Справа № 184/1383/14-ц
Номер провадження 2/184/369/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2014м. Орджонікідзе
Орджонікідзевський міський суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
судді Томаш В.І.,

при секретарі -
Михайлової Т.В.,

розглянувши у м. Орджонікідзе цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 до Територіальної громади
виконавчого комітету
Орджонікідзевської міської ради, треті
особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 «про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування» та заяву ОСОБА_3
«про визнання права власності», -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачка ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним позовом і
просить суд визнати за позивачкою
ОСОБА_2 право власності на квартиру №1
загальною площею 110,4 кв. м. та жилою
площею 43,2 кв. м. в житловому будинку
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом та визнати за позивачкою
ОСОБА_2 право власності на земельну
ділянку площею 0,0735 га по АДРЕСА_2, яка
належала померлому ОСОБА_5 на підставі
Державного акта на право приватної
власності на землю № 1/27 за підписом
міського голови м. Орджонікідзе від 26
липня 1999 року. Проти задоволення заяви
ОСОБА_3 не заперечує.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилась, але надала суду
заяву у якій просить розглянути справу
за її відсутності, позовні вимоги
ОСОБА_2 підтримує у повному обсязі та не
заперечує проти вимог ОСОБА_3.

Представник територіальний громади
виконавчого комітету
Орджонікідзевської міської ради в
судове засідання не з'явився, але
надіслав суду заяву, згідно якої
просить суд розглянути справу за його
відсутності, проти позовних вимог не
заперечує.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, але надав суду письмову
заяву, згідно якої просить суд
розглянути справу за його відсутності,
проти позовних вимог ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 не заперечує, а також
надав до суду письмову заяву від себе
як третьої особи та просить суд визнати
за ним право власності на квартиру № 2
загальною площею 112,3 кв. м. та житловою
площею 75,4 кв. м. в житловому будинку
АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_3 посилається на те, що до складу
спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК
України ввійшли всі права та обов'язки
Спадкодавця, що належали йому на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті, в тому числі
майнові права на майно, яке належало
йому на праві власності: квартира
АДРЕСА_1, та земельна ділянка на якій
розташовано вищезазначений будинок.
Вказана квартира знаходиться в
двоквартирному двоповерховому
житловому будинку, який має присадибну
земельну ділянку, яка була надана йому
та Спадкодавцю для будівництва та
обслуговування вказаного житлового
будинку у встановленому законом
порядку в 1991 році. Сам житловий будинок
був побудований мною та Спадкодавцем в
1993 році. В технічному паспорті на
квартиру №2 вказано одного власника -
ОСОБА_3 з часткою 1/2. Таким чином, є в
наявності невідповідність записів в
технічному паспорті БТІ щодо власника
квартири в будинку АДРЕСА_1.
Невідповідність полягає у тому, що
будинок АДРЕСА_1 за дозволом №12 на
виконання будівельних робіт будувався
за індивідуальним проектом
двоквартирного житлового будинку. В
квартирі №1 мешкає його мати ОСОБА_2, в
квартирі №2 мешкає заявник зі своєю
сім'єю. Кожна квартира відокремлено
підключена до комунікацій, на кожну
квартиру є особові рахунки на оплату
комунальних послуг. На кожну з квартир
ведеться окрема домова книга. Кожна
квартира має свою поштову адресу, що
підтверджується рішеннями №57 та 27/1
виконкому міської ради. За викладених
обставин я змушений звернутися до суду
задля визнання за мною права власності
на нерухоме майно.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, але надав суду письмову
заяву, згідно якої просить суд
розглянути справу за його відсутності,
проти позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3
не заперечує.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і
оцінивши їх в сукупності, прийшов до
висновку, що заявлені позивачем вимоги
обґрунтовані, знайшли своє
підтвердження та підлягають
задоволенню в повному обсязі за
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер чоловік позивачки ОСОБА_5 у віці 79
років, про що ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено
відповідний актовий запис про смерть
за № 382 підтвердженням чого є свідоцтво
про смерть, видане Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Орджонікідзевського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області
ІНФОРМАЦІЯ_1.

До складу спадщини, у відповідності до
ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та
обов'язки спадкодавця, що належали йому
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті, в
тому числі майнові права на майно, яке
належало йому на праві власності:
квартира №1 у житловому будинку
АДРЕСА_1, та земельна ділянка на якій
розташовано вищезазначений будинок. За
час свого життя спадкодавець заповіту
щодо зазначеного майна не склав.

Вказана квартира знаходиться в
двоквартирному двоповерховому
житловому будинку, який має присадибну
земельну ділянку, яка була надана для
будівництва та обслуговування
вказаного житлового будинку у
встановленому законом порядку в 1991
році. Сам житловий будинок був
побудований в 1993 році. На підставі
рішення № 108 виконавчого комітету
Орджонікідзевської міської Ради від
18.03. 1994 року Спадкодавцю було передано у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,0735 га на території АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, та видано
відповідний Державний акт на право
приватної власності на землю р/н 1/27 від
26.07.1999 року.

В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи ч. З ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину. Про відмову від спадщини я не
заявляла.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України я є
спадкоємцем першої черги, інші
спадкоємці даної черги, наші сіни,
відносно вищезазначеного нерухомого
майна відмовились прийняти спадщину
під час строку відведеного законом.

Зі своїм чоловіком позивачка
перебувала у зареєстрованому шлюбі до
дня його смерті, постійно мешкала разом
з ним в зазначеній квартирі і
залишилась мешкати цій квартирі і
надалі після його смерті. Вказана
обставина підтверджується записами в
домовій книзі. Для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини, тому позивачка подала до
нотаріальної контори відповідну заяву
про прийняття спадщини.

11 грудня 2013 року позивачка звернулася
до приватного нотаріуса
Орджонікідзевського нотаріального
округу Дніпропетровської області
ОСОБА_6 та отримала витяг про
реєстрацію в Спадковому реєстрі №36052343
від 11.12.2013 року.

Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутись до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно, тобто зміна власника
майна, що підлягає державній
реєстрації, неможлива без
перереєстрації права власності. Тому
свідоцтво про право на спадщину є
обов'язковим, коли об'єктом спадкування
є нерухоме майно, що підлягає
обов'язковій державній реєстрації.

Проте, приватний нотаріус
Орджонікідзевського нотаріального
округу Дніпропетровської області
ОСОБА_6 надала роз'яснення мені про те,
що вона не може видати мені свідоцтво
про право на спадщину на квартиру №1, що
знаходиться в двоквартирному
двоповерховому житловому будинку
АДРЕСА_1, з тих підстав, що на вказаний
будинок виготовлено два технічних
паспорта БТІ. В технічному паспорті на
квартиру №1 вказано одного власника -
ОСОБА_5 (спадкодавця) з часткою 1/2 а в
технічному паспорті на квартиру №2
вказано одного власника - ОСОБА_3 (сина)
з часткою ?. Таким чином, було
встановлено невідповідність записів в
технічних паспортах БТІ щодо власників
квартир в будинку АДРЕСА_1.
Невідповідність полягає у тому, що
будинок АДРЕСА_1 за дозволом №12 на
виконання будівельних робіт будувався
за індивідуальним проектом
двоквартирного житлового будинку. В
квартирі №1 мешкала позивачка зі
спадкодавцем, в квартирі №2 мешкає
ОСОБА_3 зі своєю сім'єю. Кожна квартира
відокремлено підключена до
комунікацій, на кожну квартиру є
особові рахунки на оплату комунальних
послуг. На кожну з квартир ведеться
окрема домова книга. Кожна квартира має
свою поштову адресу, що
підтверджується рішеннями №57 та 27/1
виконкому міської ради.

З урахуванням того, що свідоцтво про
право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до ст. З ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб у спосіб, визначений законами
України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16.ЦК України
визначено, що одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів є визнання
права.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, зі збереженням її цільового
призначення.

Таким чином, суд вважає необхідним
постановити рішення, яким визнати за
ОСОБА_2 право власності на квартиру №1
загальною площею 110,4 кв. м. та жилою
площею 43,2 кв. м. в житловому будинку
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом, визнати за ОСОБА_2 право
власності на земельну ділянку площею
0,0735 га по АДРЕСА_2, яка належала
померлому ОСОБА_5 на підставі
Державного акта на право приватної
власності на землю № 1/27 за підписом
міського голови м. Орджонікідзе від 26
липня 1999 року, а також визнати за ОСОБА_3
право власності на квартиру № 2
загальною площею 112,3 кв. м. та житловою
площею 75,4 кв. м. в житловому будинку
АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 1222, 1223, 1225, 1268, 1296
Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11,
57, 60, 197 ч.2, 209 - 213, 256-258 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 до Територіальної громади
виконавчого комітету
Орджонікідзевської міської ради, треті
особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 «про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування» та позовні вимоги
ОСОБА_3 «про визнання права власності» -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
квартиру № 1 загальною площею 110,4 кв. м.
та жилою площею 43,2 кв. м. в житловому
будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку площею 0,0735 га по
АДРЕСА_2, яка належала померлому ОСОБА_5
на підставі Державного акта на право
приватної власності на землю № 1/27 за
підписом міського голови м.
Орджонікідзе від 26 липня 1999 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
квартиру № 2 загальною площею 112,3 кв. м.
та житловою площею 75,4 кв. м. в житловому
будинку АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 - днів до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Орджонікідзевський
міський суд.

Суддя Орджонікідзевського

міського суду
Томаш В.І.