Справа № 523/6776/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в
складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі - Максименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №9 в м.Одесі
скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі
скаргою на дії державного виконавця
першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції Георгієва
В.І. та просив визнати дії
неправомірними та скасувати арешти
накладені постановами від 19 серпня 2011
року та 28 березня 2013 року посилаючись
на те, що нерухоме майно на яке
накладено арешт було передано ним в
іпотеку в забезпечення виконання умов
кредитного договору укладеного з ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль» і останній має
переважне право перед іншими особами
на задоволення своїх вимог. Між ним та
банком досягнуто угоди про продаж
предмету іпотеки. Виконавчі
провадження були закриті, а виконавчі
листи повернуті стягувачам, однак
арешти не зняті і на його звернення
виконавець не реагує, отримував
повідомлення про втрату одного
виконавчого провадження та про
необхідність звернення до суду для
вирішення цього питання.

В судове засідання сторони не
зявилися і з заявами про відкладення
розгляду справи не зверталися, від
скаржника та представника стягувача
ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» є заяви про
розгляд справи в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Так судом було встановлено, що 04.05.2007
року між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 було
укладено договір іпотеки предметом
якої стало нежитлове приміщення за
адресою:АДРЕСА_1 та нежитлова будівля
за адресою:АДРЕСА_1. Вказані будівлі
належать на праві власності ОСОБА_1 на
підставі договорів купівлі-продажу від
24.03.2006 року посвідчених приватним
нотаріусом Арцизького районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_4.

21.07.2008 року ВАТ «Райфайзен Банк Аваль»
та ОСОБА_1 було укладено договір
іпотеки предметом якої є нежитлова
будівля, корпус 1, що знаходиться за
адресою:АДРЕСА_1 та нежитлова будівля,
що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1, які
належать на праві власності ОСОБА_1 на
підставі договорів купівлі-продажу від
23.05.2008 року посвідчених приватним
нотаріусом Арцизького районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_4.

Вказані договори були укладені на
забезпечення кредитних договорів від
03.05.2007 року та від 14.07.2008 року.

23.11.2012 року державним виконавцем
першого Суворовського відділу ДВС
Танасійчук С.В. прийнято постанову про
повернення виконавчого документу
№2-2851/10 (ВП№28249104) стягувачу ПАТ
«Приватбанк» у зв'язку з відсутністю у
боржника ОСОБА_1 майна на яке може бути
звернуто стягнення

11.03.2014 року заступником начальника
першого Суворовського відділу ДВС
Георгієвим В.І. було прийнято
постанову про повернення виконавчого
документа №1527/5537/12 стягувачу ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль» на підставі п.9
ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче
провадження» та при цьому вказував на
те, що заяву відділу про скасування
арешту з майна залишено без
задоволення.

Відповідно до вимог норми п.9 ч.1
ст.47 Закону виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо
наявна встановлена законом
заборона щодо звернення стягнення на
майно чи кошти боржника, якщо у нього
відсутнє інше майно чи кошти, на які
можливо звернути стягнення, а також
щодо проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення.

Постановою державного виконавця
першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ
Танасійчук С.В. від 19.08.2011 року
(В-13/1147/28249104) було накладено арешт на
майно боржника та оголошено заборону
на його відчуження.

28.03.2013 року на все належне
боржнику майно обуло накладено арешт
на підставі постанови заступника
начальника першого Суворовського
відділу ДВС Георгієва В.І..

Необхідно звернути увагу, що
нормами ст.33 Закону України «Про
іпотеку» визначено, що звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Згідно з вимогами ч.5 ст.60 Закону у
всіх інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду.

Враховуючи встановлені судом
обставини та вказані норми суд
приходить до висновку про задоволення
скарги, необхідно визнати
неправомірними дії державного
виконавця по накладенню арешту на
іпотечне майно, оскільки реалізація
вказаного майна можлива лише при
наявності трьох умов визначених
нормами ст.33 Закону України «Про
іпотеку», тому з метою захисту прав
сторонни виконавчого провадження,
необхідно скасувати арешти накладені
на підставі вказаних вище постанов.

Керуючись ст.ст.209,210,212,385,387 ЦПК України,
-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати дії державного виконавця
першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ
Танасійчук С.В. та заступника
начальника першого Суворовського
відділу ДВС ОМУЮ Георгієва Василя
Івановича щодо накладення арешту та
заборони на відчуження іпотечного
майна неправомірними.

Скасувати арешти та заборону на
відчуження майна ОСОБА_1, нежитлове
приміщення за адресою:АДРЕСА_1,
нежитлова будівля за адресою:АДРЕСА_1,
нежитлова будівля, корпус 1, що
знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 та
нежитлова будівля, що знаходиться за
адресою:АДРЕСА_1, накладені постановами
державного виконавця першого
Суворовського відділу ДВС ОМУЮ від
19.08.2011 року (В-13/1147/28249104) та заступника
начальника першого Суворовського
відділу ДВС ОМУЮ Георгієва Василя
Івановича від 28.03.2013 року (ВП№37259898).

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-денний
строк апеляційної скарги з дня її
проголошення.

Суддя: