АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Перепелюк І. Б., Чупікової В.В.

секретар Собчук І.Ю.

за участю представника позивача
Антонюка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
(далі - ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, товариства з
обмеженою відповідальністю «Машкір»
(далі - ТОВ «Машкір»), товариства з
обмеженою відповідальністю «Берестен»
(далі - ТОВ «Берестен») про стягнення
заборгованості та за зустрічним
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ТОВ
«Машкір», ТОВ «Берестен» до ПАТ
«УкрСиббанк» про визнання договорів
поруки припиненими за апеляційною
скаргою ПАТ «УкрСиббанк» на рішення
Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 13 лютого 2013
року,

встановила:

У травні 2012 року ПАТ «УкрСиббанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Машкір» та
ТОВ «Берестен» про
стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що між банком та
відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитні
договори: № 0 від 21 березня 2007
року, № 0 від 05 лютого 2008 року, №
від 05 лютого 2008 року.

На забезпечення виконання умов
кредитного договору № 0 між
банком та відповідачами ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Машкір» та ТОВ
«Берестен» 21 березня 2007 року укладено
договори поруки за №№ 102702, 102703, 102704,
102705, 102706.

На забезпечення виконання умов
кредитного договору № 0 між
банком та відповідачкою ОСОБА_5 05
лютого 2008 року укладено договір поруки
№ 177494.

Посилаючись на невиконання
відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань за
кредитними договорами, позивач просив
стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Машкір» та ТОВ
«Берестен» на його користь в
солідарному порядку заборгованість за
кредитними договорами у розмірі 4388217
гривень 89 коп.

Заперечуючи проти позову відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Машкір» та
ТОВ «Берестен» подали зустрічний
позов, в якому просили визнати
припиненими договори поруки, укладені
між ними та банком 21 березня 2007 року.

Рішенням Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 13
лютого 2013 року позовні вимоги ПАТ
«УкрСиббанк» задоволено частково.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на
користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованість за кредитними
договорами: № 0 від 21 березня 2007
року; № 0 від 05 лютого 2008 року; №
0 від 05 лютого 2008 року у розмірі
4388217 гривень.

Зустрічний позов задоволено.

Визнано припиненими договори поруки: №
102703 від 21 березня 2007 року, укладений між
ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4; № 102702 від 21
березня 2007 року, укладений між ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_3; № 102704 від 21
березня 2007 року, укладений між ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_5; № 102706 від 21
березня 2007 року, укладений між ПАТ
«УкрСиббанк» та ТОВ «Берестен»; № 102705
від 21 березня 2007 року, укладений між ПАТ
«УкрСиббанк» та ТОВ «Машкір».

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк»
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов банку задовольнити в
повному обсязі, а в задоволенні
зустрічного позову відмовити.

Посилається на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у судах
першої та апеляційної інстанції,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції указаним
нормам не відповідає.

Частково задовольняючи позов банку про
стягнення заборгованості - в частині
стягнення боргу з відповідача ОСОБА_2,
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог банку до інших відповідачів та
задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ТОВ «Машкір», ТОВ
«Берестен» до банку про визнання
договорів поруки припиненими, суд
першої інстанції виходив з доведеності
позову лише в частині вимог до ОСОБА_2, й
зробив висновок про припинення
договорів поруки, укладених між банком
та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ТОВ «Машкір»,
ТОВ «Берестен».

Проте з таким висновком погодитися не
можна, оскільки суд дійшов його
внаслідок невідповідності фактичним
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що згідно пп. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
та ухвалення нового рішення про
часткове задоволення позову банку та
відмови у задоволенні зустрічного
позову.

У справі встановлено, що 21 березня 2007
року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2
укладено договір про надання
споживчого кредиту № 0,
відповідно до умов якого ОСОБА_2 надано
кредит у розмірі 433126 швейцарських
франків зі сплатою 8,99% на рік з кінцевим
терміном повернення 21 березня 2018 року.

Між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 24
вересня 2009 року укладено додаткову
угоду № 3 до кредитного договору №
0 від 21 березня 2007 року, відповідно
до умов якої сторони змінили кінцевий
термін повернення кредиту за договором
та графік його погашення. Згідно нового
графіку позичальник зобов'язався
повернути кредит в повному обсязі в
термін не пізніше 20 березня 2020 року.

Для забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором 21
березня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Машкір»,
ТОВ «Берестен» укладено договори
поруки від 21 березня 2007 року за № № 102702,
102703, 102704, 102705, 102706., відповідно до умов
яких поручителі взяли на себе
зобов'язання відповідати у повному
обсязі за зобов'язаннями боржника
ОСОБА_2, які виникають за кредитним
договором № 0.

Встановлено, що 05 лютого 2008 року між
банком та ОСОБА_2 укладено договір про
надання споживчого кредиту № 0.

Згідно умов даного договору ОСОБА_2
надано кредит у розмірі 132800 доларів США
зі сплатою 13,4 % річних з кінцевим
терміном повернення 02 лютого 2019 року.

Між банком та ОСОБА_2 24 вересня 2009 року
укладено додаткову угоду № 2 до
кредитного договору № 0 від 05
лютого 2008 року, відповідно до умов якої
сторони дійшли згоди про зміну схеми
погашення кредиту.

На забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним договором 05 лютого 2008 року
укладено договір поруки № 177494 між
банком та відповідачкою ОСОБА_5

Крім цього, 05 лютого 2008 року між банком
і ОСОБА_2 було укладено договір про
надання споживчого кредиту № 0.

Згідно умов даного договору ОСОБА_2
надано кредит у формі кредитної лінії,
що надається траншами, ліміт якої є
рівним 26495 гривень, зі сплатою 14,50 % на
рік. Фактично відповідачем отримано 15139
гривень.

У подальшому між сторонами укладено
додаткову угоду № 1 до даного
кредитного договору, відповідно до
умов якої встановили процентну ставку
у розмірі 30% річних.

У справі встановлено, що відповідач
належним чином не виконує взяті на себе
зобов'язання за указаними кредитними
договорами.

Станом на 10 грудня 2012 року
заборгованість за кредитним договором
№ 0 від 21 березня 2007 року
становить 421165,96 швейцарських франків,
що еквівалентно 3597178 гривень 89 коп.; за
кредитним договором № 0 від 05
лютого 2008 року - 68 717,51 доларів США, що
еквівалентно 549 259 грн. 06 коп., за
кредитним договором № 0 від 05
лютого 2008 року - 19928 гривень 22 коп.

Це стверджується уточненим
розрахунком, достовірність якого
відповідачами не спростовується (т. 2,
а.с.198-252).

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України обов'язком
позичальника за кредитним договором є,
зокрема, повернення кредиту та сплата
процентів за користування ним.

Відповідно до ст. ст. 629, 638 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання боржником його
обов'язку, а у випадку порушення такого
обов'язку боржник та поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники.

У разі солідарного обов'язку боржників
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників, так і від
будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК
України).

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено,
що у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки (ч. 3 ст. 554 цього
Кодексу).

Виходячи з аналізу зазначеної правової
норми, поручителі, які спільно
поручились, відповідають перед
кредитором солідарно. У разі укладення
кількох договорів поруки на виконання
одного й того самого зобов'язання, ч. 3
ст. 554 ЦК України не застосовується.

У такому випадку кредитор має право
пред'явити вимогу до кожного з
поручителів на підставі окремого
договору, відповідно до яких кожен із
поручителів відповідає перед
кредитором разом із боржником, як
солідарні боржники.

Зміст позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк»
зводиться саме до вимог про стягнення з
кожного з поручителів на підставі
окремих договорів поруки
заборгованості за кредитним договором
як солідарних боржників разом з
боржником ОСОБА_2

За встановлених обставин справи,
наведених норм матеріального права
позов банку підлягає частковому
задоволенню.

Так, на користь банку слід стягнути: з
ОСОБА_2 солідарно, окремо з кожним, а
саме, з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ
«Машкір», ТОВ «Берестен»
заборгованість за кредитним договором
№ 0 від 21 березня 2007 року у розмірі
3597178 гривень 89 коп.;

з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно
заборгованість за кредитним договором
№ 0 від 5 лютого 2008 року в сумі 549259
гривень 06 коп.;

з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним
договором № 0 від 05 лютого 2008 року
в сумі 19928 гривень 22 коп.

Щодо зустрічних позовних вимог
відповідачів про визнання договорів
поруки припиненими, то вони
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Встановлено, що між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ
«Машкір», ТОВ «Берестен» 24 вересня 2009
року укладено додаткові угоди про
внесення змін до договорів поруки від
21 березня 2007 року за №№ 102702,
102703, 102704, 102705, 102706.

Зі змісту вказаних договорів поруки
вбачається, що у зв'язку з укладенням
між банком та ОСОБА_2 додаткової угоди
№ 3 від 24 вересня 2009 року до кредитного
договору № 0 від 21 березня 2007 року
сторони домовилися, що поручитель
надає свою згоду на зміну основного
зобов'язання, що забезпечується
договором а саме: кінцевий термін
виконання основного зобов'язання - 20
березня 2020 року, якщо інший термін не
буде встановлений згідно умов
кредитного договору; всі інші умови
кредитного договору залишаються без
змін.

Доповнено договір пунктом 1.6
наступного змісту: « 1.6. сторони
ознайомлені з усіма умовами договору/
договорів, що обумовлюють основне
зобов'язання, в тому числі стосовно
можливості зміни розміру зобов'язань у
більшу та/або меншу сторону, строку і
порядку його виконання, забезпеченого
цим договором та/або договорами.
Сторони досягли згоди відносно
розміру, строку і порядку виконання
зобов'язань, що забезпечуються
відповідно до цього договору,
розуміючи при цьому можливість зміни
розміру зобов'язань у більшу та /або
меншу сторону, строку і порядку його
виконання у випадках, передбачених
умовами договору/договорів, що
обумовлюють основне зобов'язання.
Сторони підтверджують, що згідно цього
договору забезпечуються також і розмір
зобов'язань, строк і порядок їх
виконання, який може бути змінено
відповідно до умов вищевказаних
договорів/договору, що обумовлюють
основне зобов'язання».

Таким чином, оскільки зміна розміру
процентної ставки за кредитним
договором № 0 від 21 березня 2007
року відбулася у березні 2008 року, а
підписання додаткових угод до
договорів порук - у вересні 2009 року,
поручителі підписавши додаткові угоди
до договорів порук таким чином
погодилися забезпечувати виконання
зміненого основного зобов'язання, а
відтак і на зміну обсягу своєї
відповідальності, яке відбулося з
їхньої згоди.

Наведене свідчить про безпідставність
зустрічних позовних вимог, а тому у їх
задоволенні слід відмовити.

Відповідно до чч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача слід
стягнути витрати зі сплати судового
збору пропорційно до розміру
задоволення позовних вимог.

Зокрема, зважаючи, що позов задоволено
на 86,34 % на користь «УкрСиббанк» слід
стягнути з ОСОБА_2 1202 гривні 16 коп.,
ОСОБА_5 - 1178 гривень 46 коп., а з ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ТОВ «Машкір», ТОВ «Берестен» по
852 (вісімсот п'ятдесят дві) гривні 95 коп.
з кожного.

На підставі наведеного та керуючись п. 2
ч. 1 ст. 307, пп. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задовольнити частково.

Рішення Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 13 лютого 2013
року скасувати.

Позов Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» солідарно, окремо з
кожним, а саме, з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Машкір», товариства
з обмеженою відповідальністю
«Берестен» заборгованість за
кредитним договором № 0 від 21
березня 2007 року у розмірі 3597178 (три
мільйона п'ятсот дев'яносто сім тисяч
сто сімдесят вісім) гривень 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» солідарно заборгованість
за кредитним договором № 0 від 5
лютого 2008 року в сумі 549259 (п'ятсот сорок
дев'ять тисяч двісті п'ятдесят девять)
гривень 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором № 0 від 05
лютого 2008 року в сумі 19928 (дев'ятнадцять
тисяч дев'ятсот двадцять вісім) гривень
22 коп.

У задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, товариства з обмеженою
відповідальністю «Машкір», товариства
з обмеженою відповідальністю
«Берестен» до публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» про визнання
договорів поруки припиненими
відмовити.

Стягнути з: ОСОБА_2 1202 (тисяча двісті
дві) гривні 16 коп., ОСОБА_5 - 1178 (тисяча
сто сімдесят вісім) гривень 46 коп.,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариства з обмеженою
відповідальністю «Машкір», товариства
з обмеженою відповідальністю
«Берестен» по 852 (вісімсот п'ятдесят
дві) гривні 95 коп. з кожного на користь
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» на відшкодування витрат
зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий
В. В. Яремко

Судді
І. Б. Перепелюк

В.В. Чупікова