Справа № 2-3604/02
У Х В А Л А

23 червня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді
–          Дмитренко А. М. ,

при секретарі
–                    Ільницька І. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві подання
державного виконавця міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон ,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання державного
виконавця міського відділу ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки на даний час на
примусовому виконанні у міському
відділі ДВС знаходиться виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_2
аліментів на користь ОСОБА_3 на
утримання дитини в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку, боржник від
сплати аліментів ухиляється, станом на
30.04.2014 року сума заборгованості по
аліментах становить 23933 грн.70 коп.

До суду державний виконавець міського
відділу ДВС Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції не
з’явилася, в поданні викладено
клопотання щодо розгляду даної справи
без участі державного виконавця.

Оглянувши подання, додані до нього
документи, суд приходить до висновку,
що подання підлягає до задоволення
частково з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що на виконанні
у міському відділі ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист № 2-3604/02, виданий
Білоцерківським міським судом
Київської області, про стягнення з
ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку /доходу/, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 19.06.2002
року до досягнення дитиною повноліття.

07.05.2004 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Відповідно до ст.17 Закону України “Про
виконавче провадження” підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи: в т.ч.
виконавчі листи судів, рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 цього Закону,
державний виконавець має право у
процесі здійснення виконавчого
провадження у разі ухилення боржника
від виконання зобов’язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України-до виконання зобов’язань за
рішенням.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України" від 21.01.1994
року громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Тимчасове затримання або вилучення
паспорта у таких випадках здійснюється
судом, органами прокуратури,
внутрішніх справ, служби безпеки,
Державної прикордонної служби,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Як передбачено ст.12 Закону України
“Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні”,
свобода пересування може бути обмежена
у випадках, передбачених законом.

За ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи або керівника боржника-юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів /посадових осіб/
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Суд вважає, що ст.377-1 ЦПК України має
застосовуватися на стадії виконання
судових рішень, ухвалених незалежно
від виду судочинства, та рішень інших
органів /посадових осіб/.

З доданих до подання документів
вбачається, що в процесі здійснення
виконавчих дій у боржника не виявлено
майна, на яке можна звернути стягнення.

20.02.2013 року за поданням державного
виконавця судом було оголошено розшук
боржника, але згідно повідомлення
Білоцерківського МВ ГУ МВС України в
Київській області від 25.03.2013 року
розшук боржника припинено, оскільки
встановлено його місце проживання.

З довідки-розрахунку по аліментах
вбачається, що боржником за період з 2012
року аліменти не сплачуються, станом на
30.04.2014 року сума заборгованості по
аліментах становить 23 933
грн.70 коп.

Підставою для тимчасового обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
є факт ухилення від виконання боргових
зобов’язань.

В листі Верховного Суду України
«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України»
викладено правову позицію стосовно
того, що на момент звернення до суду з
таким поданням факт ухилення боржника
від виконання зобов»язань, покладених
на нього рішенням, повинен вже
відбутися і бути об»єктивно наявним та
вбачатися з матеріалів виконавчого
провадження; а поняття «ухилення від
виконання зобов»язань» варто розуміти
як будь-які свідомі діяння /дії чи
бездіяльність/ боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов»язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов»язок повністю або частково у
нього є реальні можливості і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об»єктивні обставини.

У зв»язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов»язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов»язків, передбачених ч.6
ст.12 Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Як вбачається з доданих до подання
документів, боржник знає про наявність
виконавчого провадження щодо
стягнення з нього аліментів на
утримання дитини, в березні 2013 року він
надавав письмові пояснення державному
виконавцю, в яких зобов»язувався
погашати заборгованість по аліментах,
надати довідку з місця роботи, на
будь-які поважні причини, які
унеможливлюють виконання боржником
його обов»язку по сплаті аліментів, він
не посилався, боржник є працездатним за
віком та станом здоров»я, але аліменти
сплачує, заборгованість по аліментах
становить 23933 грн.70 коп.

А тому суд вважає, що боржник
ухиляється від виконання покладених на
нього рішенням суду обов»язків, що є
підставою для обмеження боржника у
праві виїзду за кордон.

В листі Мінюсту України від 06.06.2008 року
за № 25-32/507 зазначено, що тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон є
одним із заходів примусового виконання
рішень суду.

А оскільки державний виконавець згідно
з ч.1 ст.11 Закону “Про виконавче
провадження” зобов’язаний вживати
всіх передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, то суд
вважає за можливе тимчасово обмежити
боржника ОСОБА_5 у праві виїзду за межі
України до виконання боргових
зобов’язань за вказаним виконавчим
провадженням.

Державний виконавець просить суд
тимчасово обмежити у праві виїзду за
кордон боржника без вилучення
паспортного документа, шляхом заборони
перетинати державний кордон України.

Але згідно приписів ст.377-1 ЦПК України
передбачено обмеження у праві виїзду
за кордон взагалі, а не способи
обмеження.

Отже, на суд покладено функцію
вирішення питання про обмеження у
праві виїзду, а право вибору способу
виконання такого обмеження належить
органу, до компетенції якого входить
питання забезпечення виїзду з України.

Враховуючи все наведене та керуючись
Законом України “Про виконавче
провадження”, ст.377-1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити частково.

Встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3,
проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, до
виконання зобов’язань щодо сплати
заборгованості по аліментах на користь
ОСОБА_3 згідно виконавчого листа №
2-3604/02, виданого Білоцерківським
міським судом Київської області 27.06.2002
року.

Ухвала може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом п’яти днів з дня
постановлення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя ОСОБА_6