невиконання
зобов'язання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання, є порушенням
зобов'язання.

Боржник, що порушив зобов'язання
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання, що
передбачено ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами / з розстроченням /,
тов. разі прострочення повернення
чергової частини позикодавець має
право вимагати дострокового
повернення частини позики, що
залишилася та сплати процентів,
належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК
України.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, що
встановлено ч. 1 ст. 546 ЦК України.

Частиною 3 ст. 548 ЦК України
визначено, що пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст. 554 ЦК України,
у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

Згідно з вимогами статті 559 ЦК
та роз'яснень, викладених у постанові
Пленуму Верховного Суду України, від
06.11.2009, № 9" Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" вбачається, що
припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель.

З оспорюваного ОСОБА_3
договором поруки від 07 квітня 2004 року,
вбачається, що останній, як поручитель,
взяв на себе обов'язок відповідати
перед кредитором за виконання
Позичальником усіх зобов'язань за
договором, вказаним у п. 1 даного
Договору, у сумі, що дорівнює 30 000, а
також пеню за несвоєчасне повернення
кредитних коштів.

При цьому, поручитель
зобов'язується виконати за
позичальника зобов'язання останнього
перед кредитором на умовах, у
порядку та в термін, визначених п. 1
угоди.

Як випливає з положень п. 5.3
Кредитної угоди № 0444-04 від 07 квітня
2004 року, у випадку не виконання
позичальником своїх зобов'язань по
поверненню кредиту, та у випадках
припинення угоди по ініціативі Фонду,
останній має право вилучити та
реалізувати на підставі діючого
законодавства майно Позичальника,
передане під заставу, або стягнення
боргу з поручителя в установленому
порядку, а від так вимоги Фонду про
стягнення з відповідачів в
солідарному порядку заборгованості
за Кредитною угодою, є
обґрунтованими та відповідають як
умовам як Кредитної угоди, так і
договору поруки.

З огляду на наведене, суд не
вбачає, що викладені позивачем за
зустрічним позовом обставини є
підставою для визнання договору
поруки нікчемним, перелік яких є
вичерпним, а від так в задоволенні
позову ОСОБА_3 слід відмовити.

Більше того, що на момент
розгляду зустрічного позову ОСОБА_3 в
суді закінчився строк позовної
давності звернення до суду, який є
загальним та являється самостійною
підставою для відмови у задоволенні
позовних вимог.

Зважаючи на те, що відповідачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали із Фондом
Кредитну угоду, умови якої належним
чином не виконували, внаслідок чого за
ними утворилася заборгованість в
загальному розмірі 12 441 грн. 00 коп.,
який, між тим, визнаний останніми, що
слідує із змісту поданих до суду заяв,
а відповідач ОСОБА_3 уклав з Фондом
договір поруки, згідно якого
відповідає за виконання зобов'язань
по виплаті кредиту ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
суд приходить до висновку про
стягнення з останніх в солідарному
порядку заборгованості за Кредитною
угодою.

Питання розподілу судових
витрат суд вирішує у відповідності з
вимогами ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та
керуючись статтями 526, 530, 546, 548, 554, 610, 625,
1050 ЦПК України, статтями 10, 11, 60, 88, 208,
212-215, 219 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Обласного фонду
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Обласного
фонду підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі
заборгованість за кредитною угодою №
0444-04 від 07 квітня 2004 року в загальному
розмірі 12 441 грн. 00 коп., яка складається
із заборгованості по кредиту в
розмірі 7 800 грн. 00 коп., заборгованості
по пені в розмірі 4 641 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь держави витрати у
вигляді судового збору в розмірі 81
грн. 20 коп. з кожного.

У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3, - відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Полтавської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Головуюча: