Міжгірський районний суд
Закарпатської області
Справа № 302/192/14-ц
Номер рядка звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

14.05.2014 р.
смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд
Закарпатської області в

особі головуючого судді Кривка В. П

при секретарі Гажук Н.В.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні райсуду в
смт.Міжгір'ї справу за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя особа без
самостійних вимог ВДВС Міжгірського
РУЮ в Закарпатській області про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 16462 грн.35 коп.,-

В С Т А Н О В
И В:

14.02.2014 р. позивач звернувся в
суд із позовом до відповідача ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором № б/н від 19.09.2005 р.
в сумі 16462 грн. 35 коп., який
обґрунтовано наступним.

Відповідно до укладеного договору
від 19.09.2005 року (без номера) відповідач
отримав кредит у розмірі 5000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Позивач
свої зобов'язання за Договором та
угодою виконав в повному обсязі, а саме
надав відповідачу кредит у розмірі,
встановленому Договором. Натомість
відповідач взяті на себе зобов'язання
за кредитним договором не виконав, а
саме у зв'язку з несвоєчасним
погашенням кредиту в нього станом на
31.12.2013 р. виникла заборгованість у сумі
22930,98 грн., яка складається з наступного:

- 4982,11 грн. заборгованість за кредитом;

- 17948,87 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом.

Від цієї суми заборгованості
віднімається сума у розмірі 7728,74 грн.,
яка була задоволена судовим наказом
Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 12.11.2008 року з
відповідача - ОСОБА_1 на користь
позивача ПАТ КБ "ПриватБанк", різниця
становить 15202,24 грн.. А також штрафи - 500
грн. штраф (фіксована частина); 760,11 грн. -
штраф (процентна складова). Таким чином
заборгованість до стягнення становить
16462,35 грн.. Відповідач цю суму
заборгованості добровільно не погашає.

Представник позивача на розгляд
справи повторно не з'явився подавши
суду заяву в якій просить справу
розглянути без його участі, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач та його представник
позов заперечили повністю та пояснили
наступне. 12.11.2008 р. позивачем отримано
судовий наказ у справі наказнаго
провадження № 2-н-63/2008 про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за кредитним
договором в сумі 7728,74 грн., який є
предметом розгляду в даній справі. З
відповідача стягнуто в примусовому
порядку через ВДВС Міжгірського РУЮ в
Закарпатській області частину цієї
заборгованості, шляхом відрахування
коштів з його заробітної плати.
Стягнення припинено з відповідача з
причин звільнення за місцем праці.

04.02.2014 року позивач повторно
звернувся до суду із позовними
вимогами про стягнення заборгованості
за цим же кредитним договором, віднявши
суму, яка підлягає стягненню за
судовим наказом . Відповідач та його
представник за цих підстав просять
відмовити у задоволенні позову та
застосувати строк давності до
позовних вимог.Оскільки з часу
останнього платежу проведеного на
погашення заборгованості по
кредитному договору за судовим наказом
минуло більше трьох років.

Суд установив наступні
обставини, які визнані сторонами і не
оспорюються.

Згідно кредитного договору № б/н
від 14.02.2014 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» надав
ОСОБА_1 кредит у сумі 5000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку під 36 % річних . Позивач
кредитні кошти перерахував
відповідачу ОСОБА_1 на кредитну картку.
Відповідач скористався платіжною
кредитною карткою знявши з картки 4982,11
грн.. Натомість взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором не
виконав, кредит не погасив у
встановлені строки передбачені
договором. Внаслідок чого в ОСОБА_1
виникла заборгованість. Зокрема станом
на 19.10.2008 року 7728,74 грн., яка включала в
себе 4982,12 грн. - заборгованість за
кредитом та 2746,62 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом.

За цих обставин 10.11.2008 року
представник позивача звернувся до суду
із заявою про видачу судового наказу
про стягнення з боржника ОСОБА_1 на
користь ПраватБанку заборгованості у
розмірі 7728,74 грн. за кредитним
договором б/н від 19.09.2005 року. На
підставі цієї заяви 12.11.2008 року
Міжгірський районний суд
Закарпатської області видав судовий
наказ №2-н-63/2008 р. про стягнення суми
7728,74 грн. з ОСОБА_1 Судовий наказ набрав
чинності 25.11.2008 року та 07.08.2009 року на
заяву представника ЗАТ КБ "ПриватБанку"
був надісланий стягувачу (позивачу).
25.09.2009 року державним виконавцем
Міжгірського РУЮ в Закарпатській
області винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження за
судовим наказом. Згідно розпорядження
державного виконавця судовий наказ
надіслано до Міжгірської районної ради
в Закарпатській області за місцем
праці боржника ОСОБА_1 для утримання 20 %
заробітку, що належить до виплати
боржнику та перерахування цих коштів
на рахунок ВДВС Міжгірського РУЮ в
Закарпатській області.

12.07.2010 р. Міжгірської районною
радою повернуто судовий наказ до ВДВС
Міжгірського РУЮ у зв'язку із
звільненням ОСОБА_1 із займаної посади
з 30.06.2010 р., про що є відповідна відмітка
в судовому наказі, а також вказана
загальна сума відрахована за судовим
наказом, яка становить 2839,64 грн.

30.11.2012 року державним виконавцем
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві -
ЗАТ КБ "ПриватБанк" у зв'язку з
відсутністю у боржника ОСОБА_1
будь-якого рухомого та нерухомого
майна на яке можна звернути стягнення і
всі заходи щодо виявлення такого майна
виявилися безрезультатними. Дана
постанова державного виконавця
сторонами виконавчого провадження не
оскаржена і набрала чинності. 28.12.2012
року судовий наказ повернуто ЗАТ КБ
"Прават Банк".

Встановлені обставини не
оспорені сторонами і підтверджені
доказами в справі.

14.02.2014 року представник позивача
звернувся в суд із цим позовом до
відповідача ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за вищезгаданим
кредитним договором від 19.09.2005 р. в сумі
16462 грн. 35 коп.

Оцінивши позиції сторін, доводи
їх представників, встановлені
обставини і подані в справу докази,
суд дійшов такого висновку.

В справі є підстави задовольнити
заяву відповідача та його
представника про застосування строку
позовної давності з таких підстав і
мотивів.

Ст. 257 ЦК України встановлено
позовну давність тривалістю у три
роки. Згідно з ст. 261 ч. 1 ЦК України
перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

З обставин справи видно, що між
сторонами мали місце договірні
зобов'язання за кредитом. За змістом
договору і доданими документами
видно, що позивач обумовив для
відповідача погашення коштів кредиту
і відсотків за користування грошима
протягом 30 днів з моменту виникнення
заборгованості (пункт 6.9 умов та
правил надання банківських послуг).

За судовим наказом Міжгірського
районного суду від 12.11.2008 р. в справі №
2-н-63/2008 р. з відповідача частково
стягнено суму заборгованості, а саме з
платіжних доручень відділу ДВС
Міжгірського РУЮ в Закарпатській
області вбачається, що починаючи з
лютого 2010 року по 01.07.2010 року ПАТ КБ
"ПриватБанку" перераховано частину
боргу, вс ього в сумі 2839,64 грн.. З липня
2010 року жодного стягнення з ОСОБА_1 в
користь ПАТ КБ "ПриватБанк" не
проведено.

Отже, про порушення договірних
зобов'язань, допущених відповідачем
позивач дізнався у серпні 2010 року,
тобто з часу припинення відповідачем
сплати кредиту за судовим наказом. З
цієї дати відповідач не здійснював
жодного платежу на користь позивача.
Цю обставину позивач не повідомив
суду і не відобразив у розрахунку
заборгованості за кредитним договором
даданим до позову, а також на вимогу
суду не надано відомостей про порядок
зарахування суми 2839,64, яку було
стягнуто за судовим наказом з
відповідача на користь позивача.

Таким чином, з часу коли позивач
повинен був дізнатися про порушення
зобов'язань відповідачем (серпень 2010
р.), бо саме з цього місяця відповідач
припинив сплачувати кредитні
зобов'язання і до дати закладення
позову в суд минуло 3 роки і 6 місяців.

Встановлене дає підстави
застосувати ст. 267 ч.ч. 3-5 ЦК України,
тобто відмовити в позові за спливом
строку давності без наявності
поважних причин пропуску такого та з
врахуванням правового висновку ВСУ
України наданого у справі про
стягнення заборгованості за кредитним
договором 07.11.2013 року.

Окрім цього, державним
виконавцем в постанові про повернення
виконавчого документа (судового наказу
№ 2-н-63/2008 р. ) стягувачеві - ЗАТ КБ
"ПриватБанк" від 30.11.2012 року
роз'яснено, що виконавчий документ може
бути повторно пред'явлений для
виконання в строк до 30.11.2015 р.. Тобто,
позивач має право повторно звернутися
з Судовим наказом виданим 12.11.2008 р.
Міжгірським районним судом
Закарпатської області в справі №
2-н-63/2008 про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ "ПриватБанк"
заборгованості по кредитному договору
до відділу ДВС Міжгірського РУЮ в
Закарпатській області для примусового
виконання рішення суду.

Судових витрат до стягнення чи
повернення не має.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову
відмовити повністю.

Копію рішення надіслати
позивачу та відповідачу для відома.

Апеляційну скаргу на рішення
суду може бути подано в апеляційний
суд Закарпатської області через
райсуд протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили
згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка