Справа № 521/1757/14-ц
№ провадження 2/521/3630/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 14» травня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання
Корнієнко Л.В.,

розглянувши заяву представника
позивача про забезпечення позову по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 Iрини
Анатолiївни про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

встановив:

Представник позивача звернувся до
Малиновського районного суду м. Одеси
із позовом до ОСОБА_2 Iрини Анатолiївни
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

З метою вжиття заходів по забезпеченню
позивач звернувся до суду із заявою, в
якій просить суд накласти арешт на 59/100
долю будинку №10, який розташований по
провулку Черновицький у м. Одесі, який
належить на праві власності ОСОБА_2
Iрині Анатолiївні.

На обґрунтування заяви зазначив, що
відповідно до укладеного договору б/н
від 07.03.2008 року ОСОБА_2 07.03.2008 року
отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. В порушення ст.. 526, 527,
530 ЦК України та умов договору
відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконує, а саме щомісячні
погашення кредиту та процентів не
здійснює, свідомо ухиляється від
контактів з працівниками банку, що
свідчить про свідоме небажання
відповідача належним чином виконувати
свої цивільно-правові зобов'язання за
кредитним договором.

Згідно п.1 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується, зокрема,
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, які належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб. Види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Статтею 151 Цивільного процесуального
кодексу України зокрема встановлено,
що суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову.

Частиною 3 вказаної статті встановлено,
що забезпечення позову допускається
на будь-якій стадії розгляду справи,
якщо невжиття заходів забезпечення
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Статтею 152 Цивільного процесуального
кодексу України встановлено, що Позов
забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

Частиною 2 вказаної статті визначено,
що у разі необхідності судом можуть
бути застосовані інші види
забезпечення позову. Суд може
застосувати кілька видів
забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи, з
урахуванням змісту позовних вимог
позивача, виходячи з фактичних
обставин справи, суд вважає, що заява
про вжиття заходів забезпечення позову
шляхом накладення арешту на нерухоме
майно підлягає задоволенню; таке
застосування заходів забезпечення
позову не суперечить вимогам закону, і
їх невжиття може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду,
заходи забезпечення є співмірними із
заявленими позовними вимогами.

До такого висновку суд приходить,
виходячи з розумності, обґрунтованості
й адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову, з урахуванням
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, наявності зв'язку між
конкретним видом, що застосовується
для забезпечення позову, і предметом
позовної вимоги, оскільки такий вид
забезпечення позову спроможний
забезпечити фактичне виконання
рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, п.7
постанови № 9 Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 2006 р. «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Одним із
критеріїв обґрунтованості заяви є
наявність причинного зв'язку між
конкретним видом забезпечення позову,
про який йдеться у відповідній заяві,
та наслідком у формі потенційної
загрози виконанню рішення суду.

Таким чином, оскільки заявлена вимога
відповідає вимогам ЦПК України
щодо підстав та порядку забезпечення
позову, з врахуванням обставин справи,
суд вважає необхідним задовольнити
заяву про забезпечення позову.

Суд роз'яснює, що згідно з п. 4 ст. 154 ЦПК
України особа, щодо якої вжито заходи
забезпечення позову без її
повідомлення, протягом десяти днів з
дня отримання копії ухвали може подати
до суду заяву про їх скасування, яка
розглядається судом протягом двох
днів.

Керуючись ч. 3 ст. 151, ч. 1 п. 1 ст. 152, ст. 153
ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву представника позивача про
забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову
шляхом накладення арешту на 59/100 долю
будинку №10, який розташований по
провулку Черновицький у м. Одесі, який
належить на праві власності ОСОБА_2
Iрині Анатолiївні, до ухвалення рішення
у справі.

Копію ухвали направити до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції для відома
та виконання, іншу - відповідачу для
відома.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 5 - ти
денний строк з дня отримання повного
тексту постановленої ухвали.

ГОЛОВУЮЧИЙ
А.П. ЦЕЛУХ