Справа № 752/1954/14-ц
Провадження № 2/752/2324/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
22 травня 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Мирошниченко О.В. за
участю секретаря Яловенко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Голосіївської районної у місті Києві
державної адміністрації, Київської
міської ради, третя особа - приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, про
визнання права власності на спадкове
У лютому 2014 році позивач ОСОБА_1
звернувся з позовом , в якому просить
визнати за ОСОБА_1 право власності на
В обґрунтування вимог зазначає про те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, рідний
дядько позивача, після його смерті
відкрилася спадщина.
Згідно із свідоцтвом про право
власності на житло від 02 листопада 1999
рокуАДРЕСА_1 належала на праві спільної
часткової власності померлому ОСОБА_4
та його матері - ОСОБА_5.
Однак, після смерті ОСОБА_5, єдиним
власником квартири АДРЕСА_1, став
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про право на спадщину за законом.
01 грудня 2005 року ОСОБА_4 склав заповіт,
відповідно до якого заповів все своє
майно, де б воно не було та з чого б воно
не складалося і взагалі все те, що на
день смерті буде йому належати і на що
він за законом матиме право - своєму
племінникові - ОСОБА_1
Однак, за життя ОСОБА_4 не встиг
оформити правовстановлюючі документи
на квартиру, в якій постійно проживав,
та здійснити державну реєстрацію права
власності на ? частину зазначеної
квартири АДРЕСА_1, що залишилася після
смерті його матері ОСОБА_5, з огляду на
те, що останній хворів.
У зв'язку із незадовільним станом
здоров'я, ОСОБА_4 лише встиг отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом, що залишилася після смерті
його матері ОСОБА_5, а саме на ? частину
Не дивлячись на те, що ОСОБА_4 не встиг
за життя здійснити державну реєстрацію
права власності на ? частину вказаної
квартири АДРЕСА_1, що залишилася після
смерті його матері ОСОБА_5, ОСОБА_4
постійно, до моменту смерті, проживав у
зазначеній квартирі АДРЕСА_1, тобто,
вступив у фактичне володіння та
управління даною квартирою, а також
користувався нею до самої смерті.
29.11.2013 року у встановлений
законодавством строк, позивач
звернувся до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 із заявою про прийняття
30.01.2014 року на підставі чинного
законодавства позивач звернувся до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
із заявою про прийняття спадщини.
Однак отримав відмову, як вбачається з
листа-відповіді від приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 «при
підготовці документів до видачі
відповідного Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом з'ясувалося, що в
Державному реєстрі речових прав в
розділі «Реєстри до 2013 р.» є відомості
про те, що квартира АДРЕСА_1 знаходиться
в комунальній власності Голосіївської
районної в м. Києві ради: реєстраційний
номер майна 3909987, дата внесення запису
12.12.2003 р., підстава виникнення права
власності: рішення органу місцевого
самоврядування, 8/09, 14.03.2002 р.,
Голосіївська районна в м. Києві рада», у
зв'язку з чим позивач звернувся з
позовною заявою до суду.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити позовні вимоги в
Від третьої особи приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 надійшла
заява про розгляд справи у його
У судове засідання представники
відповідачів Голосіївської районної в
місті Києві державної адміністрації та
Київської міської ради повторно не
з'явилися, про день, час та місце
судового засідання були повідомлені
судом у встановленому ст. ст. 74, 76 ЦПК
На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України, за
письмовою згодою позивача, суд вважає
за можливе провести заочний розгляд
даної цивільної справи.
Вислухавши пояснення позивача та
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 що
підтверджується даними свідоцтва
виданого Відділом реєстрації смерті у
м. Києві свідоцтвом про смерть від 21
липня 2013 року серії НОМЕР_1 (а.с. 5).
Квартира АДРЕСА_1 є належала на праві
власності, що підтверджено свідоцтвом
про право власності на житло від 02.11.1999
року та записана у реєстрову книгу за №
3738 30.11.1999 року та належала на праві
спільної часткової власності
померлому ОСОБА_4 та померлій - ОСОБА_5
Після смерті ОСОБА_5, єдиним власником
квартири АДРЕСА_1, став ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом (а.с. 7).
01.12.2005 року ОСОБА_4 склав заповіт,
відповідно до якого заповів все своє
майно, де б воно не було та з чого б воно
не складалося і взагалі все те, що на
день смерті буде йому належати і на що
він за законом матиме право - своєму
племінникові - позивачеві (а.с. 8).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, рідний
дядько позивача, що підтверджується
свідоцтвом про смерть від 21 липня 2013
року, серія НОМЕР_1 виданого відділом
На підставі чинного законодавства
позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 заявою про
прийняття спадщини, однак, отримав
відмову, як вбачається з
листа-відповіді третьої особи «при
підготовці документів до видачі
відповідного Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом з'ясувалося, що в
Державному реєстрі речових прав в
розділі «Реєстри до 2013 р.» є відомості
про те, що квартира АДРЕСА_1 знаходиться
в комунальній власності Голосіївської
районної в м. Києві ради: реєстраційний
номер майна 3909987, дата внесення запису
12.12.2003 р., підстава виникнення права
власності: рішення органу місцевого
самоврядування, 8/09, 14.03.2002 р.,
Голосіївська районна в м. Києві рада»
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу
України (надалі за текстом - ЦК України)
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іншої особи (спадкоємця).
У встановлений законом строк позивач
звернувся до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 де була відкрита
спадщина та зареєстрована за № 7-2013.
Квартира АДРЕСА_1 належала на праві
власності померлому, що
підтверджується копією дублікату
свідоцтва про право на спадщину за
Про те, що відомості з реєстру прав
власності на нерухоме майно містять
інформацію, що квартира перебуває у
комунальній власності дізнався з листа
приватного нотаріуса ОСОБА_3 (а.с. 10).
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його
невизнання та право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права,
примусове виконання обов'язку в натурі,
визнання незаконними дії чи
бездіяльності органу місцевого
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
Також, власник майна, згідно ст. 392 ЦК
України, може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.
У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про нотаріат» нотаріуси або
посадові особи, які вчиняють
нотаріальні дії, у своїй діяльності
керуються законами України,
постановами Верховної Ради України,
указами і розпорядженнями Президента
України, постановами і розпорядженнями
Кабінету Міністрів України, а на
території Республіки Крим, крім того, -
законодавством Республіки Крим,
наказами Міністра юстиції України,
нормативними актами обласних,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій.

Згідно ч. 1 ст. 68 Закону України «Про
нотаріат» нотаріус при видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом перевіряє факт смерті
спадкодавця, час і місце відкриття
спадщини, наявність підстав для
закликання до спадкоємства за законом
осіб, які подали заяву про видачу
свідоцтва, та склад спадкового майна.

Згідно п. 208 Наказу Міністерства
юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5
«Про затвердження Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 3
березня 2004 року за № 283/8882 (надалі за
текстом - Інструкція про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України) прийняття і відмова від
спадщини можуть мати місце щодо всього
спадкового майна. Спадкоємець не
вправі прийняти одну частину
спадщини, а від іншої частини
відмовитись. Спадкоємець, який прийняв
частину спадщини, вважається таким, що
прийняв усю спадщину. Відмова
спадкоємця за заповітом від прийняття
спадщини не позбавляє його права на
спадкування за законом. Спадкоємець
має право відмовитися від частки у
спадщині іншого спадкоємця, який
відмовився від спадщини на його
користь.

Згідно п. 212 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України нотаріус при видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом
перевіряє факт смерті спадкодавця, час
і місце відкриття спадщини, наявність
підстав для закликання до
спадкоємства за законом осіб, які
подали заяву про видачу свідоцтва,
склад спадкового майна, на яке
видається свідоцтво про право на
спадщину. На підтвердження цих
обставин від спадкоємців обов'язково
вимагаються відповідні документи. Так,
факт смерті і час відкриття спадщини
підтверджуються свідоцтвом органу
реєстрації актів цивільного стану
про смерть спадкодавця. Доказом
родинних та інших відносин
спадкоємців зі спадкодавцем є:
свідоцтва органів реєстрації актів
цивільного стану; копії актових
записів; записи в паспортах про
другого з подружжя; копії рішень
суду, що набрали законні сили, про
встановлення факту родинних та інших
відносин. Факт перебування на
утриманні підтверджується рішенням
суду, що набрало законної сили, про
встановлення факту перебування
непрацездатної чи неповнолітньої
особи на утриманні. Непрацездатність
утриманця, пов'язана з віком,
перевіряється за паспортом,
свідоцтвом органу цивільного стану про
народження; непрацездатність,
пов'язана зі станом здоров'я, - за
пенсійною книжкою або довідкою,
виданою відповідним органом
медико-соціальної експертизи. Якщо
один або кілька спадкоємців за
законом позбавлені можливості подати
документи, що підтверджують наявність
підстав для закликання їх до
спадкоємства за законом, вони можуть
бути за письмовою згодою всіх інших
спадкоємців, які прийняли спадщину і
подали докази родинних, шлюбних чи
інших відносин зі спадкодавцем,
включені до свідоцтва про право на
спадщину. Така згода спадкоємців
оформляється у вигляді письмової
заяви, підпис спадкоємців на якій має
бути засвідчений у відповідності до
правил, викладених у пункті 207 цієї
Інструкції. Місце відкриття спадщини
(пункт 185 цієї Інструкції)
підтверджується: свідоцтвом органу
реєстрації актів цивільного стану про
смерть спадкодавця, якщо останнє
постійне місце проживання і місце
його смерті збігаються; довідкою
житлово-експлуатаційної організації,
правління житлово-будівельного
кооперативу про його постійне
місце проживання; записом у будинковій
книзі про постійне проживання
спадкодавця, а якщо місце
проживання померлого невідоме -
документом (витягом з Реєстру прав
власності та ін.) про
місцезнаходження нерухомого
спадкового майна або його частини.
Якщо об'єктів нерухомого майна
декілька й їх місцезнаходження різне,
місцем відкриття спадщини є
місцезнаходження одного із об'єктів
цього майна за вибором спадкоємців.
За відсутності нерухомого майна
місцем відкриття спадщини є
місцезнаходження основної частини
рухомого майна, що може бути
підтверджено відповідним свідоцтвом
про державну реєстрацію
транспортного засобу, витягом з
реєстру прав власності на цінні папери
тощо. У разі відсутності у
спадкоємців зазначених документів
нотаріус вимагає копію рішення суду, що
набрало законної сили, про
встановлення місця відкриття спадщини.

Відповідно до п.п. 4 п. 216 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України якщо до складу
спадкового майна входить нерухоме
майно, що підлягає реєстрації (за
винятком земельної ділянки), нотаріус
вимагає, крім правовстановлювального
документа, витяг з Реєстру прав
власності.

Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ч. 2 ст. 55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях, а
відповідно до ч. 2 ст. 59 цього ж Кодексу
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені засобами
доказування, не можуть бути
підтверджені іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь.

З урахуванням вищезазначених положень
законодавства, оскільки ОСОБА_1 прийняв
спадщину, згідно положень ч. 1 ст. 1296 ЦК
України, має право на отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом на спадкове майно.

До суду доказів, за яких нотаріус
зобов'язаний закликати до спадкоємства
інших осіб, з урахуванням відсутності у
нотаріуса таких відомостей, що ним не
заперечувалось, надано не було.
Відповідно до вимог ст. 46 Закону
України «Про нотаріат» були
витребуванні всі необхідні відомості
та документи для вчинення нотаріальної
дії, в зв'язку з чим, суд приходить до
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 15 - 16, 392, 1261, 1268 Цивільного кодексу
України, положеннями Закону України
«Про нотаріат», Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 ст. ст. 3
- 14, 27 - 30, 57, 59 - 61, 64, 79, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 - 233,
294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Голосіївської районної
у місті Києві державної адміністрації,
Київської міської ради, третя особа -
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
про визнання права власності на
квартиру - задовольнити;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартиру АДРЕСА_1, що
залишилася після смерті ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартиру АДРЕСА_1, що
залишилася після смерті ОСОБА_5.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Суддя