РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року Київський районний суд
м. Донецька

у складі: головуючого - судді
Чальцевої Т. В.

при секретарі
Лук'янченко Ю. Ю.

за участю позивача
ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

представника позивача
ОСОБА_3

представника відповідача -
ТОВ "Данком" - Гіда О.С.,

ОСОБА_5

представника
відповідача - Страхова компанія "ТАС" -
Колесник О. В.

відповідача -
ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Данком", Страхової
компанії " ТАС" , ОСОБА_7 про
відшкодування моральної та
матеріальної шкоди, спричиненої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,

ВСТАНОВИВ

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулись до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Данком", Страхової
компанії " ТАС" , ОСОБА_7 про
відшкодування моральної та
матеріальної шкоди, спричиненої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди. Посилаючись на те, що 12 .06.2012
року о 13-00 годині водій ОСОБА_7, керуючи
автобусом «ПАЗ» державний номер
НОМЕР_1, по вул. Домостроітелів, 1 в м.
Донецьку скоїв зіткнення із
транспортним засобом - автомобілем
НОМЕР_2, що належить на праві власності
ОСОБА_1 В наслідок ДТП, транспортним
засобам були спричинені механічні
пошкодження. Крім того, внаслідок ДТП
ОСОБА_1 та його пасажиру ОСОБА_2 були
спричинені тілесні ушкодження різного
ступеня. Своїми діями ОСОБА_7 порушив
п.п. 2.3 46, 10.1, 16.13 ПДД України.

Вироком Київського районного суду м.
Донецька від 29.07.2013 року ОСОБА_7 був
визнаний винним у вчиненні злочину
передбаченого ст. 286 ч. 1 КУпАП і йому
було призначено покарання у вигляді
штрафу на користь держави.

Відповідач ОСОБА_7 керував
транспортним засобом, що належить ТОВ
«Данком», оскільки перебував з ТОВ
«Данком» у трудових відносинах. Цього
цивільно-правова відповідальність
була застрахована у СК «ТАС»

Відповідно до висновку № 773 від 27.09.2013
року експерта ОСОБА_2 були завдані
легкі тілесні ушкодження

Відповідно до висновку № 772 від 27.09.2013
року експерта ОСОБА_1 були завдані
тілесні ушкодження середнього ступеню
тяжкості.

ПАТ «Страхова група «ТАС» відмовила
позивачам у відшкодуванні
матеріальної шкоди.

Крім того, позивачами було сплачено
витрати на правову допомогу, так,
ОСОБА_1 було сплачено 3000 грн., ОСОБА_2 - 1500
грн.

Крім того, в наслідок завдання шкоди
відповідачем була спричинена
позивачам моральна шкода, яку вони
оцінили у сумі 50000 грн. на користь
ОСОБА_1 з кожного відповідача та 20000 грн.
на користь ОСОБА_2 з кожного
відповідача. Спричинена їм моральна
шкода полягає у його переживаннях та
турботах пов'язаних з пошкодженням та
поновленням автомобіля, пошкодження
здоров'я. В наслідок цього ОСОБА_1 на
протязі довгого часу не міг
користуватися автомобілем, що створює
йому додаткові незручності у рішенні
своїх життєво важливих проблем. На
підставі вищевикладеного просили
позов задовольнити у повному обсязі.

Позивачі та представник позивача в
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги, на задоволені позову
наполягали.

В судовому засіданні представник
відповідача ТОВ «Данком» - позовну
заяву не визнала у повному обсязі.

Представник відповідача СК «ТАС» -
позовну заяву визнали частково, в межах
добровільно сплаченого страхового
відшкодування; в іншій частині просили
залишити позов без задоволення.

Відповідач ОСОБА_7 - позовну заяву
визнав.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, всебічно та повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позовна заява, об'єктивно
оцінивши докази, що мають істотне
значення для її розгляду і вирішення по
суті, приходить до висновку, що позовна
заява підлягає частковому задоволенню,
з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 12 .06.2012 року о 13-00
годині водій ОСОБА_7, керуючи автобусом
«ПАЗ» державний номер НОМЕР_1, по вул.
Домостроітелів, 1 в м. Донецьку скоїв
зіткнення із транспортним засобом -
автомобілем НОМЕР_2, що належить на
праві власності ОСОБА_1 В наслідок ДТП,
транспортним засобам були спричинені
механічні пошкодження. Крім того,
внаслідок ДТП ОСОБА_1 та його пасажиру
ОСОБА_2 були спричинені тілесні
ушкодження різного ступеня. Своїми
діями ОСОБА_7 порушив п.п. 2.3 46, 10.1, 16.13 ПДД
України. Вироком Київського районного
суду м. Донецька від 29.07.2013 року ОСОБА_7
був визнаний винним у вчиненні злочину
передбаченого ст. 286 ч. 1 КУпАП і йому
було призначено покарання у вигляді
штрафу на користь держави. (а. с. 25-26)

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК
України вирок суду у кримінальному
провадженні обов'язковий для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Таким чином, сам факт ДТП,
наявність пошкоджень автомобілів,
пошкодження здоров'я внаслідок ДТП та
вина в ньому ОСОБА_7 підтверджуються
вироком, який набув законної сили та є
обов'язковим для суду.

Відповідно до висновку № 773 від 27.09.2013
року експерта ОСОБА_2 були завдані
легкі тілесні ушкодження (а. с. 27)

Відповідно до висновку № 772 від 27.09.2013
року експерта ОСОБА_1 були завдані
тілесні ушкодження середнього ступеню
тяжкості (а. с. 28).

Між відповідачем ОСОБА_7 та ТОВ
«Данком» існували трудові відносини.
(а. с. 31-32). В свою чергу, цивільна
відповідальність ОСОБА_7 була
застрахована у СК «ТАС». (а. с. 107)

ПАТ «Страхова група «ТАС» сплатила
позивачу ОСОБА_1 у відшкодування
матеріальної шкоди 45 822, 30 гривень; у
виплаті страхового відшкодування в
частині оплати послуг евакуатора,
стоянки, проведення експертизи, та
витрат, пов'язаних з придбанням певної
категорії ліків, було відмовлено.
Виплата страхового відшкодування на
користь ОСОБА_2 не здійснювалась,
оскільки на адресу ПАТ «Страхова група
«ТАС» не надходило відповідної заяви
(а. с. 34).

Крім того, у судовому засіданні
встановлено, що позивачами було
сплачено за надання правової допомоги,
ОСОБА_1 - 3000 грн. (а. с. 12), ОСОБА_2 - 1500 грн.
(а. с. 40)

Крім того, в наслідок завдання шкоди
відповідачем була спричинена
позивачам моральна шкода, яку вони
оцінили у сумі 50000 грн. на користь
ОСОБА_1 з кожного відповідача та 20000 грн.
на користь ОСОБА_2 з кожного
відповідача. Спричинена ОСОБА_1
моральна шкода полягає у його
переживаннях та турботах пов'язаних з
пошкодженням та поновленням
автомобіля. В наслідок цього він на
протязі довгого часу не міг
користуватися автомобілем, що створює
йому додаткові незручності у рішенні
своїх життєво важливих проблем.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами. Які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях. Докази
подаються сторонами та іншими особами
які беруть участь у справі.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України,
загальними засадами цивільного
законодавства є: справедливість,
добросовісність та розумність.

Згідно ст. 22 ЦК України особа має право
на відшкодування збитків, що йому
заподіяні в результаті порушення її
цивільного права. Збитками є витрати,
що особа понесла в зв'язку з знищенням
або ушкодженням майна, а також витрати,
що вона повинна, понести для
відновлення порушеного права.

Згідно ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистими немайновими правами
фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

У відповідності до п.22.1 ст. 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів", при
настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка
була заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 22.3. ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів"
потерпілому відшкодовується також
моральна шкода, передбачена пунктами 1,
2 частини другої статті 23 Цивільного
кодексу України. Така шкода
відшкодовується у встановленому судом
розмірі відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України. При цьому
страховик відшкодовує не більше ніж 5
відсотків ліміту, визначеного у пункті
9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між
сумою відшкодування, визначеною судом,
та сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди.

Згідно ст. 28 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів", шкода
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого - це шкода, пов'язана,
зокрема, з пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів", у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає
за необхідне стягнути з ПАТ «Страхова
група «ТАС» , на користь ОСОБА_1 , в
межах ліміту відповідальності,
витрати, понесені позивачем ОСОБА_1, за
послуги евакуатора у сумі 362,00 гривень,
витрати на проведення експертизи та
виклики сторін у сумі 850,00 та 77,88 гривень
відповідно , на загальну суму - 1 289 (одна
тисячуа двісті вісімдесят дев'ять)
гривень 88 копійок.

У задоволені позову ОСОБА_2 в частині
відшкодування матеріальної шкоди -
відмовити за недоведеністю, оскільки
на адресу суду не було надано
документів, підтверджуючих понесені
позивачем ОСОБА_2 витрати.

Крім того, підлягають відшкодуванню
витрати, понесені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
правову допомогу у сумі 3 000,00 гривень та
1 500,00 гривень відповідно. Зазначені
витрати підлягають стягненню з
відповідачів - ТОВ "Данком" та ОСОБА_7 ,
солідарно.

Згідно п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" № 6
від 27.03.1992р. під володільцем джерела
підвищеної небезпеки розуміється
юридична особа або громадянин, що
здійснюють експлуатацію джерела
підвищеної небезпеки в силу права
власності, повного господарського
відання, оперативного управління або з
інших підстав (договору оренди,
довіреності тощо).

Згідно роз'яснень, викладених у п. 9
постанови пленуму Верховного Суду
України від 27 березня 1992 року №6 "Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди" коли відшкодування шкоди в
натурі неможливе, потерпілому
відшкодовуються в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
на час розгляду справи втраченого
майна, робіт, які необхідно провести,
щоб виправити пошкоджену річ, усунути
інші негативні наслідки неправомірних
дій заподіювана шкоди.

Згідно вимог ст. 1192 Цивільного кодексу
України розмір шкоди, що підлягає
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для поновлення пошкодженої
речі.

Під час розгляду справи судом були
створені всі необхідні умови для
всебічного та повного дослідження
обставин справи, сторонам, під час
розгляду справи було роз'яснено їх
права та обов'язки, зокрема положення
щодо змагальності процесу та
необхідності надання доказів на
підтвердження своїх доводів, сторонам
було надано всі можливості для
заявлення необхідних клопотань та
надання доказів, що підтверджується
матеріалами справи та журналом
судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Не
зважаючи, що протягом судового
розгляду цієї справи позивач змінював
коло відповідачів, в останньому
судовому засіданні позивач наполягав
на стягненні матеріальної шкоди саме з
відповідача - Донецького вищого
професійного гірничого училища.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, а також з
урахуванням інших обставин, що мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній чи
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала,за наявності її вини, крім
випадків,встановлених ч 2 цієї статті.

Згідно п. 2, 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року "Про судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" відповідно до ст. 28 КПК України
потерпілий, тобто особа, якій злочином
заподіяно моральну, фізичну або
майнову шкоду ( ст. 49 КПК), має право
пред'явити цивільний позов про
стягнення моральної шкоди в
кримінальному процесі або в порядку
цивільного судочинства. Розмір
відшкодування шкоди суд повинен
визначити залежно від характеру й
обсягу страждань, яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат і з
врахуванням інших обставин. При цьому,
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Враховуючи те, що матеріали справи не
містять доказів про глибину моральних
страждань позивача, разом з тим
виходячи із принципу розумності та
справедливості, як того вимагає ст. 41
Конвенції про захист прав людини і
основних свобод, положень ст.23 ЦК
України, з врахуванням доказів та
конкретних обставин справи по справі,
доведених позивачем моральних та
фізичних страждань та його
матеріальний стан, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог в частині стягнення
маральної шкоди та стягнути з
відповідачів - "СК "ТАС", ТОВ «Данком»
та ОСОБА_7 (з урахуванням ліміту
відповідальності, передбаченого
договором страхування) на користь
позивача ОСОБА_1 - 15 000 гривень; з "СК
"ТАС", ТОВ «Данком» та ОСОБА_7 (з
урахуванням ліміту відповідальності,
передбаченого договором страхування)
на користь позивача ОСОБА_2 - 5000
гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 10, 11, 59, 60, 61, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. 3, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194
ЦК України, ст. 22, 28, 29 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів" суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Данком",
Страхової компанії " ТАС" , ОСОБА_7 про
відшкодування моральної та
матеріальної шкоди, спричиненої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Страхової компанії "ТАС" (з
урахуванням ліміту відповідальності,
передбаченого договором страхування)
на користь ОСОБА_1 у відшкодування
матеріальної шкоди - 1 289 (одну тисячу
двісті вісімдесят дев'ять) гривень 88
копійок.

Стягнути з відповідачів - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Данком",
ОСОБА_7, солідарно, на користь ОСОБА_1
витрати, понесені на правову допомогу,
у сумі - 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з Страхової компанії " ТАС" ( з
урахуванням ліміту відповідальності,
передбаченого договором страхування)
та з відповідачів - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Данком",
ОСОБА_7, солідарно, на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди - 15000, 00
(п'ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з відповідачів - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Данком",
ОСОБА_7, солідарно, на користь ОСОБА_2
витрати, понесені на правову допомогу,
у сумі - 1500 (одна тисяча п'ятсот )
гривень.

Стягнути з Страхової компанії " ТАС" ( з
урахуванням ліміту відповідальності,
передбаченого договором страхування)
та з відповідачів - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Данком",
ОСОБА_7, солідарно, на користь ОСОБА_2 у
відшкодування моральної шкоди - 5 000, 00
(п'ять тисяч) гривень.

В решті частині позовних вимог -
відмовити.

Повний текст судового рішення 09.04.2014р.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до Апеляційного суду Донецької
області через Київський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти дів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: