Номер провадження: 22-ц/785/2715/14
Головуючий у першій інстанції Плавич
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П.,
Цюри Т.В.

при секретарі -
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 29 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права
на спадкування,-

встановила:

Позивач звернувся до відповідача із
позовом про усунення відповідача від
права на спадкування за законом, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_4. (а. с. 2-3)

В обґрунтування позову посилався на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, брат
позивача. Після його смерті відкрилася
спадщина у вигляді 2/3 ідеальної частки
квартири АДРЕСА_1. Відповідач є сином
померлого та спадкоємцем першої черги,
однак нотаріальна контора відмовила
йому у видачі свідоцтва про право на
спадщину, у зв'язку з відсутністю у
нього правовстановлюючих документів.
Позивач вважає, що, оскільки відповідач
життям та здоров'ям батька не
цікавився, не відвідував і не допомагав
йому, то ОСОБА_3 має бути усунений від
права на спадкування.

Ухвалою суду від 12.11.2012 року заяву
представника позивача задоволено,
накладено арешт на 2/3 ідеальної частки
квартири АДРЕСА_1 (а. с. 45).

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 29 жовтня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовлено
(а. с. 129-131).

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати рішення, ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити у
повному обсязі, посилаючись на його
необґрунтованість, неповне з`ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права (а. с. 136-138).

Заслухавши суддю - доповідача,
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів вважає,

що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає
відхиленню.

Відповідно до ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
недоведеності позовних вимог ОСОБА_2.

З таким висновком суду слід
погодитись, оскільки він відповідає
матеріалам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, після його смерті
відкрилася спадщина на 2/3 частини
квартири АДРЕСА_2, на ? частину
земельної ділянки АДРЕСА_3 в
садівничому кооперативі «Локомотив»
та на ? частину будівельних матеріалів,
які перебувають на зазначеній
земельної ділянки.

Спадкоємцем першої черги після смерті
ОСОБА_4 є його син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 від 18 квітня 1988
року, актовий запис № 815.

За правилами ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

ОСОБА_2 є братом померлого, і,
відповідно,за приписами ст. 1262 ЦК
України, є спадкоємцем другої черги.

Згідно відомостей Сьомої Одеської
державної нотаріальної контори вих. №
5875/02-14 від 13.12.2010 року, із заявою про
прийняття спадщини до майна ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулись:
21.05.2008 року син померлого ОСОБА_3, 23.06.2008
року рідний брат померлого ОСОБА_2.
Згідно Витягу із Спадкового реєстру
заповіт від імені ОСОБА_4 не
посвідчувався. Даних про наявність
інших спадкоємців не має. Свідоцтва про
право на спадщину не видавались.

Дій позивача, що можуть бути оцінені як
можливі підстави для усунення від
права на спадкування згідно ст. 1224 ЦК
України не встановлено. Враховуючи, що
ОСОБА_3 заявив у нотаріальної конторі
про прийняття спадщини, за правилами
ст. 1269 ЦК України, він вважається таким,
що прийняв спадщину, що дає підстави
вважати, що він набув право власності
на спадкове майно.

Указані обставини встановлені
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 23 листопада 2011 року, що
набрало законної сили, а тому вони за
правилами ч. 3 ст. 61 ЦПК України не
доказуються при розгляді інших справ
(а. с. 20-21).

Довід апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції безпідставно не
прийняті до уваги численні показання
свідків про те, що ОСОБА_4 останні роки
життя був в безпорадному стані та не
міг існувати без сторонньої допомоги,
яку йому надавав рідний брат, є
неспроможним виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України
особа може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо судом буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми
закону, суд при вирішенні такої справи
згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України
повинен установити як факт ухилення
особи від надання спадкодавцеві
допомоги, так і факт перебування
спадкодавця в безпорадному стані через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
та потребу спадкодавця в допомозі цієї
особи.

Під безпорадним станом слід розуміти
безпомічність особи, неспроможність її
своїми силами через похилий вік, тяжку
хворобу або каліцтво фізично та
матеріально самостійно забезпечити
умови свого життя, у зв'язку чим ця
особа потребує стороннього догляду,
допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Таким чином, ухилення
характеризується умисною формою вини.

Крім того, підлягало з'ясуванню судом і
питання, чи потребував спадкодавець
допомоги від спадкоємця за умови
отримання її від інших осіб і чи мав
спадкоємець матеріальну й фізичну
змогу надавати таку допомогу.

Доказів того, що ОСОБА_4 звертався до
свого сина за допомогою, а ОСОБА_3
відмовлявся її надати, матеріали
справи не містять.

На виконання вимог ст. ст. 213 - 215 ЦПК
України суд указані обставини
встановив і зазначив у рішенні про
недоведеність фактів безпорадного
стану спадкодавця, його потреби в
отриманні допомоги від сина за умови
надання йому допомоги рідним братом та
ухилення сина від надання допомоги
батьку, ураховуючи, що за змістом ч. 5 ст.
1224 ЦК України лише при одночасному
настанні цих обставин і доведеності
зазначених фактів у їх сукупності
спадкоємець може бути усунений від
права на спадщину.

Необґрунтованим є довід апеляційної
скарги про те, що ОСОБА_4 помер у віці 45
років від тяжких захворювань, що само
по собі свідчить про його безпорадний
стан. Відповідно довідки до Акту огляду
МСЕК серії 2-18 ОВ № 068039 від 19.06.2007 року
ОСОБА_4 був інвалідом другої групи по
загальному захворюванню (а.с.13). Згідно
висновку Комунальної установи Міський
протитуберкульозний диспансер № 3» від
31.10.2008 року, ОСОБА_4 перебував на
стаціонарному лікуванні під наглядом
лікаря з 01.07.2005 року по 11.11.2005 року, з
14.03.2006 року по 04.01.2007 року, з 15.05.2007 року
по 31.08.2007 року. Із стаціонарів
виписувався за самовільний ухід,
незважаючи на тяжкість стану (а.с.15). Ці
відомості свідчать про тяжкий стан
здоров'я спадкодавця, проте не можуть
бути самостійною підставою для
усунення відповідача від права на
спадщину.

Крім того, наявність рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 23 листопада 2011 року, що набрало
законної сили, яким за ОСОБА_3 визнано
право власності на 2/3 частини квартири
АДРЕСА_2, на ? частину земельної ділянки
АДРЕСА_3 в садівничому кооперативі
«Локомотив» та на ? частину будівельних
матеріалів, які перебувають на
зазначеній земельній ділянці, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлогоІНФОРМАЦІЯ_2
унеможливлює вирішення питання про
усунення відповідача від права
спадкування, оскільки це питання
вирішено судом.

Інших доводів апеляційна скарга
не містить.

З огляду на викладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
повно й всебічно дослідив та надав
оцінку обставинам по справі, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, що їх регулює.
Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 29 жовтня 2013 року ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст.
308,314,315,317,319 ЦПК України, колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 29 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.