АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3874/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Ричка С. О. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Денисенко А.Л.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 18 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - приватний
нотаріус Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про
визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним, мотивуючи тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний дядька
ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась
спадщина на квартиру АДРЕСА_1. За життя
ОСОБА_5 на її користь було складено
заповіт від 06 липня 2009 року, згідно
якого вона визначена єдиним
спадкоємцем даної квартири. У
встановлений законом шестимісячний
строк вона подала до приватного
нотаріуса Дніпродзержинського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
заяву про прийняття спадщини. Однак
отримати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом їй не вдалося,
оскільки з листа-відповіді приватного
нотаріусу Дніпродзержинського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
їй стало відомо про те, що ОСОБА_5 02
листопада 2010 року склав новий заповіт,
яким заповідав усе належне йому майно
відповідачу ОСОБА_3

Зазначала, що на момент складання 02
листопада 2010 року заповіту ОСОБА_5 не
усвідомлював значення своїх дій і не
міг керувати ними, оскільки в той час
був людиною похилого віку. Крім того, в
останні роки життя почав
погіршуватися його психічний стан, він
зловживав спиртними напоями, лікувався
у лікаря психіатра, був в депресивному
стані з психічними розладами після
прийняття ліків, а тому просила визнати
недійсним заповіт від 02 листопада 2010
року, складений ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3

Рішенням Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 18 лютого 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 було
відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач ставить
питання про скасування рішення
Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 18 лютого 2014 року та
ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що суд ухвалив
рішення з порушенням норм
матеріального й процесуального справа.

Розглянувши матеріали справи,
обговоривши законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, перевіривши юридичну
оцінку встановлених судом фактичних
обставин у справі та їх повноту,
колегія суддів не находить підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасуванню рішення суду.

Встановлено судом і це підтверджується
матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 є
племінницею ОСОБА_5, який
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після його смерті
відкрилася спадщина, в тому числі і на
квартиру АДРЕСА_2, що належала
померлому на праві власності.

06 липня 2009 року ОСОБА_5 було складено
заповіт, посвідчений Третьою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, згідно якого
він заповідав на випадок його смерті
ОСОБА_2 належну йому квартиру АДРЕСА_1
(а.с.7).

02 листопада 2010 року ОСОБА_5 було
складено новий заповіт, посвідчений
Третьою дніпродзержинською державною
нотаріальною конторою, за яким все своє
майно він заповідав ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_5 у встановлений
законом строк із заявами про прийняття
спадщини до приватного нотаріуса
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_4
звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Після спливу шестимісячного строку від
дня смерті ОСОБА_5 приватний нотаріус
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 видала
ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину
за заповітом.

Згідно ч.2 ст.1254 ЦК України, заповідач
має право у будь-який час скласти новий
заповіт. Заповіт, який було складено
пізніше, скасовує попередній заповіт
повністю або у тій частині,в якій він
йому суперечить.

Відповідно до ч.3 ст.1254 ЦК України,
кожний новий заповіт скасовує
попередній і не відновлює заповіту,
який заповідач склав перед ним.

Як вбачається з довідки №975/04 від 17
червня 2013 року, наданої комунальним
закладом «Дніпродзержинська міська
лікарня №1» Дніпропетровської
обласної ради ОСОБА_5 на обліку у
лікаря-психіатра та лікаря нарколога
не перебував, відомостей стосовно
нього з інших медичних установ на
адресу закладу не надходило (а.с.53).

Відповідно до довідки №14/419 від 25
червня 2013 року, виданої комунальним
закладом «Дніпропетровський
спеціалізований психоневрологічний
центр» Дніпропетровської обласної
Ради», ОСОБА_5 на обліку у
лікаря-психіатра в їх лікарні не
перебував.

В п.18 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» від 30 травня 2008 року
№7 зазначено, що за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо він був
складений особою під впливом фізичного
або психічного насильства, або особою,
яка через стійкий розлад здоров'я не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними. Для
встановлення психічного стану
заповідача в момент складання
заповіту, який давав би підставу
припустити, що особа не розуміла
значення своїх дій і (або) не могла
керувати ними на момент складання
заповіту, суд призначає посмертну
судово-психіатричну експертизу (стаття
145 ЦПК).

Жодною із сторін не було заявлено
клопотання про проведення посмертної
експертизи.

У ст.1233 ЦК України зазначено, що
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно до вимог ст.1234 ЦК України право
на заповіт має фізична особа з повною
цивільною дієздатністю. Право на
заповіт здійснюється особисто.
Вчинення заповіту через представника
не допускається.

Статтею 1257 ЦК України визначено, що
заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, а також заповіт, складений
з порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним. За позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі. Недійсність
окремого розпорядження, що міститься у
заповіті, не має наслідком недійсності
іншої його частини. У разі недійсності
заповіту спадкоємець, який за цим
заповітом був позбавлений права на
спадкування, одержує право на
спадкування за законом на загальних
підставах.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем не доведено факт того, що на
момент складання заповіту ОСОБА_5
знаходився у такому стані, коли він не
міг розуміти значення своїх дій та
керувати ними.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
з'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, суд першої інстанції
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, а приведені в
апеляційній скарзі доводи зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що рішення Заводського
районного суду м.Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 18 лютого
2014 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 18 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Судді: