Справа № 464/3822/14-ц
пр.№ 2/464/1062/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2014 року

м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого Борейка С.В.

за участю: секретаря Калітовській А.Б.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів Ковальчук
Х.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Львівської міської ради, департаменту
містобудування Львівської міської
ради про визнання права на оренду
земельної ділянки та визнання
договору, укладеним на раніше
визначених умовах, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд із
позовом до відповідачів Львівської
міської ради та Департаменту
містобудування Львівської міської
ради, в якому просить: визнати за ним
право на оренду земельної ділянки
загальною площею 0,0637 га, розташованої
за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер
земельної ділянки :04:002:0059, та
визнати Договір про оренду землі від 16
червня 2009 року, укладений між ОСОБА_3 та
Львівською міською радою згідно ухвали
Львівської міської ради "Про передачу
земельних ділянок на АДРЕСА_1" від 27
грудня 2007 року № 1459, кадастровий номер
земельної ділянки :04:002:0059,
загальною площею 0,0637 га, поновленим на
строк п'ять років до 27 грудня 2017 року на
умовах, які передбачені договором. В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 16 червня 2009 року
між позивачем та відповідачем
1укладено договір оренди землі на 5-ть
років до 27 грудня 2012 року. Земельна
ділянка була передана згідно Акта
приймання-передачі та
використовувалася згідно умов
договору. 05 вересня 2012 року позивач
звернувся до відповідача 1, який є
орендодавцем за даним договором, про
продовження строку дії договору, однак,
на думку позивача, йому було
неправомірно відмовлено в продовженні
строку дії договору оренди землі. Крім
того вказує, що 05 листопада 2012 року він
повторно звернувся до Управління
архітектури департаменту
містобудування із заявою про надання
йому нового висновку про наявність
містобудівних обмежень щодо
користування земельною ділянкою та
продовження строку дії договору
оренди, однак лише 14 березня 2013 року
отримав відмову відповідача 2 про
надання даного висновку, чим на його
думку порушено право на поновлення
договору оренди землі, вважає такі дії
відповідачів неправомірними, такими,
що суперечать вимогам ст. 33 Закону
України "Про оренду землі", а відтак
договір оренди є землі поновленим. На
підставі наведеного просить позов
задоволити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
додатково пояснив, що органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
згідно ч. 3 ст. 24 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, тощо, відтак вважає,
відмови з боку орендодавця та дії
відповідачів, якими створено перешкоди
для поновлення строку дії договору
оренди землі, незаконними та такими, що
зокрема суперечать порядку поновлення
договору оренди землі, передбаченого
ст. 33 Закону України "Про оренду землі",
оскільки останньою передбачено, що по
закінченню строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки за
умовами договору, має переважне право
перед іншими особами на укладення
договору оренди землі на новий строк
(поновлення договору оренди землі), а
крім того дана стаття визначає чіткий
порядок та вичерпний перелік
документів, необхідних для поновлення
договору оренди землі. Вважає, що
вимоги чинного законодавства зі
сторони позивача, щодо поновлення
договору були виконані в повному
обсязі. Натомість відповідачами
додатково безпідставно вимагалося
надання документів, які вже надавалися
при первинному укладенні договору
оренди землі, а в наданні нових
документів, згідно запиту від 05
листопада 2012 року, коли було подано
технічну документацію на земельну
ділянку, було безпідставно відмовлено,
покликаючись на законодавство, яке не
було чинне на момент звернення
позивача, а згодом, дія якого взагалі
була відстрочена до 2015 року. Крім того,
вказав, що в межах місячного строку для
розгляду звернення про поновлення
строку дії договору оренди землі,
відповідачами не надано зауважень ні
щодо умов договору, ні заперечень про
його припинення. Станом на
сьогоднішній день земельна ділянка
перебуває в користуванні позивача, за
неї сплачується орендна плата, що
підтверджується квитанцією.

Представник відповідачів проти
задоволення позову заперечив, подав
письмовий відзив на позовну заяву, в
якому зазначив, що в межах спірних
правовідносин Львівська міська рада
діє у відповідності до положень ст. 10
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" є органом
місцевого самоврядування в Україні, що
представляє територіальну громаду
міста Львова та здійснює від її імені
та в її інтересах функції і
повноваження місцевого самоврядування
визначені Конституцією України та
іншими законами України. Наполягає, що
згідно ст. 80 вказаного Закону
територіальні громади, які реалізують
право власності через органи місцевого
самоврядування, є суб'єктами права
власності на землю, що є комунальною
власністю, відтак відповідно до п. 34 ст.
26 ст. 33 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст. ст. 12, 116
ЗК України міська рада вирішує
відповідно до законодавства питання
регулювання земельних відносин, а
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів місцевого
самоврядування. Вважає, що в частині
звернення позивача про поновлення
договору оренди земельної ділянки
АДРЕСА_1 була надана правомірна
відповідь від 03.12.2013р №2403-Звих-2097, якою
засвідчено, що позивачем по даній справ
було подано неповний пакет документів,
відповідно до п. п. 4.3, 4.4 додатку № 8 до
рішення виконавчого комітету
Львівської міської ради від 28.05.2010 року
№ 613 "Про затвердження стандартів
адміністративних послуг, які надає
управлєння природних ресурсів та
регулювання земельних відносин
департаменту містобудування",
зазначає, що в межах міста Львова
земель сільськогосподарського
призначення не передбачено, відтак
вважає, що договір оренди землі АДРЕСА_1
завершився 27 грудня 2012 року. У судовому
представник дала пояснення та проти
задоволення позовних вимог заперечила
з мотивів наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та з'ясувавши її дійсні обставини, суд
приходить до наступного висновку, з
огляду на таке.

Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до матеріалів справи та
пояснень учасників процесу вбачається,
що 16.06.2009 року, згідно ухвали Львівської
міської ради "Про передачу земельних
ділянок на АДРЕСА_1" від 27 грудня 2007 року
№ 1459, між Львівською міською радою та
ОСОБА_3 укладено договір оренди землі
на 5-ть років до 27 грудня 2012 року (а.с. ).

Згідно з договору оренди землі від
16.06.2009 цільове призначення даної
земельної ділянки - землі громадської
та житлової забудови.

05 вересня 2012 року позивач звернувся до
відповідача 1, який є орендодавцем за
вказаним Договором, в межах строку,
передбачено п. 8 Договору, про
поновлення строку дії договору, що
підтверджується реєстраційною карткою
Центру обслуговування мешканців ЛМР.
(а.с. ) та відповіддю Львівської міської
ради від 26 жовтня 2012 року (а.с. ). В якій
повідомлено про подання неповного
переліку документів та зобов'язано
позивача надати додаткові документи
для продовження строку оренди
земельної ділянки згідно п.п. 4.3, 4.4
додатку № 8 Рішення Виконавчого
комітету Львівської міської ради від 28
травня 2010 року № 613 "Про затвердження
стандартів адміністративних послуг,
які надаються управлінням природних
ресурсів та регулювання земельних
відносин". Зокрема було зобов'язано
надати план земельної ділянки масштабу
1:500 з зазначеними межами, виконаний
ліцензійною спеціалізованою
землевпорядною організацією,
вирахуваною загальною її площею,
нанесеними червоними лініями,
погоджений з управлінням архітектури
департаменту містобудування;
кадастровий план земельної ділянки, у
тому числі в електронному векторному
вигляді (обмінний файл in 4), з
зазначенням загальної площі земельної
ділянки, нанесеними червоними лініями,
експлікацією земель; висновок
управління архітектури департаменту
містобудування про наявність
містобудівних обмежень щодо
користування земельною ділянкою.

05 листопада 2012 року позивач звернувся
до Управління архітектури
департаменту містобудування із заявою
про надання висновку про наявність
містобудівних обмежень щодо
користування земельною ділянкою та
надав технічну документацію із
попереднім висновком даного
управління про наявність
містобудівних обмежень, однак у
місячний строк даний висновок не був
наданий, а також не отримано відповідь
щодо поновлення або припинення
договору оренди землі.

14 березня 2013 року Управлінням
архітектури Департаменту
містобудування Львівської міської
ради надіслано лист № 2401-3вих-300,
відповідно до якого зазначено, що в
межах міста Львова відсутні землі
сільськогосподарського призначення в
межах міста Львова, та керуючись ч. 3 ст.
24 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" вказано на
неможливість передачі земельної
ділянки в зв'язку з відсутністю плану
зонування або детального плану
території. Натомість згідно листа
Управління архітектури Департаменту
містобудування Львівської міської
ради від 29 лютого 2012 року розроблення
детального плану території по вул.
Пирогівка у м. Львові відповідно до
відкоригованого Генерального плану м.
Львова є недоцільним (а.с. ).

Наступними своїми листами за
зверненням позивача, відповідачами
повторно вказано на зазначені
обставини та наголошено на
неможливості поновлення строку дії
договору оренди землі.

Згідно ст. 19 Конституції України,
передбачено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У рішенні Конституційного суду в
справі за конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування) від 16 квітня
2009 року в справі № 1-9/2009 зазначено, що
гарантоване державою місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи і передбачає правову,
організаційну та
матеріально-фінансову самостійність,
яка має певні конституційно-правові
межі, встановлені, зокрема, приписами
статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону
України. З аналізу вказаних
конституційних положень вбачається, що
ці органи місцевого самоврядування,
здійснюючи владу і самостійно
вирішуючи питання місцевого значення,
віднесені законом до їх компетенції, та
приймаючи рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Такі ж положення закріплені у
статті 4 Європейської хартії місцевого
самоврядування.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Згідно ст. 122 ЗК України передачу
земельних ділянок у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб віднесено до
повноважень сільських, селищних,
міських рад.

Частиною 1 ст. 93 ЗК України визначається
право оренди земельної ділянки - як
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
провадження підприємницької та іншої
діяльності. А ч. 8 даної статті ЗК
України передбачено, що пов'язані з
орендою землі, регулюються законом.

Спеціальним законом, який діє у сфері
оренди землі є Закон України "Про
оренду землі" від 06 жовтня 1998 року №
161-XIV.

За приписами ст. 6 Закону України "Про
оренду землі" орендарі набувають права
оренди земельної ділянки на підставах
і в порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
оренду землі» врегульовано порядок
поновлення строку дії договору оренди
землі та зокрема передбачено, що по
закінченню строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки за
умовами договору, має переважне право
перед іншими особами на укладення
договору оренди землі на новий строк
(поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди. При
поновленні договору оренди землі його
умови можуть бути змінені за згодою
сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення строку
договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором. У цьому
випадку укладання додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі
здійснюється із уповноваженим
керівником органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування без
прийняття рішення органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування про поновлення
договору оренди землі (щодо земель
державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування, який
уповноважений підписувати додаткову
угоду до договору оренди землі щодо
земельної ділянки державної або
комунальної власності, визначається
рішенням цього органу. Додаткова угода
до договору оренди землі про його
поновлення має бути укладена сторонами
у місячний строк в обов'язковому
порядку. Відповідно до п. 69 Розділу XI
ухвали Львівської міської ради "Про
розмежування повноважень між
виконавчими органами Львівської
міської ради" від 08 липня 2010 року № 3704
до повноважень департаменту
містобудування Львівської міської
ради віднесено зокрема "на підставі
рішення міської ради або рішень судів
укладення договорів купівлі-продажу
земельних ділянок, договорів оренди
землі, договорів про земельні
сервітути, договорів (угод) про
відшкодування втрат від недоотримання
коштів за фактичне землекористування".

Приписи ст. 33 Закону України "Про оренду
землі" щодо поновлення договору оренди
землі є обов'язковими для договірних
сторін та носять категоричний
характер, а відтак не можуть мати
розширеного трактування.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи в межах місячного строку
розгляду повторного звернення про
поновлення договору оренди землі, при
наданні технічної документації та
первинних містобудівних обмежень,
орендар не тільки не виконав
категоричні приписи ст. 33 Закону
України "Про оренду землі", а й не надав
жодних зауважень чи заперечень щодо
поновлення договору оренди.

Орендодавець станом на сьогоднішній
день продовжує користуватися
земельною ділянкою, що не
заперечується сторонами спору та
сплачує орендні платежі.

Враховуючи наведене вище, суд
приходить переконання, що позовні
вимоги підставні, а відтак позов
підлягає до задоволення у повному
обсязі.

Вирішуючи розподіл судових витрат, суд
приходить до наступного. Відповідно до
ст.88 ЦПК України стороні, на користь
якої постановлено рішення, суд стягує з
другої сторони понесенні нею і
документально підтверджені витрати.
Так, згідно з квитанцій № ПН 539403 від
14.04.2014, № ПН 540808 від 15.04.2014, наявним у
матеріалах справи, позивачем при
подачі позову до суду сплачено 487,20
судового збору, що підлягає стягненню з
відповідачів по 243,60 грн. з кожного.

Відповідно до ст.24 закону України «Про
місцеве самоврядування», ст.ст.6, 33
Закону України «Про оренду землі»,
ст.ст.93, 122 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_3 до Львівської
міської ради, департаменту
містобудування Львівської міської
ради про визнання права на оренду
земельної ділянки та визнання
договору, укладеним на раніше
визначених умовах - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право на оренду
земельної ділянки загальною площею 0,0637
га, розташованої за адресою АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
:04:002:0059, та визнати Договір про
оренду землі від 16 червня 2009 року,
укладений між ОСОБА_3 та Львівською
міською радою згідно ухвали Львівської
міської ради "Про передачу земельних
ділянок на АДРЕСА_1" від 27 грудня 2007 року
№ 1459, кадастровий номер земельної
ділянки :04:002:0059, загальною площею
0,0637 га, поновленим на строк п'ять років
до 27 грудня 2017 року на умовах, які
передбачені договором.

Стягнути з Львівської міської ради,
департаменту містобудування
Львівської міської ради на коритсь
ОСОБА_3 судовий збір у розмірі по 243,60
грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
через Сихівський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Головуючий