Справа № 349/538/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1406/2014
Головуючий у 1 інстанції Могила Р.Г.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Рогатинського
районного суду Івано-Франківської
області від 14 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на повнолітнього
сина, який продовжує навчання, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання сина, який
продовжує навчання ОСОБА_4. Позовні
вимоги мотивувала тим, що у шлюбі з
відповідачем у ІНФОРМАЦІЯ_1 народила
сина ОСОБА_5, 12.01.2009 шлюб між ОСОБА_3 та
відповідачем ОСОБА_2 розірвано. Син є
студентом третього курсу коледжу
електронних приладів
Івано-Франківського національного
технічного університету нафти і газу,
денної форми навчання та стипендію не
отримує. Позивач зазначає, що працює
медсестрою в Рогатинській центральній
районній поліклініці. Розмір її
зарплати становить 1760 грн в місяць, але
цих коштів недостатньо, щоб самостійно
утримувати сина. Відтак, змушена
звернутися до суду.

Зі слів позивача, відповідач ОСОБА_2
працює таксистом, проте в
добровільному порядку надавати
матеріальну допомогу на утримання сина
відмовляється, то просила стягнути з
нього аліменти в твердій грошовій сумі
по 800 грн на місяць.

Рішенням Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 14
травня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково: вирішено стягувати щомісячно
з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1,
який продовжує навчання і у зв'язку з
цим потребує матеріальної допомоги,
аліменти в розмірі 450, 00 грн. Стягнення
аліментів розпочати з 04 квітня 2014 року
і проводити до закінчення ОСОБА_4
навчання, але не довше ніж до
досягнення ним двадцяти трьох років,
стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 243,60
грн судового збору. Рішення про
стягнення аліментів у межах суми за
один місяць звернуто до негайного
виконання.

ОСОБА_2 оскаржив рішення в апеляційному
порядку, оскільки вважає, що рішення
суду першої інстанції є незаконним та
необґрунтованим, постановленим з
неправильним застосуванням норм
матеріального права, при цьому має
місце невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Як вказує апелянт, з посиланням на
долучені у справі письмові докази, він
ніде не працює, має на утриманні
непрацюючу дружину та матір, яка є
інвалідом, часто хворіє і потребує
постійної допомоги. За таких обставин
відповідач не має можливості
утримувати повнолітнього сина та не
зможе забезпечити щомісячну сплату
аліментів. Зі слів апелянта, доказів
про існування у нього на час розгляду
справи будь-яких доходів позивачкою не
надано та судом не встановлено, як і
наявність у нього можливості надавати
повнолітньому сину щомісячну
матеріальну допомогу. Тому посилаючись
на ст. 199 СК України та на п.20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
15.06.2006 № 3 «Про застосування окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
апелянт вказує на відсутність такого
обов'язку. Окрім того, апелянт
стверджує, що позивачем ОСОБА_3 не
надано в суд жодних доказів
обґрунтування позовних вимог щодо
місячних витрат на матеріальне
забезпечення повнолітнього сина. Таке
обґрунтування, на його думку, відсутнє
і в судовому рішенні.

Просить скасувати рішення
Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 14
травня 2014 року, ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги позивача ОСОБА_3
відхилити. Дану цивільну справу
просить розглядати без його участі.

Сторони, що беруть участь у справі, у
судове засідання не з'явилися, хоча про
час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, що
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду справи.

Згідно матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1
у сторін по справі народився син ОСОБА_5
(а.с. 6).

Згідно копії Свідоцтва про розірвання
шлюбу 12.01.2009 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
було розірвано (а.с. 7).

На а.с. 28 міститься копія Розписки
позивача від 12.01.2009 щодо одержання
грошових коштів в сумі 6456 грн від
ОСОБА_2 в рахунок погашення
заборгованості по аліментах.

Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб
від 02.03.2009 відповідач по справі
перебуває в зареєстрованому шлюбі з
громадянкою ОСОБА_6 (а.с. 22).

Згідно Довідки Коледжу електронних
приладів № 94 від 21.03.2014 ОСОБА_4
навчається на третьому курсі денного
відділення цього навчального закладу.
Термін навчання до 30.06.2015 (а.с. 8).

На а.с. 9 міститься Довідка про доходи
позивача.

Згідно Довідки від 30.04.2014 (а.с. 18) та
чеків ( а.с. 29-46), ОСОБА_2 були сплачені
кошти на утримання сина ОСОБА_4

Довідками Пуківської сільської ради
від 05.05.2014, а також відповідно до копії
трудової книжки (а.с. 21) відповідач та
його дружина ОСОБА_6 ніде не працюють
(а.с. 19, 20).

Згідно Довідки Рогатинської
центральної районної поліклініки № 27
ОСОБА_4 знаходиться на диспансерному
обліку (а.с. 53).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції,
враховуючи приписи ст. ст. 182, 199 СК
України, п. 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» та той факт, що
відповідач хоча й не працює, але є
особою працездатного віку, дійшов
обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 має
можливість надавати допомогу
повнолітньому сину, але в меншому
розмірі, ніж просить позивач.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки відповідно до приписів ст. 199
СК України, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Враховуючи фактичні обставини
(повнолітній син ОСОБА_4 проживає з
матір'ю, навчається а.с. 8), крім того з
наявних матеріалів встановлено, що син
хворіє та потребує лікування (а.с 53), а
відповідач ОСОБА_2 ніде не працює (а. с.
19), колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції правильно визначено
розмір аліментів 450 грн щомісячно, які
необхідно стягувати з відповідача
ОСОБА_2 на утримання сина.

Інші доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду першої
інстанції не спростовують, тому
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу належить відхилити, а рішення
суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 14
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржені в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
А.Ю. Малєєв

Судді:
В.А. Девляшевський

О.Є. Меленко