АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1290/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Клочко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Храпко В. Д. УХВАЛА
29 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоХрапко В. Д.
суддівБондаренко С. І. , Дмитренко М. І.
при секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 28 березня 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_7,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором , -
в с т а н о в и л а :
В жовтні 2009 року позивач АКІБ
«УкрСиббанк» пред'явив позов до ОСОБА_7,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором. В обґрунтування
своїх вимог вказував, що 30.09.2008 року між
АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником
якого являється ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_7 було укладено кредитний
договір, відповідно умов якого банк
надав ОСОБА_7 кредит з лімітом
кредитування у розмірі 99 450 доларів США
на строк до 28.09.2018 року, зі сплатою
процентів за користування кредитом з
розрахунку 14,4 % річних.
З метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань ОСОБА_7 за
кредитним договором між банком та
ОСОБА_6 було укладено договір поруки
№231928 від 30 вересня 2008 року. Крім того, з
метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань ОСОБА_7 за
кредитним договором між банком та
ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки №
«УкрСиббанк» та ПТ «Дельта Банк» було
укладено договір купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами, відповідно до
якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив, a AT
«Дельта Банк» набув права вимоги до
боржників по кредитних договорах в
тому числі і по кредитному договору №
Банк належним чином виконав свої
зобов'язання за кредитним договором,
проте відповідачі систематично
порушують умови кредитного договору
щодо строків погашення кредиту та
сплати відсотків. Банком неодноразово
направлялися листи-притензії, які були
залишені без відповіді. Так, станом на
11.09.2009 року заборгованість становить 109
958 .46 доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 979 958 грн. 47 коп.
та додатково 500 грн. неустойки. Тому
АКІБ «УкрСиббанк» просив стягнути
достроково солідарно з ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 кредит та заборгованість за
кредитом, отриманого згідно договору
про надання споживчого кредиту №
доларів США 46 центів, що в гривневому
еквівалент становить 879 958 грн. 47 коп. та
додатково 500 грн. неустойки; з метою
стягнення коштів звернути стягнення на
передане в іпотеку домоволодіння по
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 28 березня 2014 року
позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк»
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6
на користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість по кредитному договору
№ 0 від 30.09.2008 року станом на 11.09.2009
року в сумі 109 958,46 доларів США , що
еквівалентно 879 958 грн. 47 коп. та
неустойку в розмірі 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ
«Дельта Банк» судові витрати по оплаті
судового збору в сумі 1 700 грн., витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 грн. та 27 грн. 60
коп. по оплаті телеграм.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
рішення суду скасувати, як незаконне та
постановлене із порушенням норм
матеріального та процесуального права
і ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову - відмовлено.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія проходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено,
що за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно зі ст.. 541 ЦК України солідарний
обов'язок або солідарна вимога
виникають у випадках, встановлених
договором або законом.

У разі солідарного обов'язку боржників
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-якого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК
України).

Солідарну відповідальність перед
кредитором несуть і боржник , і
поручитель, якщо інше не встановлено
договором поруки відповідно до ч. 1 ст.
554 ЦК України.

Судом встановлено, що 30.09.2008 року між
ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_7 було
укладено кредитний договір.

З метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань 30.08.2008 року між
ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_6 було
укладено договір поруки.

Відповідачі належним чином не
виконували взяті на себе зобов'язання.
Станом на 11.09.2009 року заборгованість
перед банком становить 109 958 ,46 доларів
США.

В зв'язку із порушенням кредитного
договору ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до
суду із відповідним позовом.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» і
ПАТ «Дельта Банк» було укладено
договір купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення прав вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна
кредитодавця у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено законом чи
договором.

Ні договором, ні законом інші положення
ніж передбачені ч. 1 ст. 516 ЦК України не
встановлено.

Поняття договору факторингу
встановлено в ч. 1 ст. 1077 ЦК України, у
відповідності з якою за договором
факторингу (фінансування від
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату ( у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

За наведеним визначенням договору
факторингу, цей договір направлений на
фінансування однією стороною іншої
сторони шляхом передачі у її
розпорядження певної суми грошових
коштів. Вказана послуга за договором
факторингу надається фактором клієнту
за плату, розмір якої визначається
договором. При цьому сама грошова
вимога, передана клієнтом фактору, не
може розглядатися як плата за надану
останнім фінансову послугу.

Аналіз указаних норм дає підстави для
висновку, що між ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ
«Дельта Банк» було укладено договір
відступлення права вимоги, а не договір
факторингу. Тому немає законних
підстав для застосування Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг».

Відповідно до ст.. 204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Договір поруки від 30 вересня 2008 року
укладений між ПАТ «УкрСиббанк» і
ОСОБА_6 на час розгляду справи
недійсним не визнаний.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 28 березня 2014 року
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення , але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :