РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №
384/208/14-ц

(ЗАОЧНЕ) №пр.
2/384/46/2014

15 травня 2014 року
Вільшанський районний
суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Галицького
В.В.,

зі секретарем Лалаян А.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Вільшанка
справу за позовною заявою товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агропромислова компанія "Аврора" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Згода" та ОСОБА_1,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору Головне
управління юстиції у Кіровоградській
області про визнання договору оренди
землі недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "АПК "Аврора" звернулось до
суду з позовною заявою до ТОВ "Згода"
про визнання договору оренди землі
недійсним. Позовна заява мотивована
тим, що 26.07.2010 року між позивачем та
ОСОБА_2 було укладено договір оренди
належної їй земельної ділянки для
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка знаходиться на
території Вільшанської селищної ради
загальною площею 5,48 га, кадастровий
номер :01:000:0601, строком на 5 років.
Даний договір було зареєстровано у
Вільшанському відділенні КРФ "Центр
державного земельного кадастру" 02.11.2010
року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла,
а орендовану земельну ділянку прийняв
у спадщину ОСОБА_1, який після прийняття
спадщини звернувся до позивача з
заявою про розірвання договору оренди
земельної ділянки. 30.10.2012 року ОСОБА_1,
не отримавши згоду позивача на
розірвання попереднього договору
оренди землі, безпідставно уклав
договір оренди цієї ж земельної
ділянки з ТОВ "Згода", який буз
зареєстрований в Реєстраційній службі
Вільшанського районного управління
юстиції 14.09.2013 року. Позивач зазначає,
що всі права та обов'язки за договором
оренди земельної ділянки, укладеним з
ОСОБА_2 перейшли до спадкоємця ОСОБА_1, а
тому останній не мав права укладати
новий договір оренди цієї ж земельної
ділянки з ТОВ "Згода". За спірним
договором оренди земельної ділянки,
укладеним з ТОВ "Згода", права володіння
та користування передаються
останньому, що порушує право позивача
на володіння та користування цією
земельною ділянкою за договором оренди
земельної ділянки, укладеним 26.07.2010
року з ОСОБА_2 Крім того, в спірному
договорі оренди земельної ділянки
відсутні істотні умови, передбачені ст.
15 Закону України "Про оренду землі", а
саме: умови передачі у заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки. У зв'язку з
наведеним, позивач просить визнати
недійсним договір оренди земельної
ділянки укладений 30.10.2012 року між ТОВ
"Згода" та ОСОБА_1, а також стягнути з
відповідачів на його користь судові
витрати.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. Подав до суду
заяву, в якій просив справу слухати без
його участі. Позовні вимоги підтримує
повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву, в якій просить розгляд справи
перенести в зв'язку з поважною
причиною, якою саме не вказав та ніяких
доказів на підтвердження поважності
причини суду не надав.

Представник відповідача ТОВ
"Згода" в судове засідання не з'явився,
подав до суду заяву, в якій просить
розгляд справи перенести в зв'язку з
відрядженням представника ТОВ "Згода",
ніяких доказів на підтвердження
поважності причини суду не надав.

Представник третьої особи в
судове засідання не з'явився. Подав до
суду заяву, в якій просить справу
слухати в його відсутність не
заперечує проти задоволення позову.

Враховуючи те, що відповідачі не
надали доказів, які б підтверджували
поважність причин неявки, суд визнає
такі причини неповажними та зі згоди
позивача ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню з таких підстав.

26 липня 2010 року між позивачем та ОСОБА_2
було укладено договір оренди земельної
ділянки №601, площею 5,48 га, розташований
на території Вільшанської селищної
ради, яка належала останній на підставі
Державного акту на землю серії Р1 №337943,
кадастровий номер :01:000:0601. Цей
договір зареєстровано 02 листопада 2010
року в Вільшанському відділенні
Кіровоградської регіональної філії
державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру" за
№2 (а.с. 3-6).

Судом встановлено, що 29 жовтня 2012 року
ОСОБА_1 прийнявши після смерті ОСОБА_2 у
спадщину земельну ділянку, яка
знаходилась в оренді позивача,
звернувся до останнього про розірвання
договору оренди цієї земельної ділянки
(а.с. 7).

30 жовтня 2012 року ОСОБА_1 не отримавши
згоди про розірвання договору оренди
земельної ділянки, укладеного між
позивачем та ОСОБА_2, уклав новий
договір оренди тієї ж самої земельної
ділянки з ТОВ "Згода", строком на 10
років, який було зареєстровано 14
вересня 2013 року в Реєстраційній службі
Вільшанського районного управління
юстиції Кіровоградської області (а.с.
8-9).

Відповідно ч.1 ст. 202 та ч. 1 ст. 203 ЦК
України, правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним.

Одним з видів правочинів є договір
оренди землі.

Згідно із ч.1 ст. 93 Земельного кодексу
України (далі ЗК України), право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.
Частиною 8 цієї статті передбачено, що
відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються законом.

Право оренди земельної ділянки виникає
з моменту державної реєстрації (ст. 125
ЗК України).

Закон України "Про оренду землі"
регулює відносини, пов'язані з орендою
землі. Статтею 15 цього Закону
встановлені істотні умови, які мають
міститись в договорі оренди землі,
деякими з яких є умови передачі у
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки.

Статтею 31 цього Закону, передбачено
випадки припинення договору оренди
землі та те, що розірвання договору
оренди землі в односторонньому порядку
не допускається, якщо інше не
передбачено законом або цим договором.

Таким чином, суд вважає, що договір
оренди землі, укладений 26.07.210 року між
позивачем та ОСОБА_2 є чинним, оскільки
його строк дії не закінчився, він
зареєстрований в установленому
законом порядку.

Звернення ОСОБА_1 про розірвання
договору, який прийняв у спадщину
земельну ділянку після смерті ОСОБА_2,
не дає підстави вважати, що договір
розірваний, оскільки підстав для
одностороннього розірвання договору
не встановлено.

Відповідно ст.ст. 1216 та 1218 ЦК України, до
ОСОБА_1 перейшли права і обов'язки, що
належали ОСОБА_2 на момент відкриття
спадщини, в тому числі і щодо відносин,
пов'язаних з орендою землі за договором
оренди землі укладеним між позивачем
та ОСОБА_2

Нормами ст. 152 ЗК України встановлено,
що власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Одним
з видів такого захисту є визнання угоди
недійсною.

Відповідач ОСОБА_1 уклавши з ТОВ "Згода"
спірний договір оренди земельної
ділянки, яка в свою чергу фактично
перебуває в користуванні позивача,
порушує його право на вільне володіння
цією земельною ділянкою, а отже порушує
договірні зобов'язання за попереднім
договором оренди землі, у зв'язку з чим
має бути визнаний недійсним.

Разом із тим, посилання позивача на
відсутність у спірному договорі
істотних умов, передбачених ч.1 ст. 15
Закону України "Про оренду землі", а
саме умов передачі у заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки, як на
підставу визнання спірного договору
оренди землі недійсним, є
безпідставними, оскільки суду не
надано доказів того, що відсутність
зазначених умов порушило права сторін
договору, або третіх осіб.

Частиною першою ст. 88 ЦПК України
встановлено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Як вбачається з наданої квитанції,
позивач за подання даного позову до
суду, сплатив судовий збір в розмірі 243
грн. 60 коп., що підлягає відшкодуванню.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
ст.ст. 11, 60, 61, 88, 213-215, 218, 224-226, ЦПК України,
ст.ст. 16, 20, 202, 203, 215 ЦК України, ст.ст. 93,
125, 152 Земельного Кодексу України, ст.ст.
15, 31 Закону України «Про оренду землі», -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія "Аврора" до товариства з
обмеженою відповідальністю "Згода" та
ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
Головне управління юстиції у
Кіровоградській області про визнання
договору оренди землі недійсним,
задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди
землі площею 5,48 га, розташований на
території Вільшанської селищної ради,
кадастровий номер :01:000:0601,
укладений 30 жовтня 2012 року між ОСОБА_1
та товариством з обмеженою
відповідальністю "Згода" та
зареєстрованим 14 вересня 2013 року в
Реєстраційній службі Вільшанського
районного управління юстиції
Кіровоградської області.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Згода" та ОСОБА_1 на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія "Аврора" по 121 (сто двадцять
одному) грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції (Вільшанський
районний суд). Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: