У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ситнік О.М., розглянувши
касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 20 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
05 березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа -
Управління архітектури та земельних
відносин Котовської міської ради
Одеської області, про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у
якому зазначав, що він є власником
житлового будинку з господарськими
будівлями й спорудами по АДРЕСА_1, що
розташовані на земельній ділянці
площею 1273 кв. м. Відповідачі є
співвласниками житлового будинку з
господарськими будівлями й спорудами
по АДРЕСА_2. Вказував, що
відповідачі самовільно захопили
частину його земельної ділянки площею
46 кв. м та перешкоджають у
користуванні нею.

Просив зобов'язати відповідачів
перенести газову мережу на земельну
ділянку по АДРЕСА_2, знести частину
житлового будинку з господарськими
будівлями й спорудами, що розташована
на земельній ділянці позивача та
відновити межу земельних ділянок, що
існувала станом на 2003 рік.

Рішенням Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 20
січня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 05 березня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанцій та ухвалити нове рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суди обґрунтовано відмовили у позові
відповідно до вимог ст. ст. 158, 159 ЗК
України, оскільки технічна
документація із землеустрою з
визначенням поворотних точок меж
суміжних земельних ділянок не
розроблялася; межі суміжних земельних
ділянок відповідно до Інструкції не
відновлювалися; спір між сторонами з
приводу поновлення права користування
земельною ділянкою позивачем був
вирішений Котовським міськрайонним
судом Одеської області, який затвердив
мирову угоду щодо виконання якої
проводяться виконавчі дії. Доказів про
самовільне захоплення земельної
ділянки позивача судам не надано.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів вони не
впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа - Управління архітектури та
земельних відносин Котовської міської
ради Одеської області, про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік