Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Головне
управління юстиції у м. Києві, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом; за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
Докучаєвського міського управління
юстиції, третя особа - ОСОБА_6, про
визнання неправильним та скасування
запису акта про народження, визнання
неправильним записів актів про
одруження, зобов'язання вчинити дії за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
2 жовтня 2013 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 18
березня 2014 року,

встановила:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя
особа - Головне управління юстиції у м.
Києві, про визнання права власності в
порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначав, що
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року його
батька ОСОБА_7 залишилося майно.

Вказував, що спадкоємцями першої черги
за законом є дружина померлого -
відповідачка ОСОБА_5, їх син -
відповідач ОСОБА_6, а також він.

Вважав, що він має право на 1/3 частки
всіх майнових прав, які при житті
належали померлому, неодноразово
звертався до державного нотаріуса, але
йому було відмовлено в оформленні
свідоцтва про право на спадщину у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів.

Не погодившись з позовом у квітні 2013
року ОСОБА_5 звернулася із зустрічним
позовом до ОСОБА_4, Докучаєвського
міського управління юстиції, третя
особа - ОСОБА_6, про визнання
неправильним та скасування запису акта
про народження, визнання неправильним
записів актів про одруження,
зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 2 жовтня 2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/9
частинуАДРЕСА_1 та на 1/3 частину гаражу
АДРЕСА_2, в порядку спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_7

Відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні
зустрічного позову.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
18 березня 2014 року рішення суду першої
інстанції змінено, зменшено частку
ОСОБА_4 у праві власності на гараж
АДРЕСА_2 до 1/6 частини. В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати ухвалені в справі судові
рішення та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Частково задовольняючи первісний
позов ОСОБА_4 та відмовляючи в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5,
суди вірно виходили з того, що ОСОБА_4 є
сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_7 та відповідно до ст. 1261 ЦК
України є спадкоємцем першої черги за
законом разом із відповідачами та
частки кожного із спадкоємців є
рівними.

Висновок суду підтверджено доказами,
поданими сторонами (ст. 212 ЦПК
України), а наведені в касаційній
скарзі доводи висновок суду не
спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити,
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 2 жовтня 2013 року в не
скасованій апеляційним судом частині
та рішення апеляційного суду м. Києва
від 18 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська