Ухвала

іменем україни

04 червня 2014 рокум.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
СВК «Колос», треті особи: відділ
Держземагентства у Калинівському
районі Вінницької області,
реєстраційна служба Калинівського
районного управління юстиції, про
визнання договорів оренди землі
недійсними, повернення земельних
ділянок,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
СВК «Колос», треті особи: відділ
Держземагентства у Калинівському
районі Вінницької області,
реєстраційна служба Калинівського
районного управління юстиції, про
визнання договорів оренди землі
недійсними, повернення земельних
ділянок.

Рішенням Калинівського районного суду
Вінницької області від 11 лютого 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 01 квітня 2014 року зазначене
судове рішення скасовано. Ухвалено
нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі
№ 182, укладений між ОСОБА_1 та СВК
«Колос», зареєстрований у відділі
Держкомзему у Калинівському районі від
22 жовтня 2014 року за № 05739.

Визнано недійсним договір оренди землі
НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_1 та СВК
«Колос», зареєстрований у відділі
Держкомзему у Калинівському районі від
22 жовтня 2014 року за № 05738.

Витребувано у СВК «Колос» та повернуто
у власність ОСОБА_1 земельну ділянку
НОМЕР_1, кадастровий № 080000083,
розташовану на території Кіровської
сільської ради Калинівського району
Вінницької області площею 5,4054 га, що
належить ОСОБА_1 згідно з державним
актом серії ЯБ № 962420, зареєстрованого в
Книзі державних актів за № 63 від 31
серпня 2007 року.

Витребувано у СВК «Колос» та повернуто
у власність ОСОБА_1 земельну ділянку
НОМЕР_2, кадастровий № 080000084,
розташовану на території Кіровської
сільської ради Калинівського району
Вінницької області площею 4,8725 га, що
належить ОСОБА_1 згідно з державним
актом серії ЯБ № 962421, зареєстрованого в
Книзі державних актів за № 64 від 31
серпня 2007 року.

У поданій касаційній скарзі СВК
«Колос» просить рішення апеляційного
суду скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та задовольняючи
позов, посилався на те, що ч. 2 ст. 15
Закону України «Про оренду землі»
встановлено, що відсутність у договорі
оренди землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею, також
порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього
Закону є підставою для відмови в
державній реєстрації договору оренди,
а також для визнання договору
недійсним відповідно до закону.

Відсутність у договорах оренди землі
від 04 квітня 2011 року істотної умови -
об'єкт оренди, є підставою для визнання
такого договору недійсним в силу
положень ч. 2 ст. 15 Закону України «Про
оренду землі».

Така ж позиція викладена у постанові
Верховного Суду України від 04 квітня 2012
року в справі № 6-21цс12, яку суд
зобов'язаний враховувати при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин
відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України.

Порушення права орендодавця, за
висновком апеляційного суду, полягає у
незаконному користуванні земельними
ділянками відповідачем, оскільки
фактично відбулася не передача
земельної ділянки, а
правовстановлюючих документів із
додатками.

Відсутність актів встановлення меж
земельної ділянки, схем розташування
земельної ділянки порушує право
позивача на інформацію про місце
розташування його земельної ділянки.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права; наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу СВК «Колос»
відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 01 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель