Справа № 211/642/14-ц
Провадження № 2/211/947/14
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді
Бардін О. С.

при секретарі
Мостовій О.В.

за участю: позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Герасименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до КП
«Криворізька муніципальна гвардія»
про стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільнені,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду 05 лютого 2014 р.
з позовом, вказавши, що 03 лютого 2012 року
його було прийнято на посаду
охоронника КП "Криворізька
муніципальна гвардія" м. Кривого Рогу,
22.10.2013 року я звільнився з роботи у
зв'язку з порушенням роботодавцем
законодавства про працю згідно ч.3 ст. 38
КЗпПУ, яке полягало у систематичній
невиплаті заробітної плати у
встановлені чинним законодавством
терміни.

На день його звільнення відповідач
нарахував йому до виплати суму у
розмірі 11 066,00 грн., з яких: заробітна
плата у розмірі 1220,20 грн., компенсація
за невикористану відпустку у розмірі
249,90 грн. та вихідна допомога у розмірі
9595,92 грн., але виплатити вказану суму КП
Криворізька муніципальна гвардія"
відмовилось.

У зв'язку з цим він звернувся до ДП
"Урядовий контактний центр" про
зобов'язання відповідача виплатити
заборгованість по зарплаті, у
відповідь отримавши листа
Криворізької міської ради від 12.11.2013
року, в якому зазначено, що затримка у
виплаті розрахункових коштів виникла у
зв'язку з несвоєчасними розрахунками
замовниками за надані послуги по
охороні об'єктів місті.

16 грудня 2013 року він звернувся з
претензійною вимогою до директора КП
Криворізька муніципальна гвардія", 28
грудня 2013 року на його розрахунковий
рахунок відповідачем були нараховані
розрахункові кошти у розмірі 7126,25 грн.

Але з даною сумою він не згоден,
оскільки згідно довідки за підписом
бухгалтера відповідача йому повинні
були виплатити 9355,61 грн. з урахуванням
утримань на сплату податків. Фактично
йому відповідач не виплатив 2229,36 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача
нараховану, але не виплачену заробітну
плату за жовтень 2013 року у розмірі 2229,36
грн.

Також він просить стягнути середній
заробіток за період затримки
розрахунку з 23.20.2013 року по 23.01.2014 року у
розмірі 6239,67 грн. з розрахунку
середньоденної заробітної плати 90,43
грн. за 69 робочих днів.

У судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав з підстав, викладених
в позові, наполягав на їх задоволенні в
повному обсязі.

Представник відповідача Герасименко
О.В. проти вимог заперечувала, суду
пояснила, що позивач працював на
підприємстві у серпня-жовтні 2013 року
відповідно до графіку № 14. Вихідна
допомога у розмірі 6960,93 грн. включена до
відомості нарахування вихідної
допомоги за жовтень 2013 року. З розміру
нарахованої вихідної допомоги ОСОБА_1
утримано податок на доходи фізичних
осіб 15% у розмірі 1044,09 грн. Таким чином
вихідна допомога за жовтень 2013 року,
яка підлягає виплаті позивачу, склала
5916,54 грн. (6960,93 грн.-1044,09 грн.=5916,54 грн.).
Відповідно до відомості нарахування
заробітної плати за жовтень 2013 року
нарахована заробітна плата склала 1470,28
грн., у тому числі: основна заробітна
плата за посадовим окладом за
відпрацьований час - 919,35 грн., доплата
за роботу у нічний час - 276,62 грн.,
доплата за роботу у вечірній час - 24,41
грн., компенсація за невикористану
відпустку - 249,90 грн. З нарахованого
доходу позивача утримано єдиний
соціальний внесок 3,6% у розмірі 52,93 грн.,
та податок на доходи фізичних осіб 15% у
розмірі 212,60 грн. Тобто зарплата ОСОБА_1
за жовтень 2013 року, яка підлягає
виплаті на руки позивачу склала 1204,75
грн. Підприємством дійсно на день
звільнення ОСОБА_1 не виплачено належні
йому суми у розмірі 7121,29 грн., однак на
банківських рахунках підприємства
станом на 22.10.2013 р. було лише 2818,56 грн.,
оскільки з відповідачем велись
несвоєчасні розрахунки Державною
казначейською службою рахунків по
послугам охорони комунального майна
міста. Виходячи з цього на підприємстві
виникла заборгованість по виплаті
заробітної плати працівникам, у зв'язку
з відсутністю оплати замовниками
послуг з охорони. 27 грудня 2013 року на
рахунки підприємства з рахунків
управління Державної казначейської
служби в погашення заборгованості за
послуги охорони нараховано 2600000,00 грн. 27
грудня 2013 року та 30 грудня 2013 року
відповідачем було здійснено повний
розрахунок з усіма працівниками
підприємства (у тому числі звільненими
у жовтні-грудні 2013 року) та з ОСОБА_1
шляхом перерахування на картковий
рахунок у відділенні ПАТ "ПУМБ"
заробітної плати за жовтень 2013 року у
розмірі 1204,75 грн. та вихідної допомоги у
розмірі 5916,54 грн. Тому вважає
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню позовні вимоги
в частині стягнення заробітної плати
за жовтень 2013 року у розмірі 2229,36 грн.,
оскільки всі кошти, які були нараховані
при звільненні 22 листопада 2013 року
позивачу у розмірі 7121,29 грн. були
виплачені йому 27 грудня 2013 року та 30
грудня 2013 року.

В частині стягнення середнього
заробітку за час затримки виплат в
порядку ст. 117 КЗпПУ просить відмовити у
позові у зв'язку з відсутністю вини
директора у затримці виплат. Крім того,
позивачем при розрахунку середнього
заробітку не враховано, що даний дохід
підлягає оподаткуванню податком з
доходів фізичних осіб за ставкою 15%
тобто позивачем не зменшено розмір
даного доходу на відповідний податок.

Вислухавши позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в
період з 03 лютого 2012 року по 22 жовтня 2013
року позивач працював охоронником в
комунальному підприємстві
"Криворізька муніципальна гвардія",
звільнений з роботи у зв'язку з
порушенням роботодавцем законодавства
про працю п.3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 7 -
копія витягу з трудової книжки).

На підставі наказу № 117-к від 22.20.2013 року
відповідач зобов'язувався виплатити
ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі
тримісячного середнього заробітку та
компенсацію за невикористану частину
щорічної відпустки за період роботи з
03.02.2013 року по 22.10.2013 р. (а.с.8 - копія
наказу, а.с.11 - копія довідки).

Відповідачем 20.01.2014 р. надано довідку
про розмір нарахованої заробітної
плати за період роботи позивача з 01.01.2013
року по 22.10.2013 року в розшифровкою
помісячно щодо розміру заробітної
плати, розміру виплат за дні відпустки,
компенсації за не використану
відпустку та кількість відпрацьованих
днів за цей період (а.с.11 - копія
довідки).

Відповідно до виписки (а.с.10 - копія
довідки) про нараховані за жовтень 2013
року виплати ОСОБА_1, суми, що
нараховані та підлягають виплаті:

- за посадовим окладом - 919,35 грн.

- доплата за роботу у вечірній час - 24,41
грн.;

- доплата за роботу унічний час - 276,62
грн.;

- вихідна допомога - 9595,92 грн.;

- компенсація за невикористану
відпустку - 249,90 грн.;

утримано:

- єдиний внесок 3,6% - 52,93 грн.

- податок з доходів фізичних осіб -
1657,66 грн.;

- усього утримано - 1710,59 грн.;

- належить до виплати - 9355,61 грн.

Суд вважає, що при звільнені позивача
була затримка розрахунку з ним по
виплаті заробітної плати і заробітна
плата виплачена не в повному обсязі.

Ст. 233 КЗпП України визначено, що
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли
він дізнався або повинен був дізнатися
про порушення свого права, а у справах
про звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Розраховуючи грошову суму
середнього заробітку, суд виходить з
положень постанови Кабінету Міністрів
України від 8 лютого 1995 р. N 100 "Про
затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати" (далі
Постанова № 100), згідно яким
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Пунктом 4 частини ІІ Постанови №
100 встановлено, що якщо протягом
останніх двох календарних місяців
працівник не працював, середня
заробітна плата обчислюється виходячи
з виплат за попередні два місяці
роботи. Якщо і протягом цих місяців
працівник не відпрацював жодного
робочого дня, середня заробітна плата
обчислюється відповідно до останнього
абзацу пункту 4 цього Порядку. ( Абзац
четвертий пункту 2 із змінами,
внесеними згідно з Постановою КМ N 1398 (
1398-99-п ) від 30.07.99 )

Відповідно до пункту 8 Постанови,
нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи, провадяться шляхом
множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин,
а у випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період. У разі коли середня
місячна заробітна плата визначена
законодавством як розрахункова
величина для нарахування виплат і
допомоги, вона обчислюється шляхом
множення середньоденної заробітної
плати, розрахованої згідно з абзацом
першим цього пункту, на
середньомісячне число робочих днів у
розрахунковому періоді.
Середньомісячне число робочих днів
розраховується діленням на 2 сумарного
числа робочих днів за останні два
календарні місяці згідно з графіком
роботи підприємства, установи,
організації, встановленим з
дотриманням вимог законодавства.

Пунктом 8 ч. IV Постанови визначено,
що нарахування виплат, що обчислюються
із середньої заробітної плати за
останні два місяці роботи, провадяться
шляхом множення середньоденного
(годинного) заробітку на число робочих
днів/годин, а у випадках, передбачених
чинним законодавством, календарних
днів, які мають бути оплачені за
середнім заробітком. Середньоденна
(годинна) заробітна плата визначається
діленням заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Згідно наданої відповідачем довідки
про розмір заробітної плати позивача
за січень - жовтень місяці 2013 року у
серпні, вересні, жовтні 2013 року позивач
працював не повну кількість днів, тому
суд відповідно до п. 2 Постанови № 100
розраховує середню заробітну плату
виходячи з виплат за попередні два
місяці роботи - липень та червень (а.с.11
- довідка).

Розмір заробітної плати за фактично
відпрацьовані ОСОБА_1 протягом двох
місяців (липень-серпень місяці 2013 року)
робочі дні становить:

3158,30 грн. + 2115,33 грн. = 5273,63 грн. (розмір
зарплати за 2 місяці).

5273, 63 грн. : 2 (місяці) = 2636,81 грн. (розмір
середньомісячної зарплати).

Таким чином розмір вихідної допомоги,
яка сплачується за 3 місяці, складає
7910,43 грн. (2636,81 грн. х 3).

Вказаний дохід підлягає оподаткуванню
податком з доходів фізичних осіб за
ставкою 15% , тому:

15% = 7910,43 грн. (розмір вихідної допомоги)
х 15:100 = 1186,56 грн. (податок).

7910,43 грн. (розмір вихідної допомоги) -
1186,56 грн. (податок) = 6723,87 грн. (розмір
вихідної допомоги, яка підлягає
виплаті).

Сума, яка підлягає стягненню складає
1802,37 грн. - 1204,75 грн. (нарахована
заробітна плата за жовтень) + 6723,87 грн.
(розмір вихідної допомоги) - 7126,25 грн.
(сума, що фактично виплачена
відповідачем при розрахунку.

Оскільки не надано даних, які суми
заробітної плати та вихідної допомоги
виплачені позивачеві, вказана сума у
розмірі 1802,37 грн. підлягає стягненню з
відповідача як заробітна плата та
вихідна допомога.

Відповідно до статті 115 КЗпП України,
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП
України під час звільнення працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. В разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені у ст. 116 цього Кодексу, за
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. При наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Позивач був звільнений 22.10.2013р.,
розрахунок з ним проведений 28.12.2013р.
(а.с.12 - квитанції). Час затримки
розрахунку складає 2 місяці 5 днів.

При визначені суми, що підлягає
стягненню за частині затримки
розрахунку суд враховує, те, що позивач
23.10.2013р. був прийнятий на роботу на інше
підприємство, де отримує заробітну
плату в сумі 2200 гривень в місяць (а.с.139).

Середній заробіток позивача за час
затримки розрахунку, який підлягає
стягненню складає 967,56 грн. з наступного
розрахунку.

Розрахунок за 2 місяці:

2636,81 грн. (середньомісячна зарплата) х 2
(місяці) = 5272,62 грн.

5272,62 грн. - 4400 грн. (зарплата за 2 місяці
на новому місці роботи) = 872, 62 грн.

Розрахунок за 5 днів:

5273,63 грн. (розмір зарплати за 2 місяці:
липень-серпень 2013 року) : 46 (кількість
робочих днів за липень-серпень 2013 року)
= 114,64 грн. (середньоденна зарплата).

114,64 грн. (середньоденна зарплата) х 5
(днів) = 573,20 грн. (середньоденна зарплата
за 5 днів).

Середньоденна заробітна плата на
новому місці роботи складає 96,65 грн. (4400
: 46). За 5 днів 478,26 грн. (96,65 х 5).

До стягнення за 5 днів 94,94 грн. (573,20 грн. -
478,26 грн.).

Всього за 2 місяці 5 днів 967,56 грн. (872,62
грн. + 94,94 грн.).

В п.20 постанови № 13 від 24 грудня
1999 року "Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці"
Пленум Верховного Суду України
зазначив, що, встановивши при розгляді
справи про стягнення заробітної плати
у зв'язку із затримкою розрахунку при
звільненні, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства, установи, організації
суми в день звільнення, коли ж він у цей
день не був на роботі, - наступного дня
після пред'явлення ним роботодавцеві
вимог про розрахунок, суд на підставі
ст.117 КЗпП стягує на користь працівника
середній заробіток за весь період
затримки розрахунку, а при
непроведенні його до розгляду справи -
по день постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

Тому суд не приймає до уваги
пояснення представника відповідача
про те, що розрахунок з позивачем при
його звільнені не був проведений
своєчасно з-за відсутності коштів на
підприємстві.

Так як при звернені до суду позивач був
звільнений від сплати судового збору, а
його позов частково задовольняється, з
відповідача на користь держави
стягується судовий збір в розиірі 1% від
суми задоволеного позову.

Керуючись ст.ст.115,116,117 КЗпП України,
ст.ст.10,60,88,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з комунального підприємства
"Криворізька муніципальна гвардія"
(ідентифікаційний код 37861566) на користь
ОСОБА_1 заробітну плату та вихідну
допомогу в сумі 1802 (одна тисяча
вісімсот дві) гривні 37 копійок,
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні в сумі 967
(дев'ятсот шістдесят сім) гривень 56
копійок, всього в сумі 2769 (дві тисячі
сімсот шістдесят дев'ять) гривень 93
копійки.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з комунального
підприємства "Криворізька
муніципальна гвардія"
(ідентифікаційний код 37861566) на користь
держави судовий збір в сумі 276 (двісті
сімдесят шість) гривень 99 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: О. С. Бардін