УХВАЛА

іменем україни

30 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Колодійчука В.М., Ситнік
О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Державної іпотечної установи до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя
особа - орган опіки та піклування
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради,
про виселення без надання іншого
жилого приміщення і визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_5,
ОСОБА_7, на заочне рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 3 жовтня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
6 листопада 2013 року

та касаційною скаргою виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради як органу опіки та
піклування на заочне рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 3 жовтня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
6 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року
Білгород-Дністровський міжрайонний
прокурор звернувся до суду з позовом в
інтересах держави в особі Державної
іпотечної установи та просив виселити
без надання іншого житлового
приміщення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із
службового приміщення - квартири
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності Державній іпотечній
установі.

Посилався на те, що вказане приміщення
є службовим і надане ОСОБА_3, як
працівнику Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури. Відповідач
звільнився з роботи в органах
прокуратури за власним бажанням, а тому
він та члени його сім'ї зобов'язані були
добровільно звільнити займане житлове
приміщення. Оскільки вони не виконали
вимог закону, тому підлягають
виселенню в примусовому порядку, без
надання іншого жилого приміщення.
Позивач просив визнати ОСОБА_6 такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1, оскільки вона проживає на
АДРЕСА_3.

Заочним рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 3 жовтня 2012 року позовні вимоги
задоволено. Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 із службового жилого
приміщення, за адресою: квартира
АДРЕСА_1, без надання іншого жилого
приміщення. Визнано ОСОБА_6 такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, розташованим за адресою:
квартира АДРЕСА_1. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в дохід
держави судовий збір в розмірі 214 грн 60
коп.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 6 листопада 2013 року заочне
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 3 жовтня 2012 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, яка діє в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_5,
ОСОБА_7, просить скасувати оскаржувані
судові рішення та направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У касаційній скарзі виконавчий комітет
Білгород-Дністровської міської ради як
орган опіки та піклування просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 є власністю Державної
іпотечної установи. Право власності
зареєстровано у встановленому законом
порядку, в Комунальному підприємстві
«Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації» від 27 жовтня 2009 року, в
книзі № 266, номер запису - 6270.

Рішенням виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
від 1 лютого 2010 року № 53 квартира
АДРЕСА_1 визнана службовою і закріплена
за Білгород-Дністровською міжрайонною
прокуратурою.

4 лютого 2010 року ОСОБА_3 та членам його
сім'ї - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 був
виданий ордер на вселення в службове
приміщення - квартиру АДРЕСА_1.

Наказом прокурора Одеської області від
22 квітня 2010 року № 327к ОСОБА_3
звільнений з посади слідчого
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури за власним бажанням.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ЖК Української РСР
службові приміщення призначаються для
заселення громадянами, які у зв'язку з
характером їх трудових відносин
повинні проживати за місцем роботи або
поблизу нього. Жиле приміщення
включається до числа службових
рішенням виконавчого комітету
районної, міської, районної в місті
Ради народних депутатів. Під службові
жилі приміщення виділяються, як
правило, окремі квартири.

Статтею 124 ЖК Української РСР
передбачено, якщо робітники і
службовці, що припинили трудові
відносини з підприємством, установою,
організацією, а також громадяни, які
виключені з членів колгоспу або вийшли
з колгоспу за власним бажанням,
підлягають виселенню з службового
приміщення з усіма особами, які з ним
проживають, без надання іншого жилого
приміщення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 107 ЦПК
України у разі вибуття наймача або
членів його сім'ї на постійне
проживання до іншого населеного пункту
або в інше жиле приміщення у тому ж
населеному пункті договір найму жилого
приміщення вважається розірваним з дня
вибуття. Якщо з жилого приміщення
вибуває не вся сім'я, то договір найму
жилого приміщення не розривається, а
член сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшли
правильного висновку, що ОСОБА_3, якому
було надано в користування службове
приміщення, яке належить на праві
власності Державній іпотечній
установі, припинив трудові відносини з
Білгород-Дністровською міжрайонною
прокуратурою, тому суди дійшли
правильного висновку про виселення
ОСОБА_3 та членів його сім'ї - ОСОБА_4,
ОСОБА_5 Визначаючи ОСОБА_6 такою, що
втратила право користування
оспорюваною квартирою, суд виходив з
того, що вона вибула на постійне місце
проживання в АДРЕСА_3.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, таким чином,
колегія суддів вважає за необхідне
касаційні скарги відхилити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Наведені в касаційних скаргах доводи
висновків судів не спростовують.

На підставі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо судові рішення
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_5,
ОСОБА_7, та касаційну скаргу
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради як
органу опіки та піклування відхилити.

Заочне рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 3 жовтня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
6 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. ГорелкінаСудді:Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.М.
Колодійчук О.М. Ситнік