У х в а л а

іменем україни

14 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Висоцької В.С.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Вінницької
обласної дирекції до товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
(Селенга), товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма Рентасервіс»,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення кредитної
заборгованості, за касаційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Селенга» на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 25 червня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 11 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернулося до суду із вказаним
позовом, в якому просило суд ухвалити
рішення, яким солідарно стягнути із
відповідачів заборгованість, яка
станом на жовтень 2012 року становила 791
518,65 доларів США (гривневий еквівалент
6 326 608 грн 57 коп.) та 459 135 грн 55 коп.,
посилаючись на те, що 01 квітня 2008 року
між банком та ТОВ фірма «Селенга» був
укладений кредитний договір,
відповідно до якого банк відкрив
невідновлювальну кредитну лінію з
лімітом 3 млн. доларів США зі сплатою 12%
річних на строк до 31 березня 2014 року, а 25
грудня 2008 року була укладена додаткова
угода про зменшення не відновлювальної
кредитної лінії до 648 359 доларів США із
зміною відсоткової ставки на 13% річних
з кінцевим терміном погашення - 29
лютого 2012 року.

Крім того, 01 квітня 2008 року між банком і
ТОВ «Фірма Рентасервіс», ОСОБА_5, ОСОБА_6
укладені договори поруки, відповідно
до яких останні поручились перед
банком за виконання божником
кредитного зобов'язання.

26 червня 2009 року та 11 лютого 2010 року
були укладені додаткові угоди щодо
встановлення кредитних канікул та
нового графіку повернення кредиту, а 27
грудня 2010 року між банком і
позичальником була укладена додаткова
угода відповідно до якої фактична сума
основної заборгованості за кредитом
була збільшена на суму прострочених
відсотків за користування кредитом, а
саме на 34 168,07 доларів США та викладено в
новій редакції графік повернення
кредиту та сплати інших платежів.

ТОВ фірма «Селенга» належним чином
умови кредитного договору не виконує, а
тому банк був вимушений звернутись до
суду із вказаним позовом.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 25 червня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 11 лютого 2014 року, задоволено
позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль». Стягнуто солідарно з ТОВ фірма
«Селенга», ТОВ «Фірма Рентасервіс»,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість по тілу кредиту в сумі
673 018,05 доларів США, 118 500,60 доларів США
проценти за користування та штрафні
санкції на суму 459 135 грн 55 коп. Вирішено
питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ТОВ фірма
«Селенга» просить скасувати
оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій і
ухвалити у справі нове рішення про
відмову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився і
апеляційний суд, виходив з доведеності,
обґрунтованості та наявності правових
підстав для їх задоволення.

Матеріали справи та доводи касаційної
скарги не свідчать про порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
«Селенга» відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 25 червня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 11 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Колодійчук В.М., Висоцька
В.С.,
Фаловська І.М.