АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1497/2014р.
Головуючий в І інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 16 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Вербицької Л.І.,
Слюсаренко О.В.

при секретарі: Герасименко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 11 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа - Костогризівська
сільська рада Цюрупинського району про
встановлення порядку володіння й
користування спільною земельною
ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом в якому зазначила, що
ухвалою Цюрупинського районного суду
від 13.10.1999 року між нею та відповідачем
було досягнуто мирову угоду про розділ
будинку АДРЕСА_1. Відповідно до цієї
ухвали вона отримала 40/100 частин
спірного будинку, ОСОБА_1 29/100 частин. В
ухвалі суду не було визначено розміри
земельних ділянок, якими повинні
користуватися сторони і ОСОБА_1
періодично порушує межі встановлені
землевпорядником сільської ради, після
розділу будинку відповідно до їх
часток. Посилаючись на те, що у жовтні
2010 року вона зверталась до
Костогризівської сільської ради з
метою вирішення питання, оскільки
власником землі є сільська рада, однак
їй було відмовлено, з уточненнями,
просила суд встановити порядок
володіння та користування земельною
ділянкою, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача
судові витрати.

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 11 грудня 2013
року позовні вимоги задоволено.
Визначено за ОСОБА_2 порядок
користування земельною ділянкою, що
знаходиться в АДРЕСА_1, виділено їй
реально згідно з І-м варіантом
розподілу висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
01.11.2013 року № 0160 з часткою 40/100 дві
земельні ділянки з урахуванням площі
земельних ділянок під забудовами:
площею 1539 кв.м. ( 1439 кв.м. +/100 кв.м. під
забудовами): площею 1439 кв.м., з основними
розмірами 12.5 м.; 24.0 м.; 1.53 м.; 108.7 м.; 8.85 м.;
40.04 м.; 95.1 м.; 4.8 м., а також 1/2 частина
площі загального користування 272.5 кв.м.
( 545 м2 : 2) з основними розмірами: 36.0 м., 9.0
м., 12.5 м., 13.3 м., що разом становить 1811.5
кв.м. (1539 кв.м.+272.5 кв.м.), що на 323.5 кв.м. (2135
кв.м. - 1811.5 кв.м.) менше від ідеальної
долі. Визначено за ОСОБА_1порядок
користування земельною ділянкою, що
знаходиться в АДРЕСА_1, виділено йому
реально згідно з І-м варіантом
розподілу висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
01.11.2013 року № 0160 з часткою 29/100 три
земельні ділянки з урахуванням площі
земельних ділянок під забудовами:
площею 1201 кв.м. ( 1089 кв.м. +/54.0 кв.м. + 58.0
кв.м. під забудовами): площею 1089 кв.м., з
основними розмірами 9.0 м.; 35.18 м.; 99.04 м.;
7.42 м.; 108.7 м.; 1.53 м.; 24.0 м., а також 1/2
частина площі загального користування
272.5 кв.м. ( 545 м2 : 2) з основними розмірами:
36.0 м., 9.0 м., 12.5 м., 13.3 м., що разом
становить 1473.5 кв.м. (1201 кв.м.+272.5 кв.м.), що
на 74.5 кв.м. (1548 кв.м. - 1473.5 кв.м.) менше від
ідеальної долі.

Межа порядку фактичного
землекористування земельної ділянки
між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1
відповідно до додатку № 2 судової
будівельно-технічної експертизи від
01.11.2013 року № 0160 описується наступним
чином:

- по лівій боковій межі на відстані 36.0 м.
від огорожі з АДРЕСА_1 зворот направо та
на відстані 9.0 м. зворот наліво в
середину огороду;

- далі на відстані 24.0 м., 1.53 м., 108.7 м. до
перетину з задньою межею, на відстані
7.42 м. від лівої бокової межі та на
відстані 8.85 м. від правої бокової межі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судові витрати в розмірі 4314,70 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення суду в частині
стягнення з нього на користь позивачки
судових витрат скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В письмових запереченнях, які надійшли
на адресу суду, ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє
в інтересах ОСОБА_2, та представник
Костогризівської сільської ради
Цюрупинського району Херсонської
області просили апеляційну скаргу
відхилити як необґрунтовану.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
ухвалою Цюрупинського районного суду
від 13.10.1999 року між сторонами було
досягнуто мирову угоду про розділ
будинку АДРЕСА_1 (а.с.9). Відповідно до
цієї ухвали позивач отримала 40/100
частин спірного будинку, а відповідач
29/100 частин. В ухвалі суду не було
визначено розміри земельної ділянки,
якими повинні сторони користуватися,
тому відповідач періодично порушує
межі встановлені землевпорядником
сільської ради, після розділу будинку
відповідно до їх часток. Загальна площа
земельної ділянки складає 0,312 га, під
господарським двором загального
користування 0,072 га, город у позивача
становить 0,14 га у відповідача 0,10 га.
Земельна ділянка має наступні розмірі:
20,0 м зі сторони АДРЕСА_1 та 20,3 м з боку
городу, довжиною 36 м. За земельною
ділянкою загального користування
знаходиться город, який розділений на
дві частини, город позивача має ширину
12,3 м, а у відповідача 8,0 м, через
відрізок довжиною у 24,0 м, ширина
земельної ділянки у позивача складає 9,0
м, а у відповідача 7,5 м. Ці розміри та
межі встановлені після поділу майна,
однак відповідач їх ігнорує.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
встановлення порядку володіння та
користування спірною земельною
ділянкою, суд першої інстанції виходив
з їх обґрунтованості. В цій частині
рішення суду не оскаржене, а тому, у
відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК України та
роз'яснень, які надані в п.15 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №12 від
24 жовтня 2008 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку» апеляційним
судом не перевіряється.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача на користь
позивачки понесені нею судові витрати,
суд першої інстанції виходив з того,
що особа, яка зазнала збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Проте, такий висновок суду не в повній
мірі відповідає обставинам справи, що в
силу п.3 ст.309 ЦПК України є підставою
для його зміни.

Відповідно до ч 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи при
зверненні до суду із позовом ОСОБА_2
сплатила судовий збір у розмірі 114,70 грн
(а.с.5), також, в процесі розгляду справи,
за проведення судової будівельно
технічної експертизи нею було сплачено
4200 грн (а.с.36,37).

Рішенням суду було задоволено позовні
вимоги ОСОБА_2 та визначено порядок
користування земельною ділянкою, проте
порядок було визначено і на користь
відповідача у рівній частині з
позивачкою, і за таких обставин, судові
витрати по сплаті судового збору та
висновку експерта підлягають
розподілу між сторонами в рівних
частинах. Отже, стягнуті з відповідача
на користь позивача судові витрати
підлягають зменшенню на половину.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 11 грудня 2013
року в частині стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 судових витрат змінити,
зменшивши стягнену суму з 4314,70 грн до
2157,35 грн..

Рішення набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржене
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: