Справа № 2-"О"-40 Головуючий у І
інстанції Заріцький С.М.Провадження №
22-ц/780/2066/14 Доповідач у 2
інстанції Суханова Є.М.Категорія 16
УХВАЛА

Іменем України

05 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Данілова О.М., Мережко М.В.,

при секретарі: Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи з апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Вишгородського
районного суду Київської області від 13
квітня 2010 року по справі за заявою
ОСОБА_3, зацікавлена особа Вишгородська
міська рада про встановлення факту
проживання однією сім'єю без укладання
шлюбу ,-

ВСТАНОВИЛА:

Заявниця звернулась до суду із заявою,
посилаючись на те, що вона з 1997 року
проживала однією сім'єю з померлим
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 Просила
визнати цей факт, оскільки це необхідно
для оформлення спадкового майна, яке
залишилося після його смерті.

16.12.2008 року Вишгородським районним
судом Київської області було винесено
рішення про задоволення заяви ОСОБА_5
Встановлено, що ОСОБА_4 перебував з 1990
року у фактичних шлюбних відносинах з
ОСОБА_5, але судом не було зазначено, що
заявниця проживала з ОСОБА_4 весь цей
час однією сім'єю.

07.04.2010 року ОСОБА_5 звернулась до суду із
заявою про визнання того, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Житомирської
області, Ружинського району, с.
Трубіївка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
перебував з 1990 року у фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_5 і проживав з нею
однією сім'єю. В судовому засіданні
заявниця свою заяву підтримала.

Зацікавлена особа до суду не з'явилася,
про день і час розгляду справи була
належним чином повідомлена.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 13 квітня 2010
року заяву задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець Житомирської області,
Ружинського району, с.Трубіївка, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, перебував з 1990
року у фактичних шлюбних відносинах з
ОСОБА_5 і проживав з нею однією сім'єю.

Не погодившись з висновками наведеними
в рішенні суду, апелянт звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити по
справі нове рішення, яким відмовити у
задоволенні заяви заявника.

Колегія суддів вислухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги вважає, що вона
обґрунтована та підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було
встановлено, що з 1990 року заявниця та
ОСОБА_4 проживали однією сім'єю, але не
були у шлюбі між собою. Наведене
підтверджує свідок ОСОБА_7 Сторони
спільних дітей не мають, а тому суд
першої інстанції прийшов до висновки,
що заява заявниці підлягає
задоволенню.

Разом з тим, з такою позицією суду
першої інстанції погодитись не може
колегія суддів так як висновки суду
спростовуються доказами по справі та
встановлені з порушенням вимог
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Оскаржуваним рішенням були порушено
права апелянта як спадкоємиці її
двоюрідного брата - ОСОБА_4 і тому вона
має право на оскарження даного рішення
в апеляційному порядку. Відповідно до
ст.309 ЦПК України, підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для

справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Відповідно до п.19 «Постанови №12
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику розгляду цивільних
справ в апеляційному порядку» від 24
жовтня 2008 року « За наявності підстав,
передбачених статтею 309 ЦПК України,
апеляційний суд скасовує рішення суду
першої інстанції та ухвалює нове
рішення або змінює його й не має права
передавати із цих підстав справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Зазначеними підставами є: неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважає встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права. При цьому судам
необхідно виходити з того, що:

неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи, слід вважати
неправильне визначення предмета
доказування чи не з'ясування обставин,
якими обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, або інших фактичних даних
(пропущення строку позовної давності
тощо), неправильну кваліфікацію
правовідносин сторін, які випливають
із встановлених обставин тощо;

недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, має місце у випадках
зазначення у судовому рішенні певних
обставин (фактів), які не підтверджені
доказами, їх недостатність,
недостовірність та (або)
суперечливість, відсутність мотивів
прийняття чи неприйняття доказів тощо;

невідповідність висновків суду
обставинам справи вважається у тому
разі, якщо останні встановлені судом
повно та правильно, проте висновки з
установлених обставин зроблено
неправильно.

порушення або неправильне
застосування матеріального чи
процесуального права має місце у разі
застосування закону, який не
поширюється на ці правовідносини, або
не застосовано закон, який підлягав
застосуванню, унаслідок неправильної
юридичної кваліфікації правовідносин
або неправильного витлумаченого
закону, який хоч і підлягав
застосуванню, проте його зміст і
сутність сприйнято неправильно через
розширене чи обмежене тлумачення.
Відповідно до п.20 «Постанови №12
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику розгляду цивільних
справ в апеляційному порядку» від 24
жовтня 2008 року « Виходячи з повноважень
суду апеляційної інстанції, визначених
пунктом 5 частини першої статті 307 ЦПК,
апеляційний суд може скасувати рішення
суду першої інстанції з передачею
справи на новий розгляд лише з підстав,
вичерпно визначених у статті 311 ЦПК
(вона розширеному тлумаченню не
підлягає), за наявності яких рішення
суду скасовується незалежно від
правильності висновків суду та
незалежно від того, чи посилаються
учасники процесу на такі порушення
(стаття 303 ЦПК). Зазначеними підставами
можуть бути тільки такі: розгляд справи
неповноважним суддею або складом суду;
ухвалення судового рішення чи
підписання його не тим суддею, який
розглядав справу; розгляд справи за
відсутності будь-кого з осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
не повідомлених про час і місце
судового засідання; вирішення судом
питання про права та обов'язки осіб, які
не брали участі у справі; розгляд судом
не всіх вимог і цей недолік не був та не
міг бути усунений ухваленням
додаткового рішення відповідно до
статті 220 ЦПК; розгляд справи з
порушенням правил виключної
підсудності» .

Звернувшись з заявою до суду. заявник
ОСОБА_5 вказала, що визнання даного
юридичного факту необхідно для
оформлення спадкового майна.

Згідно з вимогами ст. 235 п. 6 ЦПК України
та Постанови №7 від 30.05. 2008 р. Пленуму
Верховного Суду України, якщо під час
розгляду справи в порядку окремого
провадження виникає спір про право,
дана справа вирішується в порядку
позовного провадження за місцем
знаходження спадкового майна.

Спірне спадкове майно знаходиться в
Ружинському районі Житомирської
області.

02.04.2010 р. Ружинським районним судом
Житомирської області було відкрито
провадження за позовом ОСОБА_8 до
ОСОБА_5 Таким чином були порушені
підсудність та порядок розгляду справ
окремого провадження.

Згідно з вимогами ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких бере
участь особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Суд першої інстанції повинен був
врахувати встановлені обставини та
ухвалити рішення, яке б відповідало
вимогам процесуального та
матеріального права та врахувати
докази по справі та правовідносини
сторін та залишити заяву без розгляду
на підставі вимог ч. 4 ст.256 ЦПК України

Згідно з ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо з заяви про встановлення
факту, що має юридичне значення,
вбачається спір про право, а якщо спір
про право буде виявлений під час
розгляду справи, - залишає заяву без
розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції
встановивши, що заявниця ОСОБА_5
вирішує питання про отримання спадщини
повинен був залишити її заяву без
розгляду.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

На підставі наведеного, керуючись ст.
293,303,307,309,313-315 ЦПК України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 13 квітня 2010 року
скасувати та постановити нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_3, зацікавлена особа
Вишгородська міська рада про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без шлюбу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржено
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: