26.05.2014 Справа № 756/5186/14-ц
Унікальний номер 756/5186/14-ц
Справа № 2/756/2829/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

20 травня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва в
складі

головуючого судді
Богдан О.О.

при секретарі
Пождемі В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Служба у справах дітей
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації про надання
дозволу на тимчасове вивезення за межі
України неповнолітніх дітей без згоди
та супроводу батька, надання дозволу на
оформлення проїздних документів на
дітей, та за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах
дітей Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітніх дітей без згоди та
супроводу матері,

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2014 року позивачка
звернулась до суду з даним позовом. В
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що з 15.07.2004 року по 25.03.2013 року
перебувала з ОСОБА_2 в шлюбі.

В шлюбі сторнін народилось двоє
дочок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Причиною розірвання шлюбу стало
зловживання відповідачем алкоголем та
завдання ним дружині тілесних
ушкоджень. Не витримавши такого
подружнього життя в липні 2012 року,
переслідуючи головним чином інтереси
дітей, аби уникнути травмуючої їх
дитячу психіку поведінки з боку батька
- образи, нецензурна лайка, нетверезі
витівки, побиття тощо, позивачка разом
з дітьми змушена була піти від чоловіка
та подати на розлучення. Зазначене
підтверджується рішенням суду, що
набрало чинності.

Після розлучення з ОСОБА_2
малолітні діти залишились проживати з
позивачкою і фактично знаходяться на
її утриманні. Позивачка самостійно
виховує дітей, годує, одягає, сплачує за
навчання та додаткові гуртки для обох
дівчаток аби забезпечити їм всебічний
розвиток особистості тощо.

Бітько дітей - ОСОБА_2
самоусунувся від виконання своїх
батьківських обов»язків по відношенню
до дітей - не бере участі ні у вихованні
дітей, ні у фінансовому утриманні.
Допомоги та аліментів на дітей вона не
отримує. Матеріально її підтримують
батьки-пенсіонери.

Останні три роки подружнього
життя відповідач не приймав
матеріальної участі в утриманні сім»ї
та побутовому забезпеченні дітей. Не
приймає участі у вихованні та
утриманні дітей відповідач на даний
час. Попри рішення Комісії з питань
захисту прав дитини Оболонської
районної у м. Києві державної
адміністрації, викладене в протоколі
№7 від 11.04.2013 року, відповідач жодного
разу не відвідав дітей у встановлений
комісією час.

Крім того, позивачка зазначає, що
21.10.2013 року старша донька ОСОБА_5 була
терміново прооперована в Київській
міській дитячій клінічній лікарні №1 з
діагнозом катаральний апендицит. Ані
під час перебування дитини у лікарні,
ані в будь-який інший час батько дитини
не знайшов часу та бажання відвідати
дочку, зателефонувати їй або позивачці
і дізнатися про стан здоров»я дитини,
хоча знав про те, що її забрала швидка
медична допомога. Жодної матеріальної
допомоги при цьому відповідач не надав.

Старша донька ОСОБА_5 навчається у
спеціалізованій школі № 211 з
поглибленим вивченням англійської
мови, відвідує додаткові гуртки,
займається додатково з репетитором
англійською мовою. За висновком
психолога дитина має високий
потенціал, є здібною. Батькам
рекомендовано організовувати здобуття
позитивного життєвого досвіду та
організовувати можливість прояву
талантів та здібностей, повинна
приймати участь у конкурсах, поїздках,
в тому числі закордонних, олімпіадах
тощо.

Молодша донька ОСОБА_6 навчається
у Вищому мистецькому коледжі Київської
дитячої Академії мистецтв на 1 курсі
(класі) факультету хореографічного
мистецтва, юні студенти якого протягом
навчального року виїжджають на
конкурси та фестивалі за кордон. Дитина
додатково відвідує гурток хору та
заняття на фортепіано. За висновками
психолога дитина також має високий
потенціал, який необхідно підтримувати
та розвивати, що є обов»язком батьків.

Діти в червні 2014 року будуть брати
участь у міжнародному
конкурсі-фестивалі дитячої творчості
«Радост на береге», що проходитиме з
14.06.2014 року по 30.06.2014 року в м. Несебр
Республіки Болгарії.

Участь в цьому конкурсі для дітей
є вкрай важливою, вони до нього
готуються і чекають поїздки. Крім того,
за умовами конкурсу-фестивалю
переможці матимуть змогу поїхати в
липні 2014 року до Греції для участі в
подібному фестивалі.

Позивачка зазначає, що
неодноразово зверталась до
відповідача з проханням надати
нотаріально посвідчену згоду на виїзд
дітей в Республіку Болгарію,
телефонувала, але отримала вкрай
негативну відповідь, просила декана
факультету хореографічного мистецтва
Попович Л.Ю. посприяти їй, але
відповідач на телефонні здвінки не
відповів, на лист позивачки з проханням
надати дозвіл, він не відповів.

Позивачка також посилається на
те, що у минулому році діти не отримали
згоди батька не виїзд і були позбавлені
поїздки за кордон. При цьому відповідач
спочатку обіцяє подумати,
відтерміновує відповідь, а потім не
відповідає на дзвінки телефоном.

Позивачка вважає, що відповідач
зловживає своїми батьківськими
правами, керуючись власним егоїзмом, що
шкодить інтересам дітей.

Крім того, в інтерсах дітей
позивачкою 03.03.2014 року укладено договір
з тур агентом - ТОВ « 5океанів» про намір
протягом року користуватися
туристичними послугами для здійснення
поїздок з дітьми з метою відпочинку та
розширення кругозору в період літніх
канікул (з 01.06. по 31.08), осінніх (перший
тиждень листопада), зимових (з 25.12. по
10.01) та весняних (останній тиждень
березня), а також короткотривалі
поїздки вихідного дня (субота-неділя)
протягом усього навчального року за
такими основними напрямами до
Республіки Болгарія, Польщі, Угорщини,
Франції, Німеччини, Іспанії, Італії,
Австрії, Латвії, Естонії, Литви,
Королівства Нідерландів, Швеції,
Швейцарії, Чехії, Словаччини, Словенії,
Сербії, Хорватії, Чорногорії,
Македонії, Греції, Кіпру, Турецької
Республіки, Грузії, Російської
Федерації, Молдови, Румунії, Тунісу,
Об»єднаний Арабських Еміратів, Єгипту,
Ізраїлю, Королівства Таїланд, Куби,
Сполученого Королівства Великої
Британії.

На підставі Конвенції про права
дитини, Конституції України, Закону
України «Про охорону дитинства», вимог
Сімейного Кодексу України, Правил
перетинання кордону громадянами
України, Декларації прав дитини, Правил
оформлення і видачі паспорта
громадянина України позивачкою
заявлена позовна вимога про надання
дозволу неповнолітнім ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
багаторазові тимчасові виїзди за межі
України до Республіки Болгарія, Польщі,
Угорщини, Франції, Німеччини, Іспанії,
Італії, Австрії, Латвії, Естонії, Литви,
Королівства Нідерландів, Швеції,
Швейцарії, Чехії, Словаччини, Словенії,
Сербії, Хорватії, Чорногорії,
Македонії, Греції, Кіпру, Турецької
Республіки, Грузії, Російської
Федерації, Молдови, Румунії, Тунісу,
Об»єднаний Арабських Еміратів, Єгипту,
Ізраїлю, Королівства Таїланд, Куби,
Сполученого Королівства Великої
Британії та Північної Ірландії до
досягнення кожним з дітей 16-річного
віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно, у супроводі
матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу
батька ОСОБА_2, а також у супроводі
інших осіб, уповноважених матір»ю
дітей ОСОБА_1 без згоди та супроводу
батька - ОСОБА_2.

Також позивачка просить надати їй
дозвіл на оформлення та виготовлення
проїздних документів, необхідних для
тимчасових багаторазових виїздів за
межі території України її
неповнолітніх дітей - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
досягнення ними 16-річного віку, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4
відповідно, без згоди батька ОСОБА_2
Допустити негайне виконання рішення
суду в частині надання дозволу. Та
стягнути судові витрати.

16.05.2014 року представником
відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подано до
суду зустрічний позов, який ухвалою в
судовому засіданні прийнято до
розгляду в одному провадженні з
первісним.

ОСОБА_2 зазначає, що сімейні
стосунки з ОСОБА_1 не склалися. Мати
дітей через своє упереджене ставлення
до колишнього чоловіка не завжди
належним чином дає можливість
спілкуватись йому зі своїми дітьми і це
виявляється в ненаданні дозволу на
виїзд дітей за кордон з метою
відпочинку та оздоровлення.

На підставі норм чинного
законодавства, враховуючи, що він як
батько, хоче взяти дочок на
оздоровлення та відпочинок до
Туреччини в період з 04.06.2014 року по
11.06.2014 року, позивач за зустрічним
позовом заявив вимогу про надання йому
дозволу без згоди матері ОСОБА_1,
тимчасового виїзду неповнолітніх
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6.,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України до
Республіки Туреччина з 04.06.2014 року по
11.06.2014 року, стягнути судовий збір.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 свій позов підтримала. Пояснила
суду, що відповідач не приділяє уваги
дітям, не виконує рішення комісії з
питань захисту дітей, доньки від нього
відвикають і бояться, а тому вона бажає,
щоб батько приділяв увагу вихованню
дочок, піклувався про них, разом з тим
наразі відносини між батьком і дітьми
не налагоджені і вона не знає, чи
погодяться вони на поїздку з батьком
без матері.

Пояснила, що пропонує відповідачу
поїхати на відпочинок разом з дітьми та
проживання в окремих номерах, проте він
не погоджується.

Крім того, підтвердила, що
відповідач не надав і на даний час
згоди на поїздку навіть на конкурс до
Болгарії без пояснень, а тому вона має
всі підстави вважати, що інтереси дітей
на розвиток і відпочинок на морі
порушені внаслідок дій відповідача.
Звернула увагу суду на те, що
відповідач організовує поїздку до
Туреччини напередодні конкурсу дітей в
Болгарії, до якого вони ретельно
готуються, знову ж таки не враховуючи
інтереси дітей. Пояснила, що між
сторонами розглянуті спори про
розірвання шлюбу та стягнення з неї
аліментів на утримання відповідача,
наразі розглядаються спори про поділ
майна подружжя. Просила первісний
позов задовольнити, в задоволенні
зустрічного відмовити принаймні поки
батько не налагодить відносини з
доньками.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала і просила
його задовольнити, враховуючи
передусім інтереси неповнолітніх
дітей. В задоволенні зустрічного
відмовити.

Відповідач в судовому засіданні
проти позову ОСОБА_1 заперечував
частково. Пояснив, що не заперечує
проти поїздки дітей до Болгарії на
конкурс, вважає, що поїздка їх до
Туреччини напередодні конкурсу на
результати дітей не вплинуть, оскільки
вони готуються до нього протягом року.
Пояснив, що заперечує проти інших
поїздок, оскільки йому невідомо, куда
саме і на який час поїдуть діти.
Зустрічний позов просив задовольнити.

Представник відповідача проти
позову ОСОБА_1 заперечував, пояснивши,
що оскільки батьку невідомо, яка буде
ситуація в країні, куди саме і на який
термін будуть їздити діти, він
заперечує проти поїздок без його згоди.
Просив зустрічний позов задовольнити.

Суд, вислухавши сторони,
дослідивши письмові докази у справі,
встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
шлюбі з 15.07.2004 року до 25.03.2013 року, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про реєстрацію шлюбу та
рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 15.03.2013 року про розірвання
шлюбу (а.с.11).

В шлюбі народились діти: дочка
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15, 16).

Неповнолітні діти проживають
разом з матір»ю ОСОБА_1 та перебувають
на її утриманні, що підтвердили сторони
в судовому засіданні.

Розпорядженням Оболонської
районної в м. Києві державної
адміністрації від 23.04.2013 року №200
визначено способи участі ОСОБА_2 у
вихованні своїх малолітніх дітей
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які проживають разом
зі своєю матер»ю ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1 в такому порядку: спілкуватися
зі своїми малолітніми дітьми щосуботи
з 11.00 годин до 16.00 годин з обов»язковим
поверненням їх матері (а.с.17).

Питання щодо проведення з дітьми
батьком відпочинку під час канікул
ОСОБА_2 не порушувалось, а отже і
комісією не вирішувалось, що
підтвердили сторони.

ОСОБА_6 навчається у Вищому
мистецькому коледжі Київської дитячої
Академії мистецтв на 1 курсі(класі)
факультету хореографічного мистецтва,
юні студенти якого протягом
навчального року виїжджають на
міжнародні конкурси та фестивалі за
кордон, про що свідчить довідка
зазначеного закладу (а.с.19). На
підтвердження даного факту позивачкою
надані фотокартки дитини, копія
студентського квитка,
спеціальногодиплому творчого конкурсу

ОСОБА_5 навчається у 3-В класі
спеціалізованої шкоди №211 -
загальноосвітній навчальний заклад
І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням
англійської мови з першого класу, про
що видана довідка №96 від 09.04.2014 року
(а.с.20).

Неповнолітні діти неодноразово з
матір»ю виїжджали за кордон та
поверталися до України, що
підтверждується копією закордонного
паспорта ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Відповідно до психологічних
висновків практичного психолога
ОСОБА_7 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є адекватними
та розвиненими дітьми, мають високий
потенціал, тому повинні приймати
участь у конкурсах, поїздках, у тому
числі поїздках за кордон. Батькам
постійно організовувати здобуття
позитивного життєвого досвіду та
організоввати можливі прояви талантів
та здібностей дівчат.

03.03.2014 року ОСОБА_1 уклала договір
з ТОВ « 5 океанів» про наміри здійснення
поїздок у період канікул до країн -
Республіки Болгарія, Польщі, Угорщини,
Франції, Німеччини, Іспанії, Італії,
Австрії, Латвії, Естонії, Литви,
Королівства Нідерландів, Швеції,
Швейцарії, Чехії, Словаччини, Словенії,
Сербії, Хорватії, Чорногорії,
Македонії, Греції, Кіпру, Турецької
Республіки, Грузії, Російської
Федерації, Молдови, Румунії, Тунісу,
Об»єднаний Арабських Еміратів, Єгипту,
Ізраїлю, Королівства Таїланд, Куби,
Сполученого Королівства Великої
Британії. Даний договір передбачає як
бронювання звичайних поїздок так і
термінових в форматі «гарячої
путівки». Розмір фінансового
забезпечення турагента 2000 євро
відповідно до платіжної гарантії
(а.с.21).

Позивач і відповідач підтвердили
в судовому засіданні, що діти в червні
цього року братимуть участь у
міжнародному конкурсі-фестивалі
дитячої творчості «Радост на береге»,
що проходитиме з 14.06.2014 року по 30.06.2014
року в м. Несебр Республіки Болгарія.

На час розгляду справи відповідач
не надав дозвіл на виїзд на межі
України неповнолітніх дітей без його
супроводу. При цьому відповідач
зазначив, що не заперечує проти саме
цієї поїздки дітей, але надасть дозвіл
згодом. Пояснив суду, що з огляду на
нестабільну політичну ситуацію в
Україні він заперечує проти інших
поїздок без його дозволу.

Будь-яких доказів на
підтвердження неможливості або прояву
недовіри до матері дітей, яка планує їх
відпочинок та виїзд дітей за кордон,
відповідач суду не надав. Також
відповідач не надав докази, які б
спростовували посилання позивачки на
те, що батько з дітьми не спілкується,
розпорядження адміністрації щодо часу
зустрічі з дітьми не виконує. ОСОБА_2
непрацевлаштований, зі слів є
депутатом Димерської селищної ради,
проте доказів не надав.

Характеристикою ОСОБА_6, що видана
навчальним закладом, де навчається
дівчинка, підтверджується, що ОСОБА_6
проживає з матір»ю та сестрою. У
вихованні дитини також активну участь
приймають бабуся з дідусем. Батько
періодично навідує дитину в Академії,
що негативно впливає як на настрій юної
студентки, так і на подальші види
діяльності. Ці зустрічівикликають у
дівчинки гострі переживання, сльози,
страх, відчай, внутрішній протест.

Крім того, суд вважає, що той факт,
що і на час розгляду справи відповідач
не надав дозвіл на виїзд дітей до
Болгарії, підтверджує твердження
позивачки на те, що відповідач їй
відмовляє по телефону і вона має
обґрунтовані підстави вважати, що в
добровільному порядку дозвіл не
отримає, що порушує інтереси дітей.

Суд приймає до уваги при
вирішенні данного спору і характер
відношень, що склались між сторонами.

Так, рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 15.03.2013 року
про розірвання шлюбу, встановлено, що
причиною розірвання шлюбу стало
зловживання відповідачем алкоголем
протягом останніх 3 років, вчинення ним
бійок, що супроводжувались нанесенням
тілесних ушкоджень позивачці та
налякало дітей (а.с.11).

Ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 17.12.2013 року залишено без зміни
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 17.10.2013 року, яким відмовлено
ОСОБА_2 в позові до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів (а.с.12-14). Даним рішенням
встановлено факт негідного поводження
відповідача у шлюбних стосунках та
звернення позивачки до органів МВС та
медичних закладів.

Факти, встановлені рішенням суду,
що набрало чинності, не підлягають
доказуванню в суді на підставі ст. 61 ЦПК
України, проте відповідачем не надано
суду доказів, які б спростовували
викладене в рішеннях, або пояснювали ці
обставини.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2
обґрунтовує тим, що позивачка через
своє упереджене ставлення до нього не
надає дозвіл на виїзд з ним дітей за
кордон.

Доказів або пояснення причин
упередженого ставлення ОСОБА_2 суду не
надав та не спростував обставин,
викладених у позові ОСОБА_1, зокрема,
щодо відношення до дітей - відсутність
зустріч у вихідні дні, те, що відповідач
не цікавився здоров»ям доньки, яка
перенесла операцію. Крім того,
наполагаючи на задоволенні своїх
позовних вимог ОСОБА_2 не знає, чи
погодяться діти їхати з ним на
відпочинок і не цікавиться цим, не
рахується з тим, що поїздка до
Туреччини запланована ним без згоди та
врахування інтересів дітей.

Відповідно до інформації про
переліт поїздка до Турції повинна
відбутися з 04.06.2014 року до 11.06.2014 року
Даламан, Мармарис.

Вирішуючи даний спір, суд, перш за
все виходить з принципів захисту прав
та інтересів неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 7 СК України
дитина має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згода на
обов»язковість яких надана Верховною
Радою України.

Відповідно до ст. 150 СК України
батьки зобов»язані виховувати дитину у
дусі поваги до прав та свобод інших
людей,любові до своєї сім»ї та родини,
свого народу, своєї Батьківщини. Батьки
зобов»язані піклуватися про здоров»я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. Батьки зобов»язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Згідно ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов»язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов»язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про
права дитини в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи правитними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки зобов»язані
дбати про створення умов для
всебічного розвитку дитини в тому
числі її фізичного розвитку.

Ст. 313 ЦК України передбачено, що
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
та в їхньому супроводі або в супроводі
осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до п.18 Постанови
Кабінету Міністрів України від 31.03.1995
року №231 оформлення паспорта/
проїздного документа здійснюється на
підставі заяви батьків (законних
представників чи дітей), а у разі,коли
батьки не перебувають у шлюбі між
собою, того з них, з ким проживає
дитина, справжність підпису яких
засвідчено нотаріально. За наявності
заперечень одного з батьків документ
може бути оформлено на підставі
рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в»їзду в Україну» оформлення
проїздного документу дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Враховуючи встановлені судом
факти та обставини, характер
взаємовідносин сторін,
необґрунтованість та недоведеність
своєї відмови відповідачем у ненаданні
дозволу на виїзд дітям за межі України,
оцінюючи у сукупності забрані у справі
докази, суд вважає вимоги позивачки
законними і такими, що підлягають
задоволенню.

Суд критично відноситься до
посилання відповідача на те, що він
заперечує проти поїздок дітей на
майбутнє, оскільки не зазначено
терміни перебування дітей за кордоном.
Враховуючи, що відповідач не надає
дозвіл на поїздку з визначеним
терміном, і з врахуванням інтересів
дітей та їх можливого термінового
короткотривалого виїзду, суд вважає, що
права і інтереси дітей підлягають
судовому захисту.

Суд також приходить до висновку
про задоволення зустрічних позовних
вимог з підстав рівності прав та
обов»язків матері та батька щодо дітей.
Разом з тим, враховуючи, що діти
проживають з матір»ю, яка займається їх
утриманням та вихованням, суд вважає за
необхідне зазначити про необхідність
вирішувати питання про поїздку дітей з
батьком з врахуванням їх бажання, з
повагою до їх прав та інтересів. Таким
чином, надавши дозвіл на виїзд з дітьми
за кордон батьку, суд приймає до уваги
його права і права дітей на відпочинок,
разом з тим саме батько повинен
створити умови, за яких неповнолітні
діти погодяться відпочивати з ним.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачів підлягає стягненню
судовий збір на користь позивачів за
первісним та зустрічним позовом.

Керуючись Конституцією України,
Конвенцією про права дитини,
ратифікованою Верховною Радою України
постановою № 789 від 27.02.1991 року, ст. 12
Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст.7, 141, 150, 155 СК України,
ст. 313 ЦК України, Правилами перетинання
кордону громадянами України,
Декларацією прав дитини, Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України, ст.4 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в»їзду в Україну», ст.ст. 15, 30, 60, 61, 88,
212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Служба у справах дітей
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації про надання
дозволу на тимчасове вивезення за межі
України неповнолітніх дітей без згоди
та супроводу батька, надання дозволу на
оформлення проїздних документів на
дітей задовольнити частково.

Надати дозвіл неповнолітнім
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на багаторазові
тимчасові виїзди за межі України до
Республіки Болгарія, Польщі, Угорщини,
Франції, Німеччини, Іспанії, Італії,
Австрії, Латвії, Естонії, Литви,
Королівства Нідерландів, Швеції,
Швейцарії, Чехії, Словаччини, Словенії,
Сербії, Хорватії, Чорногорії,
Македонії, Греції, Кіпру, Турецької
Республіки, Грузії, Російської
Федерації, Молдови, Румунії, Тунісу,
Об»єднаний Арабських Еміратів, Єгипту,
Ізраїлю, Королівства Таїланд, Куби,
Сполученого Королівства Великої
Британії та Північної Ірландії до
досягнення кожним з дітей 16-річного
віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно, у супроводі
матері ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) без згоди та
супроводу батька ОСОБА_2 (ПІН НОМЕР_2), а
також у супроводі інших осіб,
уповноважених матір»ю дітей ОСОБА_1 без
згоди та супроводу батька - ОСОБА_2.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на
оформлення та виготовлення проїздних
документів, необхідних для тимчасових
багаторазових виїздів за межі
території України її неповнолітніх
дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними
16-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно, без згоди
батька ОСОБА_2.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) судові
витрати в розмірі 243,60 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа Служба у справах
дітей Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітніх дітей без згоди та
супроводу матері задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_2 без згоди
матері ОСОБА_1, тимчасового виїзду
неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України до
Республіки Туреччина з 04.06.2014 року по
11.06.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) судові
витрати в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Богдан О.О.