АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4887/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Антонюк О. А. Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Каратаєвої Л.О., Прозорової М.Л.,

при секретарі:
Савеленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 10 квітня 2014 року
за заявою ОСОБА_2 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року у
справі за позовом ПАТ «Комерційний
банк «ПриватБанк» до ТОВ «Українське
фінансове агентство «Верус» і ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором та грошових сум, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2010 року ПАТ «Комерційний
банк «ПриватБанк» звернулося до суду з
позовом до ТОВ «Українське фінансове
агентство «Верус» і ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та грошових сум.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня
2010 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 18 червня 2013 року, стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний
банк «ПриватБанк» в рахунок повернення
заборгованості за договором про
надання банківських послуг від 10
лютого 2009 року 292270 грн. 64 коп. та судові
витрати в сумі 1820 грн..

25 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з заявою про перегляд вказаного
рішення суду за нововиявленими
обставинами з тих підстав, що 10 грудня
2013 року Святошинський районний суд м.
Києва виніс рішення, яким визнав п. 6.9
вказаного кредитного договору від 10
лютого 2009 року недійсним з моменту
укладення, що має істотне значення для
вирішення справи за позовом банку до
нього про стягнення кредитної
заборгованості, у зв'язку з чим просив
рішення суду від 21 жовтня 2010 року
скасувати і відмовити в задоволенні
позову банку.

Ухвалою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 10 квітня 2014
року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення суду відмовлено.

В апеляційній скарзі посилаючись
на порушення судом норм процесуального
права ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу
суду та задовольнити його заяву.

Розглянувши справу в межах доводів
скарги колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, а
ухвала суду - скасуванню з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив із того, що
вказані заявником обставини не є
нововиявленими, вони досліджувалися,
аналізувалися судом при розгляді
справи, були відомі і враховані, а
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року
винесено не на підставі рішення
Святошинського районного суду м. Києва,
яке винесено значно пізніше і не може
бути нововиявленою обставиною в
розумінні п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

З таким висновком суду погодитись не
можна, оскільки вони суперечать
вимогам закону та не відповідають
матеріалам справи.

Згідно зі ст. 361 ЦПК України підставами
для перегляду рішення, ухвали суду чи
судового наказу у зв'язку з
нововиявленими обставинами є, зокрема,
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

У пунктах 3, 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» від 30
березня 2012 року № 4 судам роз'яснено, що
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК
України).

Для визначених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 361
ЦПК України нововиявлених обставин
необхідними умовами є те, що вони
існували на час розгляду справи, але
підстави виникли після ухвалення
рішення у справі (зокрема, шляхом
скасування судового рішення, яке стало
підставою для його ухвалення),
спростовують обставини, встановлені
судом на час розгляду справи, та мають
важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

При вирішенні питання про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами суд має
виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК
України підстав, перелік яких є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає, та дотримання заявником умов,
що містяться у ст. ст. 362, 364 ЦПК України.

Судове рішення не може переглядатись у
зв'язку з нововиявленими обставинами у
разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст.
361 ЦПК України, відсутні, а є підстави
для перегляду судового рішення в
апеляційному чи касаційному порядку
або Верховним Судом України, а також
якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК
України, були або могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи.

Як на нововиявлену обставину,
ОСОБА_2 у своїй заяві послався на
визнання рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 10 грудня 2013
року недійсним п. 6.9 вказаного
кредитного договору від 10 лютого 2009
року з моменту укладення при тому, що
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованості за договором про
надання банківських послуг від 10
лютого 2009 року в розмірі 292270 грн. 64 коп.
обґрунтовано встановленим фактом
зняття з карткового рахунку поза
встановленого платіжного ліміту, що
призвело до утворення вказаної
заборгованості, а умовами укладеного
між сторонами кредитного договору
передбачений обов'язок відповідача у
встановлений строк повернути суму
заборгованості, тобто позов банку цим
рішенням суду був задоволений на
підставі п. 6.9 цього договору, згідно
якого у випадку виникнення
заборгованості держателя по
картрахунку в результаті курсової
різниці, технічних помилок в роботі
техніки, інших випадків, клієнт
зобов'язується погашати
заборгованість на протязі 30 днів з
моменту її виникнення.

Таким чином, внаслідок ухвалення
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 10 грудня 2013 року про
визнання п. 6.9 укладеного між сторонами
кредитного договору недійсним з
моменту укладення, відпала підстава,
якою обґрунтовано рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
21 жовтня 2010 року, при цьому зазначена
обставина не була і не могла бути
відома заявнику на час розгляду справи,
оскільки була встановлена після її
розгляду за рішенням іншого суду.

Суд на вказані обставини справи уваги
не звернув, не правильно розтлумачив
норми ст. 361 ЦПК України, не з'ясував
додержання заявником вимог ст. 362 ЦПК
України щодо строку для подання такої
заяви та прийшов до передчасного
висновку про те, що вказана обставина є
новою, відмовивши у задоволенні заяви.

За таких обставин, ухвала суду, як
постановлена з порушенням норм
процесуального права, підлягає
скасуванню з передачею питання на
новий розгляд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312
ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 10 квітня 2014
року скасувати і передати питання на
новий розгляд до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та оскарженню у касаційному порядку не
підлягає.

Судді: