УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Мазур
Л.М., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за заявою Публічного
акціонерного товариства «Український
комунальний банк» про поновлення
пропущеного строку пред'явлення
виконавчого листа до виконання у
справі за позовом Акціонерного банку
«Український комунальний банк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Український комунальний
банк» на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 08
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 13 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
«Український комунальний банк» (далі -
ПАТ «Український комунальний банк»)
звернулося до суду з заявою, в якій
позивач просив поновити ПАТ
«Український комунальний банк» строк
пред'явлення виконавчого листа №
2-1031/1-2010 про стягнення заборгованості з
ОСОБА_4

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 25
грудня 2009 року АБ «Український
комунальний банк», правонаступником
якого є ПАТ «Український комунальний
банк», звернувся до суду з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з ОСОБА_4 АБ «Український
комунальний банк» було направлено до
суду заяви про розгляд справи на 11
березня 2010 року та 28 квітня 2010 року без
участі представника банку. Рішення
суду про стягнення заборгованості з
ОСОБА_4 або інший процесуальний
документ на адресу банку не надходили.
05 травня 2011 року ПАТ «Український
комунальний банк» звернувся до суду із
заявою про направлення на адресу
позивача виконавчого листа у справі
№ 2-1031/1-2010 про стягнення
заборгованості з ОСОБА_4 У зв'язку з тим,
що виконавчий лист не надійшов, 08
квітня 2013 року ПАТ «Український
комунальний банк» звернувся до суду із
заявою щодо надання інформації
судового розгляду справи. 07 травня 2013
року ПАТ «Український комунальний
банк» була отримана копія рішення суду
від 28 квітня 2010 року, а 17 червня 2013 року
був отриманий виконавчий лист №
2-1031/-2010. 27 червня 2013 року виконавчий
лист № 2-1031/1-2010 про стягнення
заборгованості з ОСОБА_4 був
направлений для примусового виконання
до відділу державної виконавчої
служби, але 05 липня 2013 року державним
виконавцем було винесено постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження у зв'язку із пропущенням
встановленого строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 08 листопада 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 13 лютого
2014 року, у задоволенні заяви ПАТ
«Український комунальний банк» про
поновлення пропущеного строку
пред'явлення виконавчого листа до
виконання, подану в межах цивільної
справи за позовом АБ «Український
комунальний банк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Український
комунальний банк», посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та ухвалу апеляційного суду, ухвалити
нове рішення про задоволення вказаної
заяви.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ
«Український комунальний банк» про
поновлення пропущеного строку
пред'явлення виконавчого листа до
виконання, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, правильно виходив з того, що
заявником було пропущено строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання не з поважних причин.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Порушення норм процесуального права
при розгляді даної справи судами
попередніх інстанцій не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Український
комунальний банк» відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 08 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 13 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Мазур Л.М.
Маляренко А.В.