22-ц/772/1411/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Овсюк Є. М.Категорія: 27
Доповідач: Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука
В.В.

суддів:
Чорного В.І., Чуприни В.О.,

при секретарі:
Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 21.03.2014 року по справі за
позовом ПАТ «Акцент Банк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о в
и л а :

В грудні 2013 року позивач звернувся в
суд з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 10.03.2011 року між ним та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір, за яким
остання отримала кошти в сумі 10 000 грн.
строком до 09.03.2014 року включно, зі
сплатою за користування кредитними
коштами 0,01 відсотків на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом.
При наданні кредиту, відповідачем була
підписана заява у якій вона
підтвердила, що вказана заява разом із
Умовами та правилами надання
банківських послуг, Тарифами,
складають між нею і Банком кредитний
договір, зобов'язання за яким позивач
виконав і надав кредитні кошти, однак
відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконує, що призвело до виникнення
заборгованості, а тому просив стягнути
з відповідача на користь ПАТ «Акцент
Банк» заборгованість за кредитним
договором в загальній сумі 26655,94 грн., з
яких 4974,46 грн. - заборгованість за
кредитом, 4,68 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом, 2800
грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 17131,28 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, штрафи в сумі
500 грн. та 1245,52 грн., а також, стягнути
судовий збір в розмірі 266,56 грн..

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 21.03.2014 року
позов задоволено частково та стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акцент Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ А37WCC9EZ10024 від 10.03.2011 року в сумі 17 524,66
грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн..

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу,
в якій просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення відповідно до
вимог закону, посилаючись на неповноту
з`ясування судом обставин, що мають
значення для справи та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

В судовому засіданні відповідач
апеляційну скаргу підтримала та з
посиланням на стан здоров'я і скрутне
матеріальне становище, просила
відмовити у стягненні з неї пені та
штрафів.

Представник позивача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечив, вказавши
на безпідставність скарги та
законність і обґрунтованість рішення
суду.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
зміні з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, районний
суд виходив з того, що боржник не
виконала взяті на себе зобов'язання за
умовами кредитного договору, що
призвело до виникнення заборгованості,
яка підлягає стягненню на користь
позивача, при цьому з посиланням на
вимоги ч.3 ст. 551 ЦК України розмір пені
було зменшено до 8 000 грн..

Проте повністю з такими висновками
погодитись не можна, так як вони не
відповідають обставинам справи, у
зв'язку з цим рішення суду підлягає
зміні з ухваленням нового рішення.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 10.03.2011 року між ПАТ
«Акцент Банк» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір, за яким остання
отримала кошти в сумі 10 000 грн. строком
до 09.03.2014 року включно, зі сплатою за
користування кредитними коштами 0,01
відсотків на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Факт укладення між сторонами
кредитного договору підтверджується
підписаною відповідачем заявою, в якій
вона засвідчила про своє ознайомлення
та згоду із Умовами та правилами
надання банківських послуг, Тарифами,
які складають між нею і Банком
кредитний договір.

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Вимогами ст. 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи видно, що на
виконання умов договору, позивач надав
ОСОБА_2 передбачені кредитним
договором кошти, однак відповідач
взяті на себе зобов'язання по погашенню
кредиту в повній мірі не виконала, що
призвело до виникнення заборгованості,
розрахунок якої надано позивачем.

Умовами укладеного кредитного
договору, передбачено, що в разі
невиконання чи неналежного виконання
умов договору, банк має право стягувати
з позичальника штраф та пеню.

При таких обставинах судова колегія
вважає, що районний суд правомірно
встановив обов'язок відповідача
сплатити заборгованість за укладеним
договором кредиту і даний висновок
суду відповідає зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин, що виникли і
закон, який їх регулює.

Разом з тим суд першої інстанції,
правильно визначивши правові
взаємовідносини сторін, безпідставно
стягнув пеню в розмірі 8 000 грн.,
оскільки поза увагою суду залишилось
те, що відповідач ОСОБА_2 страждає на
ряд захворювань і розмір пені значно
перевищує розмір збитків, тобто, суму
заборгованості за кредитом і
несплачених відсотків, а тому з
урахуванням вимог ч.3 ст.551 ЦК України,
судова колегія вважає за необхідне
зменшити розмір пені до 5 000 грн..

Викладені в апеляційній скарзі
твердження про відсутність підстав для
стягнення пені та штрафу, є
безпідставними, оскільки вказані види
відповідальності позичальника за
порушення умов кредитного договору,
передбачені укладеним договором
кредиту, а також, не спростовує
висновок суду посилання на відмову
банку провести реструктуризацію боргу.

Таким чином, судова колегія вважає, що
розмір пені, яка підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача,
необхідно визначити в сумі 5 000 грн., а в
іншій частині рішення суду підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 21.03.2014 року -
змінити та зменшити розмір стягнутої
пені до 5 000 грн..

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/
В.В. Оніщук

Судді: /підпис/
В.І. Чорний

/підпис/
В.О. Чуприна

З оригіналом вірно: