Провадження №2/485/318/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області у
складі: головуючого судді Устіченка
К.І.

при секретарі Коренець
Н.А.,

за участі представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Снігурівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди внаслідок
неналежного виконання обов'язків
представника,

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2014 року ОСОБА_2
звернулася до суду з вказаним позовом в
інтересах ОСОБА_3 В заяві зазначила, що
06 червня 2011 року ОСОБА_3 надала
відповідачу довіреність №465 на продаж
належного їй на праві власності
житлового будинку та земельної ділянки
для його обслуговування по АДРЕСА_1.

25 листопада 2011 року відповідач,
діючи на підставі вказаної
довіреності, уклав з ОСОБА_4, який діяв
від імені ОСОБА_5, договір
купівлі-продажу вказаного будинку,
який було нотаріально посвідчено
приватним нотаріусом ОСОБА_6 в
м.Миколаєві.

Цей продаж житлового будинку та
земельної ділянки було вчинено за
34000грн., але відповідач у порушення
доручення вказані кошти ОСОБА_3 не
повернув.

З вказаних підстав, ОСОБА_2
просила суд про задоволення позову.

У судовому засіданні свої позовні
вимоги підтримала повністю та просила
суд про їх задоволення.

Відповідач позов не визнав та просив
суд відмовити у його задоволенні. Суду
пояснив, що дійсно на підставі
доручення матері ОСОБА_3 він 25
листопада 2011 року уклав з ОСОБА_4, який
діяв від імені його сина ОСОБА_5,
договір купівлі-продажу зазначеного
житлового будинку та земельної
ділянки, який було посвідчено
приватним нотаріусом ОСОБА_6 в
м.Миколаєві. При укладенні вказаного
договору купівлі-продажу, був
присутній його батько ОСОБА_7, який дав
згоду на продаж вказаного нерухомого
майна і якому він за договором
купівлі-продажу передав 34000грн.

Дослідивши докази, суд прийшов до
наступного.

Відповідно до ст.ст.237,244,1000,1003-1006
ЦК України представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.
Представництво виникає на підставі
договору, закону, акту органу юридичної
особи та з інших підстав, встановлених
актами цивільного законодавства.

Представництво, яке ґрунтується на
договорі, може здійснюватись за
довіреністю. Довіреністю є письмовий
документ, що видається однією особою
іншій особі для представництва перед
третіми особами.

За договором доручення одна
сторона (повірений) зобов'язується
вчинити від імені та за рахунок другої
сторони (довірителя) певні юридичні
дії. У договорі доручення або у виданій
на підставі договору довіреності мають
бути чітко визначені юридичні дії, які
належить вчинити повіреному. Повірений
зобов'язаний вчиняти дії відповідно до
змісту даного йому доручення та
виконати його особисто. На повіреного
покладається обов'язок негайно
передати довірителеві все одержане у
зв'язку з виконанням доручення.

Вирішуючи спір між сторонами суд
виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК
України, згідно з якими належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
уваги докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженню наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності. Результати оцінки доказів
суд відображає у рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Судом встановлено, що 06 червня 2011
року ОСОБА_3 своєю довіреністю на а.с.50
уповноважила відповідача бути її
представником з усіма необхідними
повноваженнями в усіх державних
органах, установах чи організаціях з
питань, пов'язаних з підготовкою
документів для продажу житлового
будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_1
і у подальшому продати вище вказаний
житловий будинок з усіма
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами та земельну
ділянку за ціну і умовах на його
власний розсуд, а також отримати
належні їй гроші від продажу вказаного
нерухомого майна.

Довіреність видана строком на три
роки та посвідчена приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрована в реєстрі за №465.

Як свідчать копія договору
купівлі-продажу житлового будинку і
земельної ділянки та витяг з
державного реєстру правочинів на а.с.4-7,
25 листопада 2011 року ОСОБА_1, який діяв за
дорученням в інтересах ОСОБА_3 продав,
а ОСОБА_4, який діяв за дорученням в
інтересах ОСОБА_5, купив житловий
будинок з господарськими будівлями,
огорожами і спорудами, та земельну
ділянку, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1. Вказаний продаж нерухомого
майна вчинено за 34000грн., які покупець
сплатив представнику продавця
повністю при оформленні договору.
Договір посвідчено приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 і
зареєстровано у реєстрі за №1499.

14 червня 2013 року за заявою ОСОБА_3
дію довіреності припинено (а.с.10).

Між сторонами виник спір з
приводу неповернення відповідачем
34000грн. коштів, виручених від продажу
належного на праві власності житлового
будинку ОСОБА_3

На підтвердження своїх вимог
представник позивача послався на
пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7,
ОСОБА_9, які у судовому засіданні
підтвердили, що дійсно відповідач не
повернув батькам грошові кошти у сумі
34000грн., виручених за продаж їх
житлового будинку та земельної ділянки
в с.Великопілля Снігурівського району
Миколаївської області. Їх свідчення в
частині непередачі грошових коштів за
договором купівлі-продажу підтвердив і
свідок ОСОБА_4, який був учасником
договору купівлі-продажу і пояснив, що
він підписав договір купівлі-продажу в
інтересах покупця, але грошові кошти за
угодою не передавалися. Власник
житлового будинку та її чоловік при
укладенні договору були відсутні і він
їх не бачив. При укладенні договору у
нотаріуса був присутній він та
відповідач у справі.

Відповідач на підтвердження своїх
вимог посилається на свідчення
нотаріуса у судовому засіданні 23
травня 2013 року по розгляду провадження
№2/485/233/13, яка стверджувала, що грошові
кошти за договором було передано
чоловікові ОСОБА_3 - ОСОБА_7

Суд до свідчень нотаріуса
ставиться критично, так як вони
спростовуються свідченнями свідка
ОСОБА_4 Крім того, за дорученням ОСОБА_3
уповноважувала відповідача отримати
належні гроші від продажу нерухомого
майна і повернути саме їй, а не ОСОБА_7,
як стверджував про це відповідач.

За такого, суд дійшов висновку, що
відповідачем не надано доказів про те,
що він повернув ОСОБА_3 грошові кошти у
сумі 34000грн. від продажу житлового
будинку та земельної ділянки, належних
їй на праві власності, а тому вимоги
представника позивача є
обґрунтованими, знайшли своє
підтвердження і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, особистим
немайновим правам фізичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної
особи, відшкодовується у повному
обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи, що відповідач не
повернув отримані від продажу
житлового будинку та земельної ділянки
грошові кошти, суд стягує з нього на
користь ОСОБА_3 34000грн. заподіяних їй
збитків та судові витрати у справі у
розмірі 340грн.

Керуючись ст.ст.3,15,57,60,208,209,213-
215,218ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди внаслідок неналежного виконання
обов'язків представника задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 34000грн. заподіяних збитків та
340грн. судових витрат, а всього 34340
(тридцять чотири тисячі триста
сорок)грн.

На рішення суду першої інстанції
може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Миколаївської
області через Снігурівський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але були відсутні при проголошені
рішення, протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

СУДДЯ