Ухвала

іменем україни

12 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Біляївської районної державної
нотаріальної контори Одеської області
про визнання дій незаконними,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Біляївської районної державної
нотаріальної контори Одеської області
про визнання дій незаконними.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 17 квітня 2013 року
позов задоволено.

Визнано незаконними дії Біляївської
районної державної нотаріальної
контори в частині видачі свідоцтва про
право на спадщину на будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, на
ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 12 грудня 2013 року зазначене
судове рішення скасовано. Ухвалено
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_4, після його смерті відкрилася
спадщина на будинок АДРЕСА_1.
Спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2, син
ОСОБА_3 та позивач - донька спадкодавця.
У встановленому законом порядку
спадщину прийняли дружина і син
спадкодавця.

Позивач спадщину після смерті батька
не прийняла.

Зазначені обставини встановлені
рішенням апеляційного суду Одеської
області від 10 листопада 2009 року, яке
набрало законної сили та в силу ст. 61
ЦПК України ці обставини не доводяться
при розгляді даної справи.

У квітні 1989 року до нотаріальної
контори звернувся ОСОБА_3 із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
після смерті ОСОБА_4

16 лютого 1990 року нотаріальна контора
видала свідоцтво про право на спадщину
по закону після смерті ОСОБА_4 його
дружині ОСОБА_2 і сину ОСОБА_3

Позивач звернулась до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини після смерті батька у серпні
2007 року.

Зважаючи на те, що у 1989 році до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини за законом
звернулись ОСОБА_2 і ОСОБА_3, позивач із
такою заявою у 1989 році не зверталась,
державний нотаріус правомірно діяв при
видачі 16 лютого 1990 року свідоцтва про
право на спадщину за законом на ім'я
ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права; наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 12 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Є.П. Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель