Номер провадження: 22-ц/785/4245/14
Головуючий у першій інстанції Дяченко
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Гайворонського С.П.

суддів
Кононенко Н.А.

Сегеди С.М.

при секретарі
Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПАТ СК «Статус» (третя
особа ПАТ «Північтранс») про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 04 березня 2014
року,

встановила:

05 липня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ПАТ СК «Статус» про стягнення
матеріальної шкоди в розмірі 11 991,31 грн.
та моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.,
судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідачів,
стягнути з відповідачів витрати за
надання правової допомоги.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 послався
на те, що ОСОБА_4 визнано винним у
скоєнні ДТП, що сталося 22 листопада 2012
року о 07.40 по вул. Дніпропетровська
дорога 70, в м. Одесі, в результаті якого
позивачу завдано шкоду - пошкоджено
автомобіль.

Транспортний засіб, яким керував
ОСОБА_4 належить ОСОБА_5, який
застрахував його в ПАТ СК «СТАТУС» та
передав по договору оренди в ПАТ
«Північтранс» де ОСОБА_4 працює водієм.

ПАТ СК «СТАТУС» сплатило позивачу
страхове відшкодування в розмірі 13 280,71
грн., пояснивши, що збитки визначені в
розмірі 24 372,02 грн., з яких 17 466,07 грн. є
прямі матеріальні збитки, а 6 905,95 грн. є
збитки від втрати товарного виду
автомобіля. З суми 17 466,07 грн. утримано 500
грн. франшизи та останню суму не
сплачено, так як утримано податок на
додану вартість.

Відповідачі повинні, у солідарному
порядку, сплатити позивачу різницю між
визначеним, згідно висновку про оцінку
майнової шкоди №395, розміром шкоди в
сумі 24 372,02 грн. та сплаченою сумою 13 280,71
грн., а саме -11 991,31 грн.

В судовому засіданні:

- позивач підтримав позовні вимоги;

- відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився;

- представник відповідача ОСОБА_5 проти
позову заперечував, пояснивши, що
транспортний засіб, на час скоєння ДТП
перебував в оперативному управлінні
ПАТ «Північтранс»;

- представник відповідача ПАТ СК
«Статус» надав заяву про розгляд
справи без його участі та письмові
заперечення проти позову, в яких
зазначив, що розмір страхового
відшкодування визначено відповідно до
чинного законодавства та сплачено
вчасно;

- представник третьої особи ПАТ
«Північтранс», залученої судом до
участі в розгляді справи, пояснила, що
відповідач ОСОБА_4, на час скоєння ДТП,
перебував у трудових відносинах з ПАТ
«Північтранс» та мав допуск до
керування автобусами, що перебували у
власності або користуванні ПАТ
«Північтранс», автобус БАЗ д/з НОМЕР_2
на час скоєння ДТП перебував у
користуванні ПАТ «Північтранс» на
підставі тимчасового реєстраційного
талону НОМЕР_1, всі питання щодо сплати
страхового відшкодування повинні
вирішуватись з ПАТ СК «Статус».

Рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 04 березня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення його позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні,в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які буди
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові
витрати;

7) чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму
Верховного України від 18 грудня 2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі» роз'яснено, що рішення є
законним тоді, коли суд виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив
справу згідно з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин відповідно до ст. 8
ЦПК України, а також правильно
витлумачив ці норми.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позивачем вимог та
зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути
гранично повним, ясним, чітким,
викладеним у послідовності,
встановленій ст. 215 ЦПК України, і
обов'язково містити вступну, описову,
мотивувальну та резолютивну частини.

Рішення не повинно містити зайвої
деталізації, яка не має правового
значення в даній справі, а також
незрозумілих словосполучень, занадто
довгих речень, через які викладення
фактичних обставин важко сприймається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні
вищевказаного позову суд першої
інстанції обґрунтовано, на підставі
ст.ст. 23, 985, 1166, 1167, 1172, 1187, 1190 ЦК України,
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», виходив з
наступного.

22 листопада 2012 року о 07.40 по вул.
Дніпропетровська дорога 70, в м. Одесі,
ОСОБА_4, керуючи автобусом БАЗ д/з
НОМЕР_2, порушивши вимоги ПДР та скоїв
зіткнення з автомобілем Шкода д/з
НОМЕР_3, власником якого є ОСОБА_3 в
результаті ДТП автомобіль Шкода
отримав механічні пошкодження. Вказані
обставини викладені в постанові
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 24 грудня 2012 року, яка набрала
законної сили 04 січня 2013 року (а.с. 7).

Полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності №
АВ/9813104, виданим ПАТ СК «Статус»,
страхувальник ОСОБА_5, забезпечено
транспортний засіб - автобус БАЗ д/з
НОМЕР_2. Ліміт відповідальності на
одного потерпілого: за шкоду заподіяну
життю і здоров'ю - 100 000 гривень, за шкоду
заподіяну майну - 50 000 гривень, розмір
франшизи - 500 грн. (а.с. 08).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_4 власником
автомобіля Шкода д/з НОМЕР_3 є ОСОБА_3
(а.с. 81).

Згідно з страховим актом (а.с. 65) та
розрахунку суми страхового
відшкодування (а.с. 66), що складені ПАТ
СК «Статус», сума страхового
відшкодування в 13 280,71 грн. сплачена
позивачу (а.с. 67), що останнім також не
заперечується.

Сплачена сума страхового
відшкодування визначена на підставі
звіту №743-11-12 від 26 грудня 2012 року,
складеного оцінювачем ОСОБА_6 (а.с. 67),
який визначив розмір матеріальної
шкоди - 17 201,37 грн. (з НДС, окрім роботи).

Згідно розрахунку визначеного в звіті
№395 від 06 грудня 2012 року, зробленого за
ініціативою позивача оцінювачем
Гервасьєвим Б.Ю., визначено розмір
матеріальної шкоди в сумі 24 372,02 грн.
(а.с. 09-19).

Відповідач ОСОБА_4, на час скоєння ДТП,
перебував у трудових відносинах з ПАТ
«Північтранс» та мав допуск до
керування автобусами, що перебували у
власності або користуванні ПАТ
«Північтранс», автобус БАЗ д/з НОМЕР_2
на час скоєння ДТП перебував у
користуванні ПАТ «Північтранс» на
підставі тимчасового реєстраційного
талону НОМЕР_1 (а.с. 41).

Щодо солідарної відповідальності
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ПАТ СК «Статус», суд
першої інстанції вірно зазначив, що в
їх діях відсутні ознаки викладені в ч. 1
ст. 1190 ЦК України, тому ця вимога не
ґрунтується на законі.

Районний суд правильно зазначив, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів завдання ним
майнової та моральної шкоди (ч. 3 ст. 985,
ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167, ч. 2 ст. 1187 ЦК
України), тому ці вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Позовні вимоги до ПАТ СК «Статус» - дії
відповідача по нарахуванню та сплаті
страхового відшкодування відповідають
вимогам ч. 3 ст. 22 ЦК України, ст.ст. 12, 22,
29, 32, 36 Закону №1961- IV, а саме, розрахунок
проводився наступним чином: 17 210,37 грн.
(вартість матеріального збитку з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, який складає 0,07%, згідно звіту
№743-11-12 від 26 листопада 2012 року) - 2 756,15
грн. (сума податку на додану вартість)
500 грн. (франшиза, яка страховою
компанією не відшкодовується) = 13 280,71
грн. (сума відшкодування для виплати).

Сплата страховиком моральної шкоди
передбачена Законом №1961- IV (в редакції
на час скоєння ДТП) у зв'язку з
каліцтвом та іншим пошкодженням
здоров'я, протиправною поведінкою
відносно потерпілого, доказів чого
позивачем не надано.

Вимоги позивача до ПАТ СК «Статус» про
сплату частки від суми франшизи та суми
втрати товарного вигляду, моральної
шкоди - не ґрунтуються на законі та
задоволенню не підлягають.

Районний суд вірно вказав, що ОСОБА_4, на
час скоєння ДТП, був працівником ПАТ
«Північтранс» та керував транспортним
засобом, що перебував у користуванні
ПАТ «Північтранс».

Таким чином, саме ПАТ «Північтранс»
повинен відшкодовувати шкоду завдану
їхнім працівником під час виконання
ним своїх трудових обов'язків (ч. 1 ст. 1172
ЦК України).

Позивачу в судовому засіданні було
роз'яснено положення ст. 33, ч. 4 ст. 10 ЦПК
України, попереджено про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій, однак клопотань про залучення
співвідповідачів та заміни
відповідача - не надійшло.

При цьому судова зазначає, що
згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст. 57 - 60
ЦПК України.

Судова колегія вважає, що позивач не
довів ті обставини, на які він
посилався як на підставу своїх вимог
щодо вищевказаного позову, що є
обов'язком сторін згідно з засадами
змагальності процесу за ст. 10 ЦПК
України.

Отже, судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 1 ст.
307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 04 березня 2014 року по
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПАТ СК
«Статус» (третя особа ПАТ
«Північтранс») про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді
С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда