У х в а л а

ІМенем УКраїни

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,

Наумчука М.І.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» про відшкодування шкоди,
завданої смертю працівника на
виробництві, за касаційною скаргою
Шатунова Андрія Олександровича, який
діє від імені публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат», на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 20
листопада 2013 року та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 22 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з указаним позовом. Зазначала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_5 при
виконанні трудових обов'язків
внаслідок вродженої первинної
гіпертрофічної кардіоміопатії, яка
супроводжувалась хронічною
недостатністю кровообігу та
ускладнилась гострою серцево-судиною
недостатністю, помер. Рішенням
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 19 жовтня 2012 року встановлено
факт її проживання з ним з серпня 2006
року по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу. Посилаючись на те, що
внаслідок втрати чоловіка вона
пережила психологічний стрес, постійно
перебуває у нервовому стані, втратила
інтерес до життя, просила стягнути з
відповідача на свою користь 250 000 грн на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 20 листопада 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з
публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
на користь ОСОБА_3 70 000 грн на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 січня
2014 року рішення суду першої інстанції
змінено, зменшено розмір коштів на
відшкодування моральної шкоди до 40000
грн. В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

Шатунов А.О., який діє від імені
публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»,
звернувся до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ із касаційною
скаргою, в якій просить оскаржувані
судові рішення скасувати, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що моральна
шкода підлягає відшкодуванню не
залежно від вини юридичної особи, яка
її завдала, та керувався положеннями ч.
2 ст. 1167 ЦК України.

Апеляційний суд погодився із висновком
районного суду, що відповідач повинен
відшкодувати моральну шкоду, але
змінив його рішення в частині її
розміру.

Однак повністю з такими висновками
судів погодитися не можна.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 з яким
ОСОБА_3 проживала однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1
при виконанні трудових обов'язків
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, про що було складено акт
форми Н-1 про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом, та проведено
спеціальне розслідування нещасного
випадку.

Факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_3
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
серпня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1
встановлено рішенням Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 19
жовтня 2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно акта розслідування нещасного
випадку Форми Н-5 від 30 вересня 2011 року
та акта про нещасний випадок пов'язаний
з виробництвом Форми Н-1 № 6 від 30
вересня 2011 року ОСОБА_5 загинув
внаслідок вродженої первинної
гіпертрофічної кардіоміопатії, яка
супроводжувалась хронічною
недостатністю кровообігу та
ускладнилась гострою серцево-судинною
недостатністю. Осіб підприємства, дії
або бездіяльність яких призвели до
нещасного випадку, комісія не вбачає.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України
моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим,
органу місцевого самоврядування,
фізичної або юридичної особи, яка її
завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом,
іншим ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки; якщо шкоди
завдано фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування запобіжного заходу,
незаконного затримання, незаконного
накладення адміністративного
стягнення у вигляді арешту або
виправних робіт;

Зі змісту вказаної норми вбачається, що
моральна шкода відшкодовується
незалежно від наявності вини лише у
випадках передбачених законом.

Отже, незалежно від вини підлягає
відшкодуванню моральна шкода, зокрема
заподіяна смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Доказів про те, що смерть ОСОБА_5
настала внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки не подано,
позивач на такі обставини не
посилалась і вони судами не
встановлені.

Тому висновок суду про задоволення
позову на підставі ч. 2 ст. 1167 ЦК України
не можна визнати обґрунтованим.

Для покладення відповідальності за
шкоду на загальних підставах необхідне
встановлення складу правопорушення,
елементами якого є шкода, протиправна
поведінка, причинний зв'язок між шкодою
та протиправною поведінкою, вина.
Відсутність хоча б одного з цих
елементів виключає відповідальність
за заподіяну шкоду.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо за
своїм внутрішнім переконанням.
Результати оцінки доказів
відображаються в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

В порушення зазначених норм права, суди
вирішуючи спір не з'ясували в чому
полягає протиправність діяння та вина
відповідача у заподіянні моральної
шкоди, або ж які підстави для
покладення на особу обов'язку по її
відшкодуванню незалежно від вини,
відхиляючи доводи апеляційної скарги
апеляційний суд також не вказав чим
спростовуються посилання відповідача
на відсутність вини та не встановив
протиправності його дій, не звернув
уваги, що матеріали справи не містять
доказів вчинення відповідачем
протиправного діяння, наслідком якого
є обов'язок по відшкодуванню шкоди.

Вказані порушення норм процесуального
права (ст. ст. 10, 60, 179, 212 ЦПК України)
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, в зв'язку
з чим оскаржувані судові рішення не
можуть вважатись законними і
обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК
України підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Шатунова Андрія
Олександровича, який діє від імені
публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»,
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 20 листопада 2013 року та
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 січня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.
Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова О.В.
Кадєтова М.І.
Наумчук Д.О.
Остапчук