Справа 206/2097/13-ц
Провадження 2/206/5/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2014 р. Самарський районний суд
м. Дніпропетровська у складі

головуючий, суддя
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Кудрявцев Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Дніпропетровуську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Приватне акціонерне товариства
«Страхова компанія «Дніпроінмед», про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В :

01 квітня 2013 року до Самарського
районного суду м. Дніпропетровська з
цим позовом звернулася ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про стягнення матеріальної
шкоди внаслідок ДТП. В ході розгляду
справи була залучена третя особи, яка
не заявляє самостійних позовних вимог
на стороні відповідача - Приватне
акціонерне товариства «Страхова
компанія «Дніпроінмед».

Свої позовні вимоги, з урахуванням
уточнених, позивач обґрунтовує тим, що
14.03.2012 року по вул. Чаплинській в м.
Дніпропетровську сталося ДТП за її
участю, яка керувала автомобілем
«Сузукі», та відповідача ОСОБА_2, яка
керувала автомобілем «Форд».
Відповідно до постанови Апеляційного
суду Дніпропетровської області від
28.05.2012 року справу про адміністративне
правопорушення стосовно ОСОБА_1 було
закрито через відсутність в її діях
складу адміністративного проступку.
Відповідно до мотивувальної частини
даної постанови, водій автомобіля
«Форд» ОСОБА_2, виконуючи обгін
автомобіля «Сузукі», тобто
випередження з виїздом на зустрічну
смугу, не переконався у безпеці свого
маневру, не переконалася, що автомобіль
який рухався попереду неї продовжить
рух, а не поверне ліворуч. Діями
відповідача позивачу завдано
матеріальна шкода у розмірі 31110 грн.

Також позивач зазначає, що їй була
причинена моральна шкода, яку вона
оцінює у 5000,00 грн. Вона полягає у
стражданнях в зв'язку з пошкодженням
майна, довгий час не мала змоги
користуватись транспортом, так як
машина була в ремонті, коли вона була
потрібна кожного дня для роботи, не
мала такої кількості грошей для
відновлення, вимушена була просити у
знайомих в борг гроші для ремонту
машини. Був порушений повсякденний
ритм її життя, погано себе почувала,
ночами не спала, усе це відобразилося
на її здоров'ї.

На підставі викладеного позивач
просить суд стягнути з відповідача на
її користь матеріальну шкоду у розмірі
31110,00 грн., моральну шкоду у розмірі
5000грн. та судові витрати (а.с. 2-3, 80-83).

В судовому засіданні позивач
та її представник підтримали свої
позовні вимоги в повному обсязі з
підстав викладених у позові та просили
їх задовольнити. Позивач пояснила, що
14.03.2012 року вона їхала по вулиці
Чаплинській в напрямку с. Любимівка,
вона повертала ліворуч на прилеглу
територію, коли була на зустрічній
смузі, а відповідач вдарила її
автомобіль у ліве переднє крило,
наблизавшись ззаду. Було сонце і її
машина «Сузукі» була брудна, тому
можливо сигнал поворота не було видно,
хоча увімкнула його заздалегідь.

По зазначеній ДТП давали свої висновки
експерти ОСОБА_3, який дійшов висновку
про невідповідність дій водія
автомобіля «Форд» Правилам дорожнього
руху України, та ОСОБА_4, який дійшов
висновку про те, що водій автомобіля
«Форд» ОСОБА_2 не мала технічної
можливості запобігти зіткненню з
автомобілем «Сузукі». Також висновок
експерта ОСОБА_5 НДЕКЦ при ГУМВС
України в Дніпропетровській області №
70-27-516 від 04.11.2013 року, проведений за
ухвалою суду, говорить про
відповідність дій водія автомобіля
«Форд» вимогам пункту 12.3 ПДР і
невідповідність дій водія автомобіля
«Сузукі» вимогам п. 10.1 ПДР, які з
технічної точки зору знаходяться в
причинному зв'язку з настанням даної
дорожньо-транспортної пригоди. Але усі
експертні дослідження і їх висновки
базуються на розділі №12 Правил
дорожнього руху України «Швидкість
руху». Експерт ОСОБА_5 і експерт ОСОБА_4
в основу висновків поклали пояснення
відповідача ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 та її
представник в судовому засіданні проти
позовних вимог заперечували у повному
обсязі, просили відмовити у
задоволенні позову. ОСОБА_2 зазначила,
що 14 березня 2012 року по вул.
Чаплинській в м. Дніпропетровську
автомобіль Форд д/н НОМЕР_1 під її
керуванням зі швидкістю 40 км/год.
рухався прямолінійно, на відстані 2,0-2,8
м від краю правої частини дороги.
Протягом руху автомобіль Форд напрямок
не змінював, лише після зіткнення з
автомобілем Сузукі НОМЕР_3, відбулась
вимушена зміна руху автомобіля Форд,
який став далі від місця ДТП біля
правого узбіччя. Автомобіль «Сузукі»
рухався з невеликою швидкістю
приблизно 7 км/год, ближче до правої
частини узбіччя, що на думку ОСОБА_2
могло бути пов'язане з об'їдом
перешкоди (ями на дорозі) або
необхідністю зупинка на правому
узбіччі. Але автомобіль «Сузукі»
несподівано від правого узбіччя почав
виконувати маневр ліворуч, при чому з
моменту виконання маневру до зіткнення
з автомобілем «Форд», автомобіль
«Сузукі» проїхав відстань не більш 3 м.

Представник третьої особи ПрАТ
«Страхова компанія «Дніпроінмед» в
судовому засіданні проти позову
заперечував у повному обсязі. Пояснив,
що позивач ОСОБА_1 не надала належну
заяву та доказів вини ОСОБА_2 у ДТП, тому
у них не виник обов'язок відшкодування
шкоди. Зауважив, що судового рішення
щодо встановлення вини ОСОБА_2 також не
ухвалювалось. Рішення про
відшкодування страховою компанією по
даному випадку прийнято не було,
оскільки не було заяви з відповідними
додатками.

Вислухавши сторони, третю особу,
провівши дві судові автотехнічні
експертизи, оглянувши матеріали справи
про адміністративне правопорушення,
дослідивши надані письмові докази, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 березня 2012 року
приблизно о 11 годині 20 хвилин по вулиці
Чаплинській в Самарському районі м.
Дніпропетровськ сталося ДТП за участю
ОСОБА_1, яка керувала автотранспортним
засобом «Сузукі» д/н НОМЕР_3 та ОСОБА_2,
яка керувала транспортним засобом
«Форд» д/н НОМЕР_1

28 квітня 2012 року постановою
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська по адміністративній
справі № 436/2104/12 ОСОБА_1 визнано винною у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу. 28 травня 2012
року постановою Апеляційного суду
Дніпропетровської області постанову
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 28 квітня 2012 р. -
скасовано, а провадження по справі
закрито через відсутність складу
адміністративного проступку, на
підставі п.1 ст. 247 КУпАП (а.с.10).

В результаті цього зіткнення
автомобілям були завдані технічні
ушкодження, які були зафіксовані в
матеріалах органів ДАІ та справи про
адміністративне правопорушення,
оглянутої в судовому засіданні.

З висновку експертного автотехнічного
дослідження обставин
дорожньо-транспортної пригоди за
участю ОСОБА_1, експертного бюро «Крок»
судового експерта ОСОБА_3 від 17 квітня
2012 року з технічної точки зору в даній
дорожній обстановці, дії водія
автомобіля «Форд» не відповідали
вимогам п. 12.1;12.3 Правил дорожнього руху,
що знаходиться в причинному зв'язку з
даним ДТП. В діях водія автомобіля
«Сузукі» ОСОБА_1 з технічної точки зору
не вбачається невідповідностей
вимогам Правил дорожнього руху
України, що знаходяться в причинному
зв'язку з даним ДТП. (а.с.4-9).

З висновку експертного автотехнічного
дослідження експерта ОСОБА_4 № 021-12 від
17 вересня 2012 року по факту ДТП, яке
сталося 14.03.2012 року в м.
Дніпропетровську на вулиці
Чаплинській за участю автомобілів
«Форд Фокус» д/н НОМЕР_1 під керуванням
водія ОСОБА_2 та «Сузукі Гранд Вітара»
д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1
з технічної точки зору водій
автомобіля «Форд» ОСОБА_2 не мала
технічної можливості запобігти
зіткненню з автомобілем «Сузукі».
(а.с.26-29).

З акту виконаних робіт від
01.06.2012 року ПП «ОСОБА_6» вбачається, що
автомобілю «Сузукі» д/н НОМЕР_3 ОСОБА_1
вартість деталей та робіт з ремонту
складає 31110,00 грн. (а.с.11).

Листом від 24.09.2012 року Вих. № 2580 ПрАТ
«Страхова компанія «Дніпроінмед» гр.
ОСОБА_1 роз'яснено, що за результатами
її повідомлення їй необхідно надати
докази в обґрунтування вимог щодо
здійснення відшкодування, зокрема (але
не виключно) в обґрунтування вини водія
автомобіля Форд д/н НОМЕР_1 Також
повідомили про те, що ними вживалися
заходи задля якнайшвидшого
врегулювання заявленого випадку,
зокрема було замовлено звіт
експертного автотехнічного
дослідження, за яким дії ОСОБА_1, як
водія автомобіля знаходяться у
причинному зв'язку з ДТП. (а.с. 40).

За клопотанням відповідача ОСОБА_2 було
призначено судову автотехнічну
експертизу. З висновку експерта ОСОБА_5
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
ГУМВС України в Дніпропетровській
області № 70/27-516 від 04.11.2013 року
вбачається, що в діях водія автомобіля
«Форд Фокус» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 не
вбачається невідповідності вимогам п.
12.3 Правил дорожнього руху, які з
технічної точки зору могли знаходитись
в причинному зв'язку з настанням цієї
ДТП. Дії водія автомобіля «Сузукі Гранд
Вітара» д/н НОМЕР_3 ОСОБА_1 не
відповідали вимогам п. 10.1 Правил
дорожнього руху, які з технічної точки
зору знаходяться в причинному зв'язку з
настанням дорожньо-транспортної
пригоди. Встановлення міри, в якій дії
водіїв, що не відповідали вимогам ПДР,
знаходяться в причинно-наслідковому
зв'язку з даною дорожньо-транспортною
пригодою потребує оцінки всіх зібраних
по справі матеріалів, що виходить за
межі компетенції експерта авто техніка
і може бути вирішене судом самостійно
(а.с. 64-66).

За клопотанням позивача ОСОБА_1 було
призначено судову автотехнічну
експертизу. З висновку судового
експерта Забуга О.В. № 19/20-14 від 10
березня 2014 року комплексної судової
автотехнічної та
транспортно-трасологічної експертизи
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз
вбачається, що виходячи з обставин
дорожньо-транспортної пригоди та
вихідних даних, які були задані ухвалою
суду, невідповідностей в діях водія
автомобіля ОСОБА_2 вимогам Правил
дорожнього руху України, з технічної
точки зору, не вбачається (а.с. 137-148).

З наданих фотозображень у даній
цивільній справі видно загальну
обстановку місця ДТП (а.с. 84-97), у
матеріалах справи про адміністративне
правопорушення є також фотозображення
з автомобілями після ДТП (а.с. 35-37 справи
про адміністративне правопорушення).

Аналізуючи спірні правовідносини,
співвідношуючи їх із встановленими в
судовому засіданні фактичними
обставинами справи, суд доходить до
наступного.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог так і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не потребують доведення
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Як вбачається із двох експертиних
досліджень та двох проведених судом
автотехнічних експертиз, лише в
експертному дослідженні №19 від 17
квітня 2012 року зазначено про
невідповідність дій водія автомобіля
«Форд» ОСОБА_2 вимогам ПДР України. У
троьох інших, в тому числі двох судових
автотехнічних експертизах, навпаки
зазначено про відсутність
невідповідності дій водія ОСОБА_2
вимогам ПДР, та наявність з технічної
точки зору причинного зв'язку з
настанням даної ДТП невідповідності
дій водія ОСОБА_1 вимогам ПДР України.
Таким чином взяти до уваги лише одне
екпертне дослідження, яке не є
експертизою в розумінні ЦПК України, в
якому зазначено про невідповідність
дій водія ОСОБА_2 вимогам ПДР України,
суд не має підстав.

Постановою судді Апеляційного суду
Дніпроппетровської області від 28
травня 2012 року дійсно закрито
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
стосовно ОСОБА_1 через відсутність
складу адміністративного проступку.
Також у мотивувальній частині даної
постанови зазначено, що при виконанні
обгону водій автомобіля «Форд»
(ОСОБА_2.) не переконався у безпеці свого
маневру, тобто не переконався, що
автомобіль який рухався попереду неї
продовжить свій рух прямо, а не поверне
ліворуч. Проте у даній постанові
Апеляційним судом не зазначено та не
встановлено наявності вини водія
ОСОБА_2

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода,
спричинена неправомірними рішеннями,
діями або бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода
спричинена майном фізичної або
юридичної особи стягується в повному
обсязі особою, що її спричинила.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди, тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що:

1. Шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини
іншої особи, відшкодовується винною
особою;

2) за наявності вини лише особи, якій
завдано шкоди, вона їй не
відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб,
діяльністю яких було завдано шкоди,
розмір відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

2. Якщо внаслідок взаємодії джерел
підвищеної небезпеки було завдано
шкоди іншим особам, особи, які спільно
завдали шкоди, зобов'язані її
відшкодувати незалежно від їхньої
вини.

Водій ОСОБА_2 при випередженні
автомобіля «Сузукі» під керуванням
ОСОБА_1 дійсно у місці зіткнення
рухалася частково лівою стороною
автомобіля по зустрічній смузі руху, що
видно зі схеми ДТП та визначено у
постанові Апеляційного суду від 28
травня 2012 року як обгін. Слід зазначити,
що у даному місці немає знаків, які
забороняють обгін, немає і перехрестя,
на якому заборонено обгін згідно ПДР
України - ОСОБА_1 мала намір повернути у
двір за адресою вул. Чаплинська, 4, що не
є перехрестям. Наявність за
твердженнями ОСОБА_1 пішоходного
переходу безпосередньо перед місцем
зіткнення транспортних засобів, також
нічим не підтверджується - відповідні
знак та дорожня розмітка на
фотозображеннях відсутні. Отже у
даному місці обгін заборонений не був.

У зв'язку з такими обставинами
твердження позивача про те, що ОСОБА_2
винна в дорожньо-транспортній пригоді,
суд до уваги не бере, оскільки вони не
відповідають дійсним обставинам
справи і спростовуються приведеними
вище доказами. Відсутність вини водія
ОСОБА_1, що було встановлено у справі
про адміністративне правопорушення, на
думку суду само по собі не доводить і не
встановлює наявність вини іншого
учасника ДТП.

На підставі викладеного суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги позивача про
відшкодування матеріальної шкоди у
розмірі 31110,00 грн. не підлягають
задоволенню. Також слід зазначити, що
ОСОБА_1 на підтвердження зазначеної
суми збитків було надано незасвідчену
ксерокопію акту виконаних робіт,
оригіналу для огляду надано не було,
еспертного дослідження - також, про
відповідну експертизу для
встановлення розміру збитків позивач
та її представник не клопотали, тобто
сама по собі заявлена сума
матеріальної шкоди має сумнівний
характер.

Що стосується вимог позивача
компенсувати їй заподіяну моральну
шкоду, то суд вважає за необхідне також
відмовити у задоволенні їх з
наступних підстав.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

2. Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування запобіжного
заходу, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених
законом.

У відповідності до ст. 23 Цивільного
кодексу України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Розмір грошового відшкодування
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних чи душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вона є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Позовні вимоги у частині відшкодування
моральної шкоди у сумі 5000,00 грн.
мотивуються у стражданнях в зв'язку з
пошкодженням майна, довгий час не мала
змоги користуватись транспортом, так
як машина була в ремонті, коли вона була
потрібна кожного дня для роботи, не
мала такої кількості грошей для
відновлення, вимушена була просити у
знайомих в борг гроші для ремонту
машини. Був порушений повсякденний
ритм її життя, погано себе почувала,
ночами не спала, усе це відобразилося
на її здоров'ї.

З приводу ушкодження здоров'я
позивачем надано копію огляду
невролога від 16.03.2012 року дорожньої
клінічної лікарні, в якому зазначено
про посттравматичний невроз та
гіпертонічну хворобу ІІ ступеня (а.с. 84),
проте наявності жодних тілесних
ушкоджень встановлено не було,
пов'язаність наявного нервового
розладу із ДТП прямо не зазначена, що
могло бути викликано іншими
обставинами, тобто має сумнівний
характер, внаслідок чого не береться
судом до уваги.

На думку суду, враховуючи
недоведеність вини відповідача у даній
ДТП, інші посилання щодо моральної
шкоди за встановлених обставин не
передбачені законом, слід відмовити у
відшкодуванні моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК
України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-66, 79, 86, 88, 130, 208,
209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.О. Сухоруков