У х в а л а

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,
Фаловської І.М., −?

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - комунальне
виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 9, про визнання права власності на
частину квартири за набувальною
давністю, за касаційною скаргою ОСОБА_7,
подану представником ОСОБА_8, на
рішення апеляційного суду
Житомирської області від 15 січня 2013
року,

в с т а н о в и л
а:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
за ним право власності на квартиру
АДРЕСА_1, включаючи 9/16 частин
відповідача ОСОБА_5 та 3/16 частин
співвідповідіча ОСОБА_6

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 15 червня 2012 року
позов ОСОБА_4 задоволено, визнано за ним
право власності на нерухоме майно
квартиру АДРЕСА_1, включаючи 9/16 частин
відповідача ОСОБА_5 та 3/16 частин
співвідповідача ОСОБА_6 в порядку
набувальної давності.

Відповідач ОСОБА_5, не погоджуючись з
ухваленим рішенням, звернулася із
скаргою до апеляційного суду.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 15 січня

2013 року рішення районного суду
скасовано й ухвалено нове рішення у
справі про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_4

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свої
доводи порушенням судом норм
процесуального та матеріального права,
із направленням справи на новий
апеляційний розгляд.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи оскаржуване у справі судове
рішення, апеляційний суд з дотриманням
вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України,
вірно визначився з характером спірних
правовідносин і дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
відмови в задоволенні позову ОСОБА_4
Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, не можна визнати
обґрунтованими доводи касаційної
скарги щодо порушення апеляційним
судом норм процесуального права,
оскільки апеляційний суд правильно
виходив з того, що рішення суду першої
інстанції не є заочним, оскільки
місцевий суд в самому рішенні не
зазначив, що воно є заочним та не
роз'яснив сторонам порядок його
оскарження, як заочного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, подану
представником ОСОБА_8, відхилити,
рішення апеляційного суду
Житомирської області від 15 січня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О., Нагорняк В.А.,
Фаловська І.М.