Номер провадження: 22-ц/785/1579/14
Номер справи місцевого суду: 2-127/11
Головуючий у першій інстанції Шевчук
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду

Одеської області у складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гончаренко В.М.,
Короткова В.Д.

з участю секретаря - Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4
про поділ майна подружжя, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 18 листопада 2013 року,-

встановила:

У липні 2008 року позивач ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом про поділ
майна подружжя і в обґрунтування
позовних вимог посилалась на те, що з
відповідачем у період з 14.11.1971 року по
28.03.2008 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, за період якого
сторонами було набуто спільне майно, а
саме: будинок АДРЕСА_1.

Проте сторони не можуть дійти згоди у
поділі цього будинку.

Позивач просила поділити між нею та
відповідачем спільне майно - а саме:
будинок АДРЕСА_1 виділивши їй 12 частину
спірного будинку.

Сторони в судовому засіданні дійшли
згоди про розподіл будинку за 1
варіантом ,запропонованому експертом
судової будівельно-технічної
експертизи .

Представник третьої особи у судовому
засіданні не заперечував проти розділу
вищевказаного житлового будинку
згідно 1 варіанту експертизи.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного Одеської області від
18.11.2013 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено.

Виділено ОСОБА_2 та визнано за нею право
власності на 49/100 частин житлового
будинку АДРЕСА_1, до складу яких
входять:

- із літ."А" житлового будинку у складі
приміщень:

1-1 коридор площею 9,0 кв.м. вартістю - 7 846
грн.,

1-2 житлова площею 13,5 кв.м. вартістю - 11 768
грн.,

1-3 житлова площею 12,9 кв.м. вартістю 13 472
грн.,

- із літ."A1" нежитлової прибудови у
складі приміщень:

- 1-6 ванна площею 4,2 кв.м. вартістю 3 433
грн.,

- 1-7 вітальня площею 9,5 кв.м. вартістю - 6
347 грн.,

- літ."Б" сарай площею 6,64 кв.м. вартістю 3
005 грн.;

- літ."В" сарай площею 12,85 кв.м. вартістю 4
470 грн.;

- літ.'Г" навіс площею 3,45 кв.м. вартістю
348 грн.;

- літ."Д" душова площею 1,37 кв.м. вартістю
675 грн.;

- літ."Є" сарай площею 2,24 кв.м.- вартістю
449 грн.;

- частина літ."Ж" навісу площею 5,78 кв.м.
вартістю 707 грн.;

- частина огорожі № 2 площею 16,8 кв.м.
вартістю 1 218 грн.;

- № 3 цистерна вартістю - 1 084 грн.

Загальна площа по літ. «А» - 49,1 кв.м.,
оціночна вартість 54 822 грн., що складає
49,2%=54 822:111 355x100% або 49/100 реальних часток,
менше ідеальної частки на 855,5 грн.=55
677,5-54 822 у чинних цінах на будівельні
матеріали і послуги.

ОСОБА_2 повинна отримати від ОСОБА_3
компенсацію в розмірі 855,5 грн. Вхід до
квартири ОСОБА_2 пропонується зберегти
існуючий в приміщенні 1-1 літ. «AI»

Виділено ОСОБА_3 та визнано за ним право
власності на 51/100 частин житлового
будинку АДРЕСА_1, до складу яких
входять:

- із літ."А" житлового будинку у складі
приміщень:

- 1-4 житлова площею 23,4 кв.м. вартістю 20 398
грн.,

- 1-5 житлова площею 13,8 кв.м. 12 030 грн.,

- із літ."A1" нежитлової прибудови у
складі приміщень:

- 1-8 коридор площею 2,8 кв.м. вартістю 1 681
грн.,

- 1-9 шийка підвалу площею 2,4 кв.м.
вартістю 1 441 грн.,

- літ."а" підвал у складі приміщення:

- І підвал площею 12,9 кв.м. вартістю 4 330
грн.,

- літ.'І' котельня площею 13,67 кв.м.
вартістю 4 312 грн.;

- літ."К" гараж площею 12,83 кв.м. вартістю 5
104 грн.;

- літ."Л" навіс площею 12,12 кв.м. вартістю 1
880 грн.;

- частина літ."Ж" навісу площею 8,58 кв.м.
вартістю 1 049 грн.;

- літ."З" вбиральня вартістю 1 214 грн.;

- № 1 ворота вартістю 1 495 грн.;

- частина огорожі № 2 площею 3,36 кв.м.
вартістю 244 грн.;

- № 4 колодязь вартістю 1 355 грн.

Загальна площа по літ. «А» - 42,4 кв.м.,
оціночною вартістю 56 533 грн., що складає
50,8%=56 533:111 355x100% або 51/100 реальних часток,
більше ідеальної частки на 855,5 грн.=56
533-55 677,5 у чинних цінах на будівельні
матеріали і послуги.

ОСОБА_3 повинен виплатити ОСОБА_2
компенсацію в розмірі 855,5 грн. Вхід до
квартири ОСОБА_3 пропонується
обладнати в знов організованому
приміщенні 1-10 літ. «А1».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить змінити рішення, визнавши за
нею право власності на відповідну
частку спірного житлового будинку за
«варіантом 2» судової експертизи,
зобов'язати її сплатити відповідачу
грошову компенсацію за відступ від
рівності часток житлового будинку.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги, заперечень на них вважає, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з
поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо і самостійного
заробітку (доходу).

У відповідності до статті 63 СК України,
чоловік та жінка мають рівні права на
володіння, користування та
розпорядження майном, належним їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно ч. 1 статті 70 СК України, в разі
розподілу майна, яке є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна чоловіка та дружини є
рівними, якщо інше на встановлено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до роз'яснень п. 23 та п. 24
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 21 грудня 2007 року №11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» зазначено ,
що вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати
джерело і час його придбання, при цьому
до складу майна, що підлягає поділу,
включається загальне майно подружжя,
наявне у нього на час розгляду справи,
та те, що знаходиться у третіх осіб.

Суд першої інстанції задовольняючи
позов ,виходив з того,що у справі була
проведена судова будівельно-технічна
експертиза ,відповідно якої експертом
було визначено два варіанта розподілу
спірного будинку , сторони погодилися з
варіантом № 1.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони перебували у шлюбі з 14
листопада 1971 року по 18.03.2008 року ( т.1
а.с.26,27).

У період шлюбу сторонами було набуто
нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1,
який був зареєстрований за
відповідачем ОСОБА_3,що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ
№ 789578 від 21.09.2006 року ( т.1 а.с.19).

Згідно висновку експерта судової
будівельно-технічної експертизи № 85/10
від 18.10.2011 року, сторонам було
запропоновано два варіанти розподілу
спірного домоволодіння з
облаштуванням окремих входів до
частини будинку кожного із
співвласників (т.1 а.с.178-234) .

Суд першої інстанції вірно, з
врахуванням згоди сторін та третьої
особи , визначив порядок поділу
спільного майна ,відповідно до
запропонованого експертом варіанту.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
того,що позивач та третя особа постійно
проживають та позивач зареєстрована у
спірному будинку не заслуговують на
увагу , оскільки зазначені обставини не
впливають на правильність ухваленого
судом першої інстанції рішення .

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо допущеної
судом першої інстанції в мотивувальній
частині описки , оскільки описка
відповідно до ст.219 ЦПК України може
бути виправлена з власної ініціативи
або за заявою осіб,які беруть участь у
справі та допущена судом описка не є
підставою для скасування законного
рішення .

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо порушення
судом першої інстанції вимог ч.2 ст.174
ЦПК України, оскільки в судовому
засіданні за клопотанням сторін була
проведена судова будівельно-технічна
експертиза , відповідач погодився з
одним із запропонованих експертом
варіантом поділу спірного будинку. Суд
першої інстанції з врахуванням згоди
позивача та наявних матеріалів справи
,ухвалив рішення .

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо невчасного
поінформування позивача ,судом першої
інстанції про наявність другого
варіанту поділу будинку , оскільки
позивач з часу проведення у справі
судової будівельно-технічної
експертизи особисто була ознайомлена
з висновком експерта , матеріалами
справи та отримала відповідні копії ,що
підтверджується її розпискою (т.1 а.с.250 )
та протягом двох років до часу
ухвалення рішення мала можливість
заявити свої заперечення ,проте в
судовому засіданні погодилася з
запропонованим експертом варіантом №
1 поділу будинку.

За таких підстав , відповідно до п.1 ч.1
ст.307 ЦПК України , апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає відхиленню ,а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1,ч.1 ст. 307, 315,319 ЦПК
України, колегія суддів ,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 18 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з моменту набрання нею законної
сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А. Калараш

В.М. Гончаренко

В.Д. Коротков