У х в а л а

іменем україни

15 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Попович
О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6,
Гостомельська селищна рада Київської
області, про вселення, виділення 33/100
частин будинку в натурі, стягнення
грошової компенсації за перевищення
частки у праві власності на житловий
будинок, зобов'язання знести споруди,
визначення порядку користування
земельною ділянкою; за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, виконавчого
комітету Гостомельської селищної ради
Київської області, треті особи: ОСОБА_6,
Гостомельська селищна рада Київської
області, комунальне підприємство
Київської обласної ради «Ірпінське
бюро технічної інвентаризації»,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, про припинення
права на частку у спільному майні за
вимогою інших співвласників, визнання
права власності на 33/100 частин будинку
та визнання рішення виконавчого
комітету Гостомельської селищної ради
незаконним, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 28 жовтня 2013
року та рішення апеляційного суду
Київської області від 25 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, вимоги якого
під час розгляду справи змінила,
уточнила та остаточно просила вселити
її до житлового будинку АДРЕСА_1,
зобов'язати ОСОБА_5 надати ключі від
вхідних дверей житлового будинку та не
чинити їй перешкоди в користуванні
зазначеним майном, виділити їй 33/100
частки спірного будинку в натурі
згідно з 2-м варіантом експертного
висновку, а саме: приміщення 1-5 та 1-4
загальною площею 23,2 кв. м, вартістю 20 455
грн; Ѕ господарських будівель та споруд
вартістю 11 338 грн 50 коп., а всього - на 31
793 грн 50 коп., що на 7 804 грн 50 коп. менше
вартості ідеальної частки, а тому
просила стягнути з відповідача на свою
користь вартість грошової компенсації
за перевищення частки у справі
власності на житловий будинок у сумі 7
804 грн 50 коп. Крім того просила
зобов'язати ОСОБА_5 знести споруди «Б»,
«б», які розташовані на земельній
ділянці по АДРЕСА_1 як такі, що
побудовані самочинно і підлягають
знесенню, визначити порядок
користування земельною ділянкою
згідно з 3-м варіантом висновку
експертизи, зобов'язати відповідача
ОСОБА_5 привести фундамент
індивідуального будівництва нового
житлового будинку АДРЕСА_1 до розмірів,
визначених типовим проектом забудови
№ 281-51 згідно з рішенням Ірпінської
міської ради від 12 червня 1981 року № 279
та рішенням Гостомельської селищної
ради від 17 березня 1981 року № 4 шляхом
знесення його частині зі сторони
земельної ділянки ОСОБА_6 на 1,3 м ( 10,80 м -
9,50 м), забезпечивши проїзд позивачу у
справі згідно з запропонованим 3-м
варіантом експертизи порядком
користування земельною ділянкою. На
обґрунтування заявлених вимог вказала
на наявність у неї права власності на 1/3
частку будинку, яке не може реалізувати
тривалий час, та позбавлена можливості
користуватися належною їй часткою
земельної ділянки.

Не погоджуючись із позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 подала зустрічний позов, у якому
просила визнати незаконним та
скасувати рішення виконавчого
комітету Гостомельської селищної ради
Київської області від 03 липня 2013
року № 91 про надання дозволу на поділ
житлового будинку з необхідними
переобладнаннями та переплануваннями
33/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1,
припинити право власності ОСОБА_4 на
належну їй частину майна, визнати за
нею право власності на зазначене майно,
стягнути з неї на користь ОСОБА_4
внесену на депозит Ірпінського
міського суду Київської області
компенсацію за 33/100 частки указаного
будинку у сумі 81 222 грн 50
коп.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 28 жовтня 2013 року
позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Вселено ОСОБА_4 до житлового будинку
АДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_5 надати їй
ключі від вхідних дверей житлового
будинку, та не чинити їй перешкод в
користуванні власністю. У інший
частині позов залишено без
задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_5, з
урахуванням доповнень, задоволено
частково. Визнано незаконним та
скасовано рішення виконавчого
комітету Гостомельської селищної ради
Київської області від 03 липня 2013 року №
91 про надання дозволу на поділ
житлового будинку з необхідними
переобладнаннями та переплануваннями
33/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1.
У інший частині зустрічний позов
ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 25 березня 2014
року апеляційну скаргу ОСОБА_5
відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_4
задоволено частково.

Рішення суду першої інстанції у
частині вирішення позовних вимог
ОСОБА_4 про вселення її до указаного
житлового будинку, виділення 33/100
частки будинку в натурі, стягнення
грошової компенсації за перевищення
частки у праві власності на житловий
будинок, зобов'язання знести споруди,
визначення порядку користування
земельною ділянкою та зустрічних
позовних вимог ОСОБА_5 про припинення
права на частку у спільному майні за
вимогою інших співвласників, визнання
права власності на 33/100 частин будинку
та визнання рішення виконавчого
комітету Гостомельської селищної ради
незаконним, у частині відмови у
задоволенні первісного позову про
розподіл будинку в натурі, стягнення
грошової компенсації за перевищення
частки у праві власності на житловий
будинок, визначення порядку
користування земельною ділянкою та
задоволення зустрічного позову про
визнання рішення виконавчого комітету
Гостомельської селищної ради
незаконним скасовано, ухвалено нове
рішення.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Виділено ОСОБА_4 на праві власності
житлову кімнату1-4 площею 13,2 кв. м,
житлову кімнату 1-5 площею 10 кв. м, 1/3
частку сараю «В» у будинку АДРЕСА_1, а
ОСОБА_5 - житлову кімнату 1-3 площею 12,7 кв.
м, кухню 1-2 площею 12,4 кв. м, 1/3 частку
сараю «В», вбиральню «Г». Ворота № 1,
хвіртку № 2, огорожу № 3, огорожу № 4,
свердловину № 5 залишено в спільному
користуванні сторін. Зобов'язано
ОСОБА_4 замурувати дверний проріз між
приміщеннями 1-3 і 1-4 та влаштувати
прибудову зі сторони приміщення 1-5.
Сягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1 190
грн грошової компенсації. Виділено у
користування ОСОБА_4 земельну ділянку
площею 1 044 кв. м як першому власнику
згідно з додатком № 4 до висновку №
3529/11-15 судової будівельно-технічної
експертизи від 22 вересня 2011 року.
Виділено у спільне користування сторін
земельну ділянку площею 183 кв. м згідно
з додатком № 4 до висновку № 3529/11-15
судової будівельно-технічної
експертизи від 22 вересня 2011 року.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 відмовлено. У решті рішення
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, не
погоджуючись із рішеннями судів першої
й апеляційної інстанцій, просить
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити, а
її позов задовольнити, обґрунтовуючи
свою вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і дав
їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10,
60, 212, 303, 304 ЦПК України, правильно
встановив обставини справи, в
результаті чого ухвалив законне й
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 28 жовтня 2013 року
у не скасованій частині та рішення
апеляційного суду Київської області
від 25 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.В. Попович

С.П. Штелик