Єдиний унікальний номер 247/726/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4442/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м.
Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого: судді Новосядлої В.М.,

суддів: Алексєєва А.В., Ларіної Н.О.,

при секретарі Козаку І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Торезі
Донецької області на рішення
Торезького міського суду Донецької
області від 9 квітня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Торезі
Донецької області про встановлення
факту родинних відносин та проживання
однією сім*єю,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Торезького міського суду
Донецької області від 9 квітня 2014 року
був задоволений позов ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Торезі
Донецької області про встановлення
факту родинних відносин та проживання
однією сім*єю, а саме:

- судом першої інстанції було
встановлено, що ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6 року є батьком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

- встановлено факт сумісного
проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і
ОСОБА_2 з 2004 року по день смерті ОСОБА_2
ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1.

Не погодившись із рішенням суду,
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Торезі
Донецької області принесло апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати і ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову з наступних
підстав:

- поза увагою суду першої
інстанції залишилось те, що відповідно
до частини 7 статті 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що у разі
смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку або професійного
захворювання розмір одноразової
допомоги його сім'ї повинен бути не
меншим за п'ятирічну заробітну плату
потерпілого і, крім того, не меншим за
однорічний заробіток потерпілого на
кожну особу, яка перебувала на його
утриманні,

- оскільки під членами сім*ї, на
думку відповідача, треба розуміти
особу, котра пов*язана з потерпілим
родинними відносинами, природа, яких
визначається кровними (родинними)
зв*язками або шлюбними відносинами,
постійним проживанням, веденням
спільного господарства, то позивач як
особа, яка не проживала разом із
потерпілим ОСОБА_2 не має права на
отримання одноразової допомоги,

- задовольняючи позовні вимоги про
встановлення факту сумісного
проживання із потерпілим, суд першої
інстанції послався на ті докази, які не
є переконливими.

Під час розгляду справи в апеляційній
інстанції представник відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві України у м. Торезі
Донецької області підтримав доводи
апеляційної скарги і просив її
задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з*явився, повідомлений належним чином
про час і місце розгляду справи, про що
свідчить направлена йому
телефонограма, яка зареєстрована у
журналі телефонограм апеляційного
суду.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали цивільної справи
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Із матеріалів цивільної справи
вбачається.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер ОСОБА_2, який на
час смерті був зареєстрований у
АДРЕСА_1.

Згідно із свідоцтвом про народження
позивача ОСОБА_1, виконаного російською
мовою, його батьками є ОСОБА_2, 1936 року
народження, та ОСОБА_4, 1941 року
народження, які одружилися 25 листопада
1963 року.

Позивач ОСОБА_1 на час смерті свого
батька був зареєстрований у АДРЕСА_2.

Тобто, батько позивача і позивач були
зареєстровані за різними адресами.

Але відповідно до Акту обстеження від 13
лютого 2014 року у будинку АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_1, з 2004 року по
ІНФОРМАЦІЯ_6 року в будинку проживали
позивач та його батько ОСОБА_2 Позивач,
його дружина ОСОБА_5, які проживали у
цьому будинку, разом із дітьми
доглядали свого батька, вели з ним
спільне господарство.

Відповідно до висновку МСЕК від 20
вересня 2011 року ОСОБА_2 був визнаний
інвалідом другої групи і йому було
встановлено стійку втрату
працездатності у розмірі 70%, при цьому
було визнано його потребу у
санаторно-курортному та
медикаментозному лікуванні.

Позивач є єдиним сином ОСОБА_2, який за
станом здоров*я потребував догляду і
позивач доглядав його, проживаючи
разом із ним.

Відповідно до Договору дарування,
посвідченого 3 жовтня 2007 року ОСОБА_2
подарував ОСОБА_1 житловий будинок
АДРЕСА_1

Позивач організував та провів
поховання померлого ОСОБА_2

Факт проживання позивача із ОСОБА_2
підтвердили свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7

Позивач просив встановити факт того, що
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, є
його батьком та факт сумісного
проживання з батьком з 2004 року по день
смерті ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1.

Встановлення цих фактів необхідно йому
для отримання одноразової допомоги
після смерті батька.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті
34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі смерті
потерпілого внаслідок нещасного
випадку або професійного захворювання
розмір одноразової допомоги його сім'ї
повинен бути не меншим за п'ятирічну
заробітну плату потерпілого і, крім
того, не меншим за однорічний заробіток
потерпілого на кожну особу, яка
перебувала на його утриманні, а також
на його дитину, яка народилася протягом
не більш як десятимісячного строку
після смерті потерпілого.

Виходячи із встановлених обставин,
наданих сторонами доказів та вимог
закону, суд першої інстанції правильно
прийшов до висновку про задоволення
позову і встановив факти, які
породжують для позивача правові
наслідки.

Рішення суду постановлено у
відповідності до норм матеріального і
процесуального права.

Підстав для скасування або зміни
рішення суду не встановлено.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308
ЦПК України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Довід апеляційної скарги про те, що
задовольняючи позовні вимоги про
встановлення факту сумісного
проживання із потерпілим, суд першої
інстанції послався на непереконливі
докази є необґрунтованим, оскільки
відповідач не надав суду першої
інстанції доказів на спростування
висновків суду про встановлення факту
родинних відносин і проживання
позивача разом із батьком по день
смерті останнього.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Торезі
Донецької області відхилити.

Рішення Торезького міського суду
Донецької області від 9 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно і може бути
оскаржена безпосередньо до касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: