УХВАЛА

іменем україни

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика
П.О.,

суддів: Євграфової
Є.П., Євтушенко О.І.,

Журавель В.І.,
Завгородньої І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Херсонської обласної
державної адміністрації до відділу
Держкомзему у Каланчацькому районі,
Каланчацької районної державної
адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30,
ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34,
ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38,
ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41 про визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельні ділянки, за
касаційною скаргою ОСОБА_34 та ОСОБА_37,
за касаційною скаргою ОСОБА_31, за
касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 24 грудня 2013 року, за участю
прокурора Хапанчук О.С.,

в с т а н о в и л а:

Херсонська обласна державна
адміністрація звернулася до суду з
позовом до відділу Держкомзему у
Каланчацькому районі, Каланчацької
районної державної адміністрації,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,
ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,
ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40,
ОСОБА_41 про визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельні ділянки, посилаючись на те, що
розпорядженням голови Каланчацької
районної державної адміністрації від 22
жовтня 2008 року № 563 «Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність для
індивідуального дачного будівництва»
відділом Держкомзему у Каланчацькому
районі Херсонської області
відповідачам видані державні акти на
право власності на земельні ділянки з
порушенням земельного законодавства,
оскільки в порушення ст. 122 ЗК України
перевищені повноваження районної
державної адміністрації щодо видачі
державних актів на право власності на
земельні ділянки із земель державної
власності рекреаційного призначення
за межами населеного пункту.

Розпорядженням голови Херсонської
обласної державної адміністрації від 14
вересня 2009 року № 1095 «Про скасування
деяких розпоряджень голови
Каланчацької районної державної
адміністрації» розпорядження голови
Каланчацької районної державної
адміністрації від 22 жовтня 2008 року № 563
скасовано.

Оскільки відділом Держкомзему у
Каланчацькому районі Херсонської
області порушені вимоги чинного
законодавства щодо видачі державних
актів на право власності на земельну
ділянку із земель державної власності
рекреаційного призначення, просила
визнати недійсними державні акти на
право власності на земельні ділянки.

Рішенням Каланчацького районного суду
Херсонської області від 19 серпня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 24 грудня 2013
року зазначене судове рішення
скасовано. Ухвалено нове рішення, яким
визнано недійсними державні акти на
право власності на земельні ділянки
від 27 листопада 2008 року: серії ЯЗ № 264988
ОСОБА_3; серії ЯЗ № 264972 ОСОБА_4; серії ЯЗ
№ 264973 ОСОБА_5; серії ЯЗ № 264971 ОСОБА_6;
серії ЯЗ №264986 ОСОБА_7; серії ЯЗ № 264984
ОСОБА_8; серії ЯЗ № 264974 ОСОБА_9; серії ЯЗ
№ 264980 ОСОБА_10; серії ЯЗ № 264981 ОСОБА_11;
серії ЯЗ № 264982 ОСОБА_12; серії ЯЗ № 264970
ОСОБА_13; серії ЯЗ № 264967 ОСОБА_42; серії ЯЗ
№ 264983 ОСОБА_14; серії ЯЗ № 265000 ОСОБА_15;
серії ЯЗ № 264985 ОСОБА_16; серії ЯЗ № 264991
ОСОБА_17; серії ЯЗ № 264963 ОСОБА_18; серії ЯЗ
№ 264994 ОСОБА_19; серії ЯЗ № 264993 ОСОБА_20;
серії ЯЗ № 264995 ОСОБА_21; серії ЯЗ № 264975
ОСОБА_22; серії ЯЗ № 264996 ОСОБА_23; серії ЯЗ
№ 264989 ОСОБА_24; серії ЯЗ № 264977 ОСОБА_25С;
серії ЯЗ № 264968 ОСОБА_26; серії ЯЗ № 264965
ОСОБА_27; серії ЯЗ № 264999 ОСОБА_28; серії ЯЗ
№ 264964 ОСОБА_29; серії ЯЗ № 264978 ОСОБА_30;
серії ЯЗ № 264990 ОСОБА_31; серії ЯЗ № 264976
ОСОБА_32; серії ЯЗ № 264962 ОСОБА_33; серії ЯЗ
№ 264997 ОСОБА_34; серії ЯЗ № 264969 ОСОБА_37І;
серії ЯЗ № 264987 ОСОБА_36; серії ЯЗ № 264979
ОСОБА_37; серії ЯЗ № 264966 ОСОБА_38; серії ЯЗ
№ 264961 ОСОБА_39; серії ЯЗ № 264998 ОСОБА_40;
серії ЯЗ № 264992 ОСОБА_41

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_34 та
ОСОБА_37 просять рішення апеляційного
суду скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_31 у касаційній скарзі просить
рішення апеляційного суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалити нове рішення про відмову в
позові.

ОСОБА_8 у касаційній скарзі просить
рішення апеляційного суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
та відмовити в задоволенні апеляційної
скарги прокурора.

Касаційна скарга ОСОБА_34 та ОСОБА_37
підлягає задоволенню, а касаційні
скарги ОСОБА_31 та ОСОБА_8 - частковому
задоволенню з таких підстав.

Установлено та вбачається з матеріалів
справи, що відділом Держкомзему в
Каланчацькому районі Херсонської
області, на підставі розпорядження
голови Каланчацької районної
державної адміністрації від 27
листопада 2008 року видано державні акти:
серії ЯЗ № 264988 ОСОБА_3; серії ЯЗ № 264972
ОСОБА_4; серії ЯЗ № 264973 ОСОБА_5; серії ЯЗ
№ 264971 ОСОБА_6; серії ЯЗ №264986 ОСОБА_7;
серії ЯЗ № 264984 ОСОБА_8; серії ЯЗ № 264974
ОСОБА_9; серії ЯЗ № 264980 ОСОБА_10; серії ЯЗ
№ 264981 ОСОБА_11; серії ЯЗ № 264982 ОСОБА_12;
серії ЯЗ № 264970 ОСОБА_13; серії ЯЗ № 264967
ОСОБА_42; серії ЯЗ № 264983 ОСОБА_14; серії ЯЗ
№ 265000 ОСОБА_15; серії ЯЗ № 264985 ОСОБА_16;
серії ЯЗ № 264991 ОСОБА_17; серії ЯЗ № 264963
ОСОБА_18; серії ЯЗ № 264994 ОСОБА_19; серії ЯЗ
№ 264993 ОСОБА_20; серії ЯЗ № 264995 ОСОБА_21;
серії ЯЗ № 264975 ОСОБА_22; серії ЯЗ № 264996
ОСОБА_23; серії ЯЗ № 264989 ОСОБА_24; серії ЯЗ
№ 264977 ОСОБА_25С; серії ЯЗ № 264968 ОСОБА_26;
серії ЯЗ № 264965 ОСОБА_27; серії ЯЗ № 264999
ОСОБА_28; серії ЯЗ № 264964 ОСОБА_29; серії ЯЗ
№ 264978 ОСОБА_30; серії ЯЗ № 264990 ОСОБА_31;
серії ЯЗ № 264976 ОСОБА_32; серії ЯЗ № 264962
ОСОБА_33; серії ЯЗ № 264997 ОСОБА_34; серії ЯЗ
№ 264969 ОСОБА_37І; серії ЯЗ № 264987 ОСОБА_36;
серії ЯЗ № 264979 ОСОБА_37; серії ЯЗ № 264966
ОСОБА_38; серії ЯЗ № 264961 ОСОБА_39; серії ЯЗ
№ 264998 ОСОБА_40; серії ЯЗ № 264992 ОСОБА_41

Розпорядженням голови Херсонської
обласної державної адміністрації від 14
вересня 2009 року № 1095 «Про скасування
деяких розпоряджень голови
Каланчацької районної державної
адміністрації» зазначене
розпорядження голови Каланчацької
районної державної адміністрації
скасовано.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
позові, посилався на те, що
розпорядження голови Херсонської ОДА
від 14 вересня 2009 року № 1095 про
скасування розпорядження голови
Каланчацької РДА від 22 жовтня 2008 року №
563 про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність для
індивідуального дачного будівництва
не належить до підстав припинення
права власності на земельну ділянку,
встановлених ст. 140 ЗК України, а
відповідачі, отримуючи земельні
ділянки, діяли відповідно до ст. 118 ЗК
України.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та визнаючи
державні акти недійсними, виходив із
того, що із положень ст. 122 ЗК України
повноваження щодо розпорядження
землями запасу рекреаційного
призначення Олексіївської сільської
ради за категорією та цільовим
призначенням належить до повноважень
Херсонської обласної державної
адміністрації, а не Каланчацької
районної адміністрації.

Таких висновків апеляційний суд
дійшов, неправильно застосувавши норми
матеріального права.

Докази скасування розпорядження
голови Каланчацької РДА від 22 жовтня 2008
року № 563 про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність для
індивідуального дачного будівництва в
судовому порядку відсутні.

За змістом розпорядження земельні
ділянки передавались у власність
громадянам у порядку ст. ст. 118, 121 ЗК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України (в
редакцій, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування
в межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами
аукціону.

Як різновид підстави набуття права
власності на земельну ділянку
громадянином, поряд із передачею у
власність, частиною 3 зазначеної статті
визначено безоплатну передачу у разі:
а) приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян; б)
одержання земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Відповідно до ст. 118 ЗК України, яка
встановлює процедуру приватизації
земельних ділянок відповідно до ч. 3 ст.
116 ЗК України, зокрема ч. 6, громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Стаття 122 ЗК України, якою керувався
апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції, визначає
повноваження органів державної влади
та місцевого самоврядування, у тому
числі щодо відчуження земельних
ділянок або «прав на них» на
конкурентних засадах. Разом із тим вона
не поширюється на відносини щодо
безоплатної приватизації, оскільки ст.
118 ЗК України передбачено спеціальні
положення з цього питання.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції з огляду на належність
повноважень щодо розпорядження
спірними земельними ділянками
Херсонській обласній адміністрації,
апеляційний суд наведеного не
врахував, та висновків про
обґрунтованість позову дійшов
безпідставно.

Оскільки допущені апеляційним судом
порушення норм матеріального та
процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи,
рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню із залишенням в силі
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_34 та ОСОБА_37
задовольнити.

Касаційні скарги ОСОБА_31 та ОСОБА_8
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 24 грудня 2013 року скасувати,
рішення Каланчацького районного суду
Херсонської області від 19 серпня 2013
року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді: Є.П.
Євграфова

О.І.
Євтушенко

В.І.
Журавель

І.М.
Завгородня