Справа № 183/6733/13-ц
№ 2/183/831/14
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Березюк В.В.,
при секретарі Тен І.О.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області, треті особи: ОСОБА_3,
Новомосковська міська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за законом,-
ОСОБА_2 звернувся до Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області з позовом до Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області, треті особи: ОСОБА_3,
Новомосковська міська державна
нотаріальна контора, в якому просить
визнати за ним право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, розташований
за адресою: АДРЕСА_1, а саме: будинок А,
площею 122,3 кв.м, Б - літню кухню, площею 31
кв.м, б - прибудову, площею 3,4 кв.м., б -
прибудову, площею 1,4 кв.м, В - сарай,
площею 3,2 кв.м, Д - сарай, площею 12,9 кв.м.,
Ж- вбиральню, з - сарай, площею 5,2 кв.м., І
-навіс, Уг частину К - колодязь з
бетонних кілець, К1 - колодязь з
металопластикових труб, Я -зливну яму,
№ 4 - хвіртку, № 5 - хвіртку, № 6 - ворота,
№7 - огорожу, в порядку спадкування за
заповітом після смерті батька - ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування заявленого позову,
позивач посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4,
після смерті якого відкрилась спадщина
у вигляді житлового будинку з
надвірними побудовами, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1. Спадкове майно
померлий заповів позивачу згідно
заповіту від 20.08.1985 року, посвідченого
державним нотаріусом Новомосковської
державної нотаріальної контори
Копиловою Г.Г., зареєстрованого у
реєстрі за № 3430.
Позивач являється спадкоємцем першої
черги за заповітом. Спадкоємцем першої
черги за законом являється його мати
У 6-місячний строк ОСОБА_2 не зміг вчасно
звернутися до нотаріальної контори у
зв'язку із тим, що в березні 1995 року
виїхав в район Крайньої Півночі, для
працевлаштування і в день смерті
батька, ІНФОРМАЦІЯ_1, він тільки приїхав
в м. Каталин, Тюменської області,
Російської федерації і
працевлаштувався в АОЗТ
«Кагалинінтербуд». Про смерть свого
батька дізнався лише, коли приїхав до м.
Новомосковська в 1996 році, оскільки мати
не хотіла, щоб позивач втратив роботу
виїхавши на поховання батька.
Позивач зазначає, що приїхавши додому
він вступив у володіння житловим
будинком, тим самим фактично прийняв
спадщину у відповідності до вимог ст. 549
ЦК України (в редакції 1963 року).
Рішенням суду від 22.11.2012 року йому було
визначено додатковий строк для
прийняття спадщини. Однак державним
нотаріусом йому було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
з тих підстав, що договір
купівлі-продажу домоволодіння
розташованого по АДРЕСА_2 від 01.06.1957
року, у відповідності до якого ОСОБА_7
продав ОСОБА_4 домоволодіння,
зареєстрований в БТІ у реєстрі за № 2657,
не приймається нотаріусом як
правовстановлюючий документ на
спадкове домоволодіння, розташоване по
АДРЕСА_1.

Позивач зазначив, що в нього не має
документів, які б свідчили про
перейменування вулиці Новоселівської
на Белінського, та перенумерацію
будинку з НОМЕР_1 на НОМЕР_2.

Також позивач стверджує, що його батько
ОСОБА_4 був добросовісним покупцем
домоволодіння згідно договору
купівлі-продажу і, таким чином являвся
власником домоволодіння. В 1985 році
отримав дозвіл на будівництво будинку
та службових приміщень, а тому померлий
являвся законним забудовником
будівель і споруд, розташованих по
АДРЕСА_1.

За таких обставин позивач вимушений
звернутись до суду з даним позовом для
захисту своїх прав.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримав,
просив його задовольнити, мотивуючи
його обставинами, викладеними в
позовній заяві.

Представник відповідача -
Новомосковської міської ради в судове
засідання не з'явився, будучи належним
чином повідомлений про час і місце
судового засідання, причин неявки суду
не повідомив, а тому суд на підставі ст.
224 ЦПК України провів заочний розгляд
справи.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, надавши заяву про розгляд
справи у її відсутність. З позовом
згодна у повному обсязі.

Представник третьої особи -
Новомосковської міської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
відомі.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали
цивільної справи, приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_4, що стверджується
свідоцтвом про його смерть (а.с.12).

За життя, а саме 29.08.1985 року, ОСОБА_4
склав заповіт, посвідчений держаним
нотаріусом Новомосковської державної
нотаріальної контори Копиловою Г.,
згідно якого все своє майно заповів
ОСОБА_2 (а.с.11).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 22.11.2012 року ОСОБА_2
визначено додатковий строк для подання
заяви про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4, терміном 3 місяці (а.с.34).

На виконання вимог ч.1 ст.1268 ЦК України,
ОСОБА_2 11.01.2013 року звернувся до
Новомосковської міської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_4 (а.с.32), однак йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
оскільки заявником не було надано
нотаріусу правовстановлюючого
документа на спадкове майно.

Інших спадкоємців судом не встановлено
(а.с.60-61).

Суду надано копію договору
купівлі-продажу від 01.06.1957 року, згідно
якого ОСОБА_4 придбав у власність від
ОСОБА_8 житловий будинок розташований
за адресою: Дніпропетровська область,
м. Новомосковськ, вул. Новоселівська, 54
(а.с.14).

В судовому засіданні було оглянуто
домову книгу, згідно з записами якої
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_2, переіменоване на адресу:
АДРЕСА_1, по що свідчить той факт, що
АДРЕСА_2 - закреслено, а написано -
АДРЕСА_1. Крім того, дана домова книга
містить дані про реєстрацію ОСОБА_8
(продавця за договором купівлі-продажу)
та ОСОБА_4 (покупця за договором
купівлі-подажу), а також позначку про
те, що адреса домоволодіння
перереєстрована на вул.Белінського, з
07.08.1958 року.

Крім того, суду надано Генеральний план
(схему) домоволодіння від 13.05.1957 року,
згідно якого домоволодіння, яке
розташоване по АДРЕСА_2 і належало
ОСОБА_9, 06.04.1962 року її прізвище
вичеркнуто працівниками МБТІ і
вказаний власником ОСОБА_4, про що
мається відповідний запис начальника
Новомосковського МБТІ від 20.11.1954 року
(а.с.18).

З дослідженого поетажного плану
будинку вбачається, що прізвище
власника будинку, розташованого по вул.
Новоселівська, 54 в місті
Новомосковську, а саме ОСОБА_9 прізвище
вичеркнуте працівниками МБТІ і
вказаний власником ОСОБА_4, про що
мається відповідний запис начальника
Новомосковського МБТІ від 06.04.1957 року
(а.с.19).

Суду надано також ситуаційний план вул.
Бєлінського та вул. Новосельвської в м.
Новомосковську, складений
Новомосковським УЕГГ, в якому видно як
перехрещуются вул. Бєлінського та вул.
Новосельвська (а.с.28).

Згідно довідки міського відділу в
справах будівництва і архітектури від
06.09.1985 року, ОСОБА_4 наданий дозвіл на
будівництво будинку і службових
приміщень на земельній ділянці,
розташованій по АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_4 за
життя набув право власності на
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_2, переіменоване на адресу:
АДРЕСА_1.

А тому, аналізуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про можливість
задоволення позову, і за позивачем слід
визнати право власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_4,
оскільки судом знайшло своє
підтвердження перейменування вулиці
«Новоселівська» на «Белінського», та
зміни нумерації будинку з НОМЕР_1 на
НОМЕР_2, в період з 1957 роком по 1962 роком.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 3, 58, 10, 57, 60, 212, 214, 215 ЦПК України,
ст. ст. 1223, 1225, 1261, 1267 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Новомосковської
міської ради, треті особи -
Новомосковська районна міська
нотаріальна контора, ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, розташований
за адресою: АДРЕСА_1, а саме: будинок А,
площею 122,3 кв.м, Б - літню кухню, площею 31
кв.м, б - прибудову, площею 3,4 кв.м., б -
прибудову, площею 1,4 кв.м, В - сараю,
площею 3,2 кв.м, Д - сараю, площею 12,9 кв.м.,
Ж- вбиральні, з- сараю, площею 5,2 кв.м., І -
навіс, Уг частину К - колодязю з
бетонних кілець, К1 - колодязь з
металопластикових труб, Я - зливна яма,
№ 4 - хвіртка, № 5 - хвіртка, № 6 - ворота,
№7 - огорожа, в порядку спадкування за
заповітом після смерті батька - ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення. Особи, що не була присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання цього
рішення.

Суддя
В.В. Березюк