Ухвала

іменем україни

14 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Коротуна В.М.,
Маляренка А.В.,

Попович О.В.,
Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра», третя особа
- відділ державної виконавчої служби
Ірпінського міського управління
юстиції Київської області, про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 21 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Київської
області від 16 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 16 серпня 2013 року він отримав
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 06 серпня 2013 року
ВП № 39330829. У зазначеній
постанові вказувалося, що виконавче
провадження відкрито на підставі
виконавчого напису нотаріуса від 17
липня 2013 року № 1040, який видав
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
Так у виконавчому написі нотаріуса
зазначено, що за рахунок коштів,
отриманих від реалізації квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
задоволено вимоги стягувача -
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ
«КБ «Надра»): сума заборгованості за
кредитом у розмірі 82 492,35 доларів США, що
еквівалентно 659 361 грн 35
коп.; сума заборгованості зі сплати
процентів у розмірі 32
826,35 доларів США, що еквівалентно 262 383
грн 76 коп.; сума пені за прострочення
сплати кредиту в розмірі 8 663,75 доларів
США, що еквівалентно 69 249 грн 32 коп.; сума
штрафу за порушення умов кредитного
договору - 8 510,02 доларів США, що
еквівалентно 68 020 грн 56 коп.; плата за
вчинення виконавчого напису
нотаріусом у розмірі 1 700 грн, а загальна
сума заборгованості, яку необхідно
перерахувати на рахунок ПАТ «КБ
«Надра», складає 1 060 714 грн 99 коп. Також
позивач вказував, що 18 квітня
2008 року між ним та Відкритим
акціонерним товариством комерційним
банком «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра»),
назва якого була змінена на
ПАТ «КБ «Надра», було укладено
кредитний договір № 174/П/55/2008-840,
відповідно до п. 1.1 якого ПАТ «КБ
«Надра» зобов'язується надати
позивачеві грошові кошти у вигляді
кредиту в розмірі 85 100,16 доларів США, на
строк до 10 квітня 2038 року. Відповідно до
умов цього договору кредитні кошти
призначені для проведення
позичальником розрахунків за
договором купівлі-продажу нерухомого
майна - квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
вчиняючи виконавчий напис, не надала
обґрунтування відносно обставин, за
яких вона вчиняє виконавчий напис
відносно нерухомого майна, яке
зареєстровано у м. Ірпінь Київської
області, не мала права вчиняти
виконавчий напис, оскільки договір
кредиту, укладений між позивачем та
відповідачем, не був нотаріально
посвідчений, а договір застави є
похідним від кредитного договору і є
лише способом забезпечення виконання
зобов'язань за основним договором, а
також нотаріусом порушено вимоги ч. 1
ст. 88 Закону України «Про нотаріат»,
тому позивач просив визнати указаний
виконавчий напис нотаріуса таким, що не
підлягає виконанню.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 21 листопада 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 16 січня 2014 року, в задоволенні
указаного позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею ст. 212 ЦПК України передбачено,
що суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що 18 квітня 2008 року між
ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра» (зараз - ПАТ «КБ
«Надра») укладено кредитний договір №
174/П/55/2008-840, відповідно до п. 1.1 якого,
ПАТ «КБ «Надра»
зобов'язується надати ОСОБА_3 грошові
кошти у вигляді кредиту в розмірі 85 100,16
доларів США на строк до 10 квітня
2038 року.

Відповідно до п. 1.2 цього договору
кредитні кошти призначені для
проведення позичальником розрахунків
за договору купівлі-продажу нерухомого
майна - квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

18 квітня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та
позивачем укладено договір іпотеки,
відповідно до умов якого позивач
передав банку в іпотеку нерухоме майно
(квартиру), що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

17 липня 2013 року приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 видала виконавчий напис
про звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1.

Також, у виконавчому написі зазначено,
що за рахунок коштів, отриманих від
реалізації вищевказаної квартири,
запропоновано задовольнити вимоги
стягувача - ПАТ «КБ «Надра»: сума
заборгованості за кредитом у розмірі 82
492,35 доларів США, еквівалент у гривні -
659 361 грн 35 коп.; сума заборгованості зі
сплати процентів у розмірі 32 826,35
доларів США, що еквівалентно 262 383 грн 76
коп.; сума пені за прострочення сплати
кредиту в розмірі 8 663,75 доларів США, що
еквівалентно 69 249 грн 32 коп.; сума штрафу
за порушення умов кредитного договору -
8 510,02 доларів США, що еквівалентно 68 020
грн 56 коп.; плата за вчинення
виконавчого напису нотаріусом у
розмірі 1 700 грн, а загальна сума
заборгованості, яку необхідно
перерахувати на рахунок ПАТ «КБ
«Надра», складає 1 060 714 грн 99 коп.

Указаний вище виконавчий напис вчинено
нотаріусом на підставі заяви ПАТ «КБ
«Надра», кредитного договору, договору
іпотеки, досудової вимоги, направленої
позивачу за адресою, зазначеною в
кредитному договорі, та документів, які
підтверджують направлення такої
вимоги позивачу. Отже, позивач був
повідомлений банком про наявність
заборгованості за адресою, визначеною
у кредитному договорі, а також у спосіб,
передбачений договором.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
обґрунтовано виходив з того, що позивач
на виконання вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК
України не надав належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що виконавчий напис вчинено з
порушенням вимог Закону України «Про
нотаріат» та положень постанови
Кабінету Міністрів України від 29
червня 1999 року № 1172, а також
відповідних доказів на підтвердження
того, що банк відповідно до вимог
закону та умов укладеного договору
належним чином не попередив про
необхідність погашення боргу.

Доводи касаційної скарги про
неправомірність вчинення нотаріусом
виконавчого напису відносно майна, яке
знаходиться за межами його
нотаріального округу, не заслуговують
на увагу, оскільки відповідно до
п. 1.4. глави 16 розділу ІІ Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України виконавчий напис вчинюється
нотаріусом незалежно від місця
виконання вимоги, місцезнаходження
боржника або стягувача.

Ухвалюючи рішення в цій справі, суд
повно та всебічно дослідив наявні у
справі докази, правильно визначився з
характером спірних правовідносин та
нормою матеріального права, яка
підлягає застосуванню, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
ст. ст. 212-214 ЦПК України,
підстави для скасування рішення
відсутні, а наведені в касаційній
скарзі доводи висновків судів не
спростовують, зводяться до переоцінки
доказів.

Вищенаведене дає підстави для висновку
про те, що касаційна скарга підлягає
відхиленню, а ухвалені у справі судові
рішення - залишенню без змін з підстав,
передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 21 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 16 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. Штелик
Судді: В.М.
Коротун

А.В. Маляренко

О.В. Попович

О.В. Ступак