Справа № 713/758/14-ц
Провадження №2/713/311/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2014
м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької
області у складі: головуючого судді
Кириляк А.Ю., при секретарі Матейчук
Л.Ю., за участю представників сторін ,
третьої особи, представника відділу
Держземагенства у Вижницькому районі,
ОСОБА_1 розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Фермерського господарства
«КСВ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог, відділ
Держземагенства у Вижницькому районі,
ОСОБА_9, про усунення перешкод у
користуванні земельними ділянками, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог, відділ
Держземагенства у Вижницькому районі,
ОСОБА_9, про усунення перешкод у
користуванні земельними ділянками.

В позові вказував, що фермерське
господарство «КСВ» у 2011 році уклало з
відповідачами договори оренди їхніх
земельних ділянок (паїв) для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва. Всі орендовані земельні
ділянки відповідачів знаходяться в
с.Коритне Вижницького району
Чернівецької області. Згідно п.3
договорів оренди сторони домовились
про те, що договір укладається строком
на 5 та один з них на 20 років.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що договір
оренди землі - це договір, за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що договір
оренди землі укладається у письмовій
формі і за бажанням однієї із сторін
може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст..31 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що договір
оренди землі може бути розірваний за
згодою сторін. На вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в порядку, встановленому законом.
Розірвання договору оренди землі в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або цим договором.

Всупереч вказаним вище нормам закону,
відповідачі, які є орендодавцями,
поставили підприємство до відома, що
вони забороняють використовувати в
подальшому свої орендовані ділянки у
будь-якій формі (обробіток,
розорювання, збір с/г продукції та ін..)
та погрожують підприємству втручанням
у діяльність правоохоронних органів.

Зазначають, що оскільки згідно
вказаних вище договорів оренди їхнє
підприємство використовувало
орендовані земельні ділянки за
призначенням останні 3 роки та належним
чином розраховувалось з відповідачами
згідно умов укладених з ними договорів,
що підтверджується підписами
відповідачів про розрахунки з ними у
відповідних відомостях, копії яких
додаються, то у зв'язку із не
розірванням договорів оренди у 2013 році,
підприємство за власні кошти восени 2013
року обробило спірні земельні ділянки
та засіяло їх.

Однак на даний час відповідачі
перешкоджають господарській
діяльності підприємства, намагаються
потрапити на орендовані земельні
ділянки та знищити посіви, що може
призвести до завдання значної
матеріальної шкоди, а тому змушені
звернутися до суду із цим позовом за
захистом своїх порушених прав.

Вважають, що оскільки відповідачі в
добровільному порядку погодились на
укладання з ними договорів оренди
їхніх земельних ділянок на вказаних у
договорах умовах, оскільки ні законом,
ні в договорі не передбачено
розірвання договору в односторонньому
порядку, дані договори є дійсними на
даний час і ніхто не має право
втручатися у господарську діяльність
підприємства, пов'язану з обробленням,
збиранням врожаю та іншими, пов'язаним
з цим діями на орендованих земельних
ділянках. Просить зобов'язати
орендодавців земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
(паїв) у с. Коритне - відповідачів не
чинити перешкоди Фермерському
господарству «КСВ» у користуванні ним
орендованими земельними ділянками у
с.Коритне Вижницького району
Чернівецької області в урочищах
«Сесія», «Берестове», «Чекань» до
закінчення терміну дії договорів
оренди.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав в повному
обсязі , просив його задовольнити в
повному засіданні. Посилався на
обставини викладені в позові , вважав ,
що договори оренди є чинні укладені
відповідно до вимог закону.

Представники відповідачів та третьої
особи ОСОБА_9 в судовому засіданні
позов не визнали подали на нього свої
заперечення просили в задоволенні
позову відмовити.

Представник третьої особи відділу
Держземагенства у Вижницькому районі,
вважав позов безпідставним просив в
його задоволені відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги та заперечення,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги не
обґрунтовані та не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна
особа може звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що фермерське
господарство «КСВ» у 2011 році уклало з
відповідачами договори оренди їхніх
земельних ділянок (паїв) для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва. Всі орендовані земельні
ділянки відповідачів знаходяться в
с.Коритне Вижницького району
Чернівецької області. Згідно п.3
договорів оренди сторони домовились
про те, що договір укладається строком
на 5 та один з них на 20 років.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Згідно ч.1 ст.14 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди
укладається в письмовій формі.

Предметом позову є захист речового
права позивача на оренду земельної
ділянки. Відповідно до ст. 102 - 1 ЗК
України право користування чужою
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб виникає
на підставі договору між власником
земельної ділянки та особою, яка
виявила бажання користуватися цією
земельною ділянкою для таких потреб,
відповідно до Цивільного кодексу
України

Відповідно до ст. 125 ЗК України право на
оренду земельної ділянки виникає з
моменту реєстрації цього права.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ЗК України право
оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди,
зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ч. З ст. 640 ЦК України
договір, якій підлягає державній
реєстрації є укладеним з моменту його
державної реєстрації .

Відповідно до ч. 1,5 ст. 6 Закону України
«Про оренду землі» орендарі набувають
права оренди земельної ділянки на
підставах і в порядку, передбачених
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України , цим та іншими
законами України і договором оренди
землі. Право оренди земельної ділянки
підлягає державній реєстрації
відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. З Закону «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно» державна реєстрація
прав є обов'язковою. Інформація про
права на нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав. Права на нерухоме майно
та їх обтяження, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 4 Закону «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно» право оренди земельної
ділянки є речовим правом, яке підлягає
обов'язковій державній реєстрації.

Факт існування законного речового
права посвідчується витягом з реєстру
речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
"Про оренду землі" істотними умовами
договору оренди землі є: об'єкт оренди
(місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату;

умови використання та цільове
призначення земельної-ділянки, яка
передається в оренду; умови збереження
стану об'єкта оренди;умови і строки
передачі земельної ділянки орендарю;
умови повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки; визначення сторони,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін;
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Невід'ємною частиною договору оренди
землі на підставі ч. 4 ст. 15 Закону
України "Про оренду землі" є план або
схема земельної ділянки, яка
передається в оренду; кадастровий план
земельної ділянки з відображенням
обмежень (обтяжень) у її використанні
та встановлених земельних сервітутів;
акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості); акт
приймання-передачі об'єкта оренди;
проект відведення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Законом.

На час укладення договорів діяв
порядок державної реєстрації оренди
землі затверджений постановою
Кабінету Міністрів України № 1021 від
09.09.2009 року «Про затвердження порядків
ведення Поземельної книги і Книги
записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі»(яка
діяла на момент укладення договору), а
відповідно до Указу Президента України
від 17.02.2003 року «Про заходи щодо
створення єдиної системи державної
реєстрації земельних ділянок,
нерухомого майна та прав на них у
складі державного земельного
кадастру» на Державний комітет України
по земельних ресурсах покладено
обов'язок щодо здійснення у складі
державного земельного кадастру
державної реєстрації земельних
ділянок, нерухомого майна та прав на
них, а також договорів оренди земельних
ділянок.

Згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 цього
Кодексу.

Згідно правової позиції висловленої
Верховним Судом України в постанові
від 6 березня 2013 року (справа № 6-5 цс 13)
Державна реєстрація договору оренди
земельної ділянки у період визначеного
сторонами строку дії договору
забезпечує правомірне, договірне
використання орендарем орендованої
земельної ділянки відповідно до норм
Земельного кодексу України, Цивільного
кодексу України, Закону України від 6
жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду
землі» та Закону України від 11 лютого
2010 року № 1878-VІ «Про внесення змін до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» та інших
законодавчих актів України» незалежно
від дати проведення такої реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

З копій державних актів на право
власності на земельну ділянку з
договорами про оренду земельних
ділянок, атами визначення меж
земельної ділянки в натурі (а.с.225-226 ) та
витягів у з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
іншого речового права (а.с.128 -134)
вбачається,що відповідачі здали в
оренду свої земельні ділянки ОСОБА_9,
які згідно вимог чинного законодавства
належним чином оформила їх та
зареєструвала у реєстраційній службі.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Статтею 59 ЦПК України передбачено, що
обставини які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами.

Статтею 41 Конституції України
передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним. Використання
власності не може завдавати шкоди
правам, свободам та гідності громадян.
Всі особи мають утримуватися від
безпідставного заволодіння майном
власника та завдання йому шкоди. Не
допускається також протиправне
позбавлення права власності або
обмеження в його здійсненні.

Згідно п.1 ст.17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» суди України при розгляді
справ застосовують Конвенцію про
захист прав людини та основоположних
свобод та протоколи до неї і практику
Європейського Суду, як джерело права.

Відповідно до ст.1 Протоколу № 2 до
Конвенції, кожна фізична особа має
право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений своєї
власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

Зміст цього конвенційного положення
про захист права власності розкритий у
ряді Рішень Європейського Суду з прав
людини. Зокрема, у Рішенні
Європейського Суду від 29.11.1991 р. у
справі "Пайн Велей Девелопментс ЛТД"
проти Ірландії" зазначається, що
власники мають право претендувати
щонайменше на законне сподівання на
можливість користуватися своєю
власністю.

З огляду на викладене, з урахуванням
встановлених обставин, суд приходить
до висновку, що оскільки позивач не
набув законного права користування
земельними ділянками, під час судового
засідання не надав доказів факту
існування законного речового права,
яке посвідчується витягом з реєстру
речових прав на нерухоме майно
орендованих земельних ділянок , не
являється законним землекористувачем
тому, вимоги про усунення перешкод в
користуванні земельної ділянки
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 5, 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст. 203, 627, 638, 631, 387 ЦК України,
ст. ст. 15, 16, 18, 20, 31, 33, 34 Закону України
«Про оренду землі», Постановою
Кабінету Міністрів України від 25
грудня 1998 року № 2073, якою затверджено
Порядок державної реєстрації
договорів оренди землі, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові Фермерського господарства
«КСВ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог, відділ
Держземагенства у Вижницькому районі,
ОСОБА_9, про усунення перешкод у
користуванні земельними ділянками, -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернівецької
області через Вижницький районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
А. Ю. Кириляк