Ухвала

іменем україни

14 травня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.

суддів: Євграфової
Є.П., Іваненко Ю.Г.,

Журавель В.І.,
Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, завданої дорожньо-транспортною
пригодою, за касаційною скаргою ОСОБА_3
на рішення апеляційного суду
Черкаської області від 06 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, у якому просив стягнути
з ОСОБА_4 на його користь майнову шкоду,
завдану внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, в сумі
10 458,17 грн та моральну шкоду, яку
оцінив у 3 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 20
листопада 2012 року близько 09 год. 40 хв.
ОСОБА_4 рухалася на велосипеді по
вул. Шевченка у м. Золотоноші в
напрямку с. Новодмитрівка і внаслідок
грубого порушення та ігнорування вимог
правил дорожнього руху України
допустила зіткнення з автомобілем «BYD»,
д.н.з. НОМЕР_1, під його керуванням.

За результатами розгляду матеріалів
Золотоніським MB УМВС України в
Черкаській області було порушено
кримінальне провадження відносно
відповідачки у скоєнні нею злочину,
передбаченого ст. 286 КК України, яке
постановою від 27 лютого 2013 року,
винесеною старшим слідчим СВ
Золотоніського MB УМВС України в
Черкаській області, закрито у зв'язку з
відсутністю складу кримінального
правопорушення.

Зазначав, що внаслідок ДТП його
автомобілю завдано значних механічних
пошкоджень на загальну суму 10 458,17 грн,
яку просив стягнути з відповідачки.

Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 14 травня 2013 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
10458,17 грн майнової шкоди та 3 000 грн
моральної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 06 грудня 2013 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та ухвалено нове про відмову
в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення місцевого суду від 14
травня 2013 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду
апеляційної інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції під час
розгляду справи встановлено, що 20
листопада 2012 року близько 09 год. 40 хв.
ОСОБА_3, керуючи автомобілем «BYD», д.н.з.
НОМЕР_1, та рухаючись по вул. Шевченка у
м. Золотоноші неподалік будинку № 233,
скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_4,
яка рухалась у попутному напрямку й
перетинала проїзну частину справа
наліво відносно напрямку руху
автомобіля.

У результаті ДТП автомобіль, яким
керував ОСОБА_3, отримав механічні
пошкодження, а ОСОБА_4 згідно з
висновком судово-медичної експертизи
№ 29 м/д від 05 лютого 2013 року отримала
тілесні ушкодження, які належать до
категорії тяжких.

21 листопада 2012 року Золотоніським MB
УМВС України в Черкаській області було
порушено кримінальне провадження
відносно відповідачки у скоєнні нею
злочину, передбаченого ст. 286 КК
України, кримінальне правопорушення
внесено до Єдиного реєстру досудових
розслідувань.

27 лютого 2013 року винесено постанову про
закриття кримінального провадження у
зв'язку з відсутністю складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 286 КК України.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_3, суд першої
інстанції вважав їх доведеними та
виходив з положень ст. ст. 1166, 1167, 1192 ЦК
України, згідно з якими майнова та
моральна шкода, завдана майну фізичної
особи, відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, апеляційний суд виходив із
відсутності підстав для покладення на
відповідача цивільно-правової
відповідальності згідно зі ст. 1166 ЦК
України з огляду на те, що остання до
адміністративної чи кримінальної
відповідальності притягнута не була.

Однак з такими висновками апеляційного
суду погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини першої статті 1166
ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК
України особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в
деліктних зобов'язаннях передбачає
презумпцію вини. Якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільним процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу
саме на відповідача покладено
обов'язок доведення відсутності його
вини в завданні шкоди позивачу.

Вирішуючи спір та відмовляючи в
задоволенні позову, апеляційний суд
мотиви відмови обґрунтовував
відсутністю доказів, які б свідчили про
доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні ДТП.

При цьому суд залишив поза увагою той
факт, що про наявність вини може
свідчити не лише постанова про
притягнення до адміністративної
відповідальності, а й інші докази.

Так, відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Разом з тим, встановлюючи відсутність
доказів про протиправні дії
відповідачки у скоєнні ДТП,
апеляційний суд взагалі не надав
ніякої оцінки висновку судової
автотехнічної експертизи №13-АТ/13-23 від
16 січня 2013 року, проведеної
Черкаський відділенням Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, згідно з яким у момент
виникнення небезпеки для руху водій
автомобіля «BYD», д.н.з. НОМЕР_1, не мав
технічної можливості уникнути наїзду
на велосипедиста ОСОБА_4, а також у
даній дорожній обстановці в
причинному зв'язку з виникненням
дорожньо-транспортної пригоди, з
технічної точки зору, знаходився виїзд
велосипедиста ОСОБА_4 на смугу руху
автомобіля «BYD», д.н.з. НОМЕР_1.

Зазначені обставини залишено судом
без уваги.

Суд першої інстанції, установивши, що
відповідачка допустила порушення
Правил дорожнього руху, що призвело до
зіткнення з автомобілем «BYD», у
результаті чого ОСОБА_3 було завдано
майнової та моральної шкоди, та надавши
згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України
належну правову оцінку доказам у їх
сукупності та правильно застосувавши
норми матеріального права у спірних
правовідносинах, дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог останнього.

Встановлені судом обставини
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовані сторонами під час
апеляційного розгляду.

Суд апеляційної інстанції
вищевказаних обставин та норм чинного
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини, не врахував,
безпідставно скасував законне й
обґрунтоване рішення суду першої
інстанції, у зв`язку з чим рішення суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню із залишенням в силі
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 06 грудня 2013 року
скасувати.

Рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 14 травня 2013
року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік