АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 607/6415/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Ромазан В.В. Провадження №
22-ц/789/437/14 Доповідач - Кузьма
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Костіва О. З.,

при секретарі - Беська С.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
інтереси якої представляє ОСОБА_2 на
рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 03 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи служба у справах
дітей Тернопільської районної
державної адміністрації
Тернопільської області, служба у
справах дітей Підволочиської районної
державної адміністрації
Тернопільської області, орган опіки і
піклування Жидачівської районної
державної адміністрації Львівської
області про визначення місця
проживання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_3, треті особи
служба у справах дітей Тернопільської
районної державної адміністрації
Тернопільської області, служба у
справах дітей Підволочиської районної
державної адміністрації
Тернопільської області, орган опіки і
піклування Жидачівської районної
державної адміністрації Львівської
області про визначення місця
проживання малолітньої дитини разом із
матір'ю.

Заявлені вимоги позивачка мотивувала
тим, що у неї ІНФОРМАЦІЯ_2 із
відповідачем за час перебування за
кордоном в Іспанії народилася дочка
ОСОБА_4, яка з 2008 року проживала в
Україні у с. Малий Ходачків
Тернопільського району Тернопільської
області в її матері. У жовтні 2011 року
ОСОБА_3 забрав дочку до себе в с. Остап'є
Підволочиського району Тернопільської
області, де з вказаного часу вона
проживає у його сім'ї. У березні 2013 року
позивачка повернулась з Іспанії та на
даний час проживає в АДРЕСА_1. Оскільки,
у неї з відповідачем не досягнуто
добровільної згоди, щодо визначення
місця проживання дитини, а тому просила
суд визначити місце проживання
малолітньої доньки разом з нею.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 03 лютого 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, інтереси
якої представляє ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
задоволити її позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального та
процесуального права.

У судовому засіданні апелянт та
представник апелянта підтримали
апеляційну скаргу, зіславшись на
доводи, викладені в ній, просять її
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
апеляційної скарги не визнали,
вважаючи рішення суду законним та
обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін,
ознайомившись з матеріалами справи,
доводами апеляційної скарги в її межах,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає,
виходячи із наступних мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції врахував
інтереси дитини, приймаючи до уваги
ставлення кожного із батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особисту прихильність
дитини до батьків, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що мають
істотне значення.

З таким висновком суду слід погодитись,
оскільки він відповідає вимогам закону
та ґрунтується на матеріалах справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України - апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно свідоцтва про народження,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану міста Мадрид
(Іспанія), ОСОБА_4 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Мадрид (Іспанія), та
її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Відповідно до довідки, виданої
Малоходачківською сільською радою №183
від 08 липня 2013 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрована в АДРЕСА_4 з 28 вересня 2011
року.

Малолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2008 року
по жовтень 2011 року проживала у АДРЕСА_2
у матері позивачки ОСОБА_8, а з жовтня 2011
року проживає за місцем проживання
батька ОСОБА_3 у селі Остап'є
Підволочиськго району Тернопільської
області разом із його дружиною
ОСОБА_9 та їх неповнолітніми дітьми
ОСОБА_10, ОСОБА_11 та відвідує
Остап'ївську загальноосвітню школу
Підволочиського району Тернопільської
області.

Рішенням комісії з питань захисту прав
дитини Підволочиської районної
державної адміністрації від 20 грудня
2011 року №50-11, комісією з питань захисту
прав дитини Підволочиської районної
державної адміністрацією вирішено
визначити постійне місце проживання
малолітньої ОСОБА_4 в сім'ї батька
ОСОБА_3 жителя АДРЕСА_3 на час
відсутності матері.

Позивачка ОСОБА_1 з часу народження
своєї дочки ОСОБА_4, тобто з 2006 року по
березень 2013 року проживала за кордоном.

Як вбачається з рішення комісії з
питань захисту прав дитини
Підволочиської районної державної
адміністрації від 10 квітня 2013 року №16-13
"Про участь матері ОСОБА_1 у вихованні
малолітньої доньки ОСОБА_4", визначено
спосіб участі матері ОСОБА_1 у
вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4
шляхом відвідування доньки за місцем
її проживання в АДРЕСА_3 не рідше одного
разу в тиждень.

Проведеним обстеженням встановлено, що
ОСОБА_4 проживає в будинку, який
належить її батькові та його сім'ї.
ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_9
займаються вихованням дитини,
піклуються про її здоров'я, фізичний,
духовний та моральний розвиток.
Малолітня ОСОБА_4 почуває себе в сім'ї
батька комфортно, впевнено і захищено.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
батько дитини приймав та приймає
більшу участь у вихованні малолітньої
ОСОБА_4, що підтверджується зазначеними
вище доказами. Оскільки ОСОБА_4
тривалий час проживає у сім'ї
відповідача в с.Остап'є
Підволочиського району, де у неї
склалось стале та тривале оточення та
побут, вона два роки відвідує школу, має
постійних друзів, а тому зміна
теперішнього місця проживання та
визначення місця проживання із
позивачкою може негативно вплинути на
її психологічний стан та здоров'я.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 до березня 2013 року належним
чином не цікавилась вихованням своєї
дитини, що підтверджується рішенням
комісії з питань захисту прав дитини
Підволочиської районної державної
адміністрації від 20 грудня 2011 року №
50-11, яким вирішено визначити постійне
місце проживання малолітньої ОСОБА_4 в
сім'ї батька ОСОБА_12, оскільки
позивачка постійно проживала за
кордоном, не приділяла уваги щодо
виховання дитини, чим викликала у своєї
малолітньої дочки більшу прихильність
до батька ОСОБА_3

Крім цього, позивачка не зареєстрована
за адресою АДРЕСА_1 та зазначене житло
їй не належить і не перебуває у
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8

Враховуючи обставини справи,
малолітній вік дитини, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про необхідність визначення місця
проживання дитини разом з батьком.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України саме
апелянт повинен довести належними
доказами обставини, на які вона
посилається як підставу для
задоволення його вимог, що нею зроблено
не було.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновку, що рішення суду є законним та
обґрунтованим, ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, інтереси
якої представляє ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 03 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Р.М. Кузьма