АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4907/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Спаї В. В. Доповідач - Єлізаренко
І.А. Категорія 55
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І.,
Калиновського А.Б.

при секретарі - Сінченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Дніпропетровський завод прокатних
валків» на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суд м. Дніпропетровська від 08 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Дніпропетровський завод прокатних
валків» про стягнення персональної
надбавки за серпень 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до ПАТ «Дніпропетровський
завод прокатних валків» про стягнення
персональної надбавки за серпень 2013
року.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на те, що з 25 березня
2013 року працює у ПАТ
«Дніпропетровський завод прокатних
валків» формувальником ручного
формування вальцеліварного цеху.
Згідно наказу №744-лс від 29 березня 2014
року «Про зміну системи оплати праці
працівникам вальцеліварного цеху»
передбачено перевести з 01 квітня 2013
року працівників - відрядників
вальцеліварників цеху на почасову
оплату праці. Згідно п. 3 Положення «Про
персональні надбавки працівникам
підприємства» та п.3 Положення «Про
оплату праці працівників
вальцеліварного цеху» передбачено, що
заробітна плата працівників ВЛЦ
складається з: оплати по годинній
тарифній ставці, оплати по
встановленій персональній надбавці з
урахуванням коефіцієнта, доплати за
шкідливі умови праці, доплати за роботу
у вечірній та нічний час, доплати за
роботу у святкові та вихідні дні,
доплати за роботу надурочно, доплати за
виконання роботи відсутнього
працівника. Наказом №1416 -лс від 25 липня
2013 року дія Положення про персональні
надбавки працівникам підприємства
продовжена до 31 серпня 2013 року. За
період з квітня 2013 року по липень 2013
року включно він отримував
персональну надбавку, утім, при
отриманні 10 вересня 2013 року
розрахункового листа за серпень 2013
року він дізнався про те, що за серпень
2013 року персональна надбавка не була
виплачена, хоча наказ про
ненарахування персональної надбавки
відсутній, претензій про неналежне
виконання трудових обов»язків у серпні
не надходило, тому просив суд стягнути
з відповідача на його користь
персональну надбавку за серпень 2013
року в розмірі 1 701 грн. 87 коп.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
08 квітня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ПАТ

«Дніпропетровський завод прокатних
валків» на користь ОСОБА_2 персональну
надбавку за серпень 2013 року в розмірі 1
701 грн. 87 коп. Вирішено питання щодо
судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Дніпропетровський завод прокатних
валків» просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити
в повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

За ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону
України «Про оплату праці» заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором роботодавець
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Розмір заробітної плати залежить
від складності та умов виконуваної
роботи, професійно-ділових якостей
працівника, результатів його праці та
господарської діяльності
підприємства, установи, організації і
максимальним розміром не обмежується
(ч. 2 ст. 94 КЗпП України).

За ч. 1 ст. 97 КЗпП України оплата
праці працівників здійснюється за
погодинною, відрядною або іншими
системами оплати праці. Оплата може
провадитися за результатами
індивідуальних і колективних робіт.

Відповідно до ст. 2 Закону України
«Про оплату праці» до структури
заробітної плати входить основна
заробітна плата (винагорода за
виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців),
додаткова заробітна плата (винагорода
за працю понад установлені норми, за
трудові успіхи та винахідливість і за
особливі умови праці. Вона включає
доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій) та інші
заохочувальні компенсаційні виплати
(до них належать виплати у формі
винагород за підсумками роботи за рік,
премії за спеціальними системами і
положеннями, компенсаційні та інші
грошові і матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми).

Як вбачається з матеріалів справи
на підставі наказу відповідача з 25
березня 2013 року позивач перебуває у
трудових відносинах із відповідачем та
по теперішній час працює у ПАТ
«Дніпропетровський завод прокатних
валків» формувальником ручного
формування вальцеливарного цеху (а.с.5).

Згідно до п. 3 Положення «Про оплату
праці працівників вальцеливарного
цеху» введеного в дію з 01 квітня 2013 року
по 30 червня 2013 року заробітна плата
працівників вальцеливарного цеху
складається з оплати по годинній
тарифній ставці, оплати по
встановленій персональній надбавці з
урахуванням коефіцієнта, доплати за
шкідливі умови праці, доплати за роботу
у вечірній та нічний час, доплати за
роботу у святкові та вихідні дні,
доплати за роботу надурочно, доплати за
виконання роботи відсутнього
працівника (а.с.9, 10).

Також п. 4 даного Положення
передбачено розміри персональної
надбавки для кожної посади цеху,
зокрема, розмір годинної персональної
надбавки формувальникам ручного
формування складає від 10 грн. 20 коп. до 15
грн. 20 коп.

Пунктами 6- 8 Положення «Про
оплату праці працівників
вальцеливарного цеху» передбачено, що
розмір персональної надбавки
робітникам цеху встановлюється
начальником цеху за узгодженням із
директором по виробництву та
затверджується головою правління.
Розмір встановленої робітнику
персональної надбавки підлягає
перегляду не рідше 1 разу на 3 місяці.
Розмір фактичної надбавки для
працівника цеху за звітний період
визначається з врахуванням
індивідуального коефіцієнту за місяць,
який може бути в діапазоні від 0 до 1.

Згідно наказу №744-лс від 29 березня
2013 року «Про зміну системи оплати
праці працівникам вальцеліварного
цеху» передбачено перевести з 01 квітня
2013 року працівників - відрядників
вальцеліварників цеху на погодинну
оплату праці (а.с.8).

Наказом №1416 -лс від 25 липня 2013 року
дія положення про персональні надбавки
працівникам підприємства продовжена
до 31 серпня 2013 року (а.с.30).

Відповідно до п. 12 вищевказаного
Положення «Про оплату праці
працівників вальцеливарного цеху»
нарахування надбавок оформлюється
наказом по заводу.

Таким чином, суд першої інстанції
врахував, що згідно до положень про
оплату праці відповідача, персональна
надбавка є складовою основної
заробітної плати, а тому прийнявши до
уваги, що відносно позивача не було
застосовано дисциплінарних стягнень,
або зафіксовано порушень трудової
дисципліни, порушень технології
процесу виробництва, невиконання
вказівок керівництва, інших порушень,
та дійшов вірного висновку щодо
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у
повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги,
стосовно того, що персональна надбавка
не входить до основної заробітної
плати спростовуються вищенаведеними
нормами ст. 2 Закону України «Про оплату
праці», а також наявною в матеріалах
справи копією Положення «Про оплату
праці працівників вальцеливарного
цеху», яке діяло на підприємстві у
серпні 2013 року.

Доводи скарги стосовно
застосування в даному випадку абз. 17 п.
10 Положення «Про оплату праці
працівників вальцеливарного цеху»,
згідно з яким робітник може отримати
коефіцієнт до встановленої надбавки
нижче « 1» внаслідок інших порушень
/проступків/ дій за окремим наказом або
розпорядженням, також не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки доказів
вчинення позивачем інших порушень
/проступків/ дій відповідачем не
надано.

Крім того, в даному випадку слід
розмежовувати терміни наказ
(розпорядження) та резолюція. Наказом
(розпорядження) є розпорядний документ,
який видає керівник підприємства в
межах своєї компетенції на підставі й
на виконання чинних законів, указів,
урядових постанов і розпоряджень,
наказів, положень та інструкцій.
Резолюція - це напис на документі,
зроблений керівником установи, що
містить вказівки щодо виконання цього
документа. Відповідач окремого
письмового наказу чи розпорядження, як
передбачено абз.17 п.10 Положення про
оплату праці працівникам ВЛЦ, відносно
позивача ОСОБА_2 не видавав.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що рішення
суду першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому рішення
суду підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Дніпропетровський завод прокатних
валків» відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
08 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді