АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4001/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Остапенко Н.Г. Доповідач -
Дерев'янко О.Г. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Дерев'янка О.Г.

суддів - Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Філіній Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 13 червня 2013 року

за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» про визнання
кредитного договору недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2009 року ПАТ КБ «Надра»
звернувся до суду з вказаним позовом до
відповідачів, та згідно уточнених
вимог зазначав, що 01 лютого 2008 року між
ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є
вони та ОСОБА_3 був укладений кредитний
договір № 761976/фл, згідно якого банк
надав відповідачу на умовах визначених
в договорі кредит у сумі 701120,48 дол. США з
виплатою процентів 12,99 % на рік, строком
до 12.01.2032 року.

Відповідачем порушено умови
кредитного договору, у зв'язку з чим на
17.05.2012 року утворилась заборгованість
за кредитом в сумі 1 254 315,22 дол. США, що за
курсом НБУ становить у гривневому
еквіваленті становить 10 021 978,61 грн., з
яких: непогашений кредит - 697167,3 дол. США
що у гривневому еквіваленті складає
5570366,72 грн., несплачені відсотки - 358504,96
дол. США, що у гривневому еквіваленті
складає 2864454,63 грн., пеня за порушення
строків сплати ануітетного платежу -
128530,48 дол. США що у гривневому
еквіваленті складає 1026958,53 грн. по штраф
- 70112,48 дол. США що у гривневому
еквіваленті складає 560198,71 грн.

Між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_4 01.02.2008
року укладено договір поруки, за
умовами якого відповідачка
зобов'язалась відповідати перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
позичальник всім належним йому на
праві власності майном та грошовими
коштами.

Оскільки, відповідачі
добровільно здійснювати погашення
заборгованості не бажають, позивач
просив стягнути солідарно з
відповідачів на свою користь суму
заборгованості, витрати по сплаті
державного мита, та витрати ІТЗ. (т.1
а.с.4-6, 181)

Не погодившись з позовом ОСОБА_3
звернувся до суду із зустрічним
позовом, відповідно до якого просив суд
визнати кредитний договір № 761976/фл від
01.02.2008 року недійсним, як такий, що
суперечить чинному законодавству. (т.1.
а.с. 215 -221, т. 2 а.с.1-7)

Рішенням Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 13 червня 2013 року
позов ПАТ КБ «Надра» задоволено,
стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
заборгованість у сумі 1254315,22 долара США
(що за курсом НБУ становить 10 021 978,61 грн.)
яка складається з суми основного боргу
697167,3 дол. США, заборгованість по
відсоткам - 358504,96 дол. США, пеня - 128530,48
дол. США, штраф - 70112,48 дол. США, а також
витрати по сплаті судового збору у сумі
1952,00 грн..(т. а.с.42-45)

В апеляцiйнiй скарзi ОСОБА_2 -
представник ОСОБА_3. ставить питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення, яким ПАТ КБ
«Надра» в задоволенні позову відмовити
та задовольнити зустрічний позов. Як на
підстави апеляційної скарги,
відповідач посилається на те, що судом
першої інстанції при ухваленні рішення
порушено норми матеріального та
процесуального права (т.2 а.с.67-71)

Відповідачка ОСОБА_4 повідомлено
про час та місце слухання справи
сформованим та відправленим 30.04.2014 року
sms повідомленням, яке відповідно до
довідки про доставку отримала в той же
день. (довідка приєднана до матеріалів
справи)

Відповідно до повідомлення
ОСОБА_2 повідомлений про час та місце
розгляду справи належним чином, тому
відповідно до вимог ч. 5 ст. 76 ЦПК
України вручення судової повістки
представникові особи, яка бере участь у
справі, вважається врученням повістки
і цій особі, тобто ОСОБА_3

Перевiривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегiя суддiв вважає, що скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних пiдстав.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи наступне.

01 лютого 2008 року між ВАТ КБ "Надра",
правонаступником якого є вони та
ОСОБА_3 був укладений кредитний
договір № 761976/фл, згідно якого банк
надав відповідачу на умовах визначених
в договорі кредит у сумі 701120,48 дол. США з
виплатою процентів 12,99 % на рік, строком
до 12.01.2032 року. (т. 1 а.с.7-11)

01.02.2008 року КБ "Надра" та ОСОБА_4
01.02.2008 року укладено договір поруки, за
умовами якого відповідачка
зобов'язалась відповідати перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
позичальник всім належним йому на
праві власності майном та грошовими
коштами. (т. 1 а.с.12-13)

Відповідачами порушено умови
кредитного договору та договору
поруки, у зв'язку з чим на 17.05.2012 року
утворилась заборгованість за кредитом
в сумі 1 254 315,22 дол. США, що за курсом НБУ
становить у гривневому еквіваленті
становить 10 021 978,61 грн., з яких:
непогашений кредит - 697167,3 дол. США що у
гривневому еквіваленті складає 5570366,72
грн., несплачені відсотки - 358504,96 дол.
США, що у гривневому еквіваленті
складає 2864454,63 грн., пеня за порушення
строків сплати ануітетного платежу -
128530,48 дол. США що у гривневому
еквіваленті складає 1026958,53 грн. по штраф
- 70112,48 дол. США що у гривневому
еквіваленті складає 560198,71 грн. (т.1
а.с.186-188)

Відповідно до ст. 1054 ЦК України,
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Статтею 543 ЦК України передбачено, що у
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Задовольняючи позов банку, суд
правильно виходив з того, що
позичальник не виконав умови
кредитного договору, забезпечений
договором поруки.

В апеляційній скарзі представник
апелянта жодним чином не спростовує
факт наявності заборгованості за
кредитом, її суму, не надає суду
будь-яких доказів, які б підтверджували
факт повного чи часткового виконання
ним своїх зобов'язань по договору.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Приведений позивачем розрахунок
заборгованості по кредитному договору
відповідає саме наявним фактичним
обставинам та матеріалам справи,
підстав вважати його неналежним не
вбачається, жодних спростувань його
правомірності не приведено.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
щодо незадоволення зустрічного позову
не спростовують висновків місцевого
суду, зводяться до переоцінки доказів і
незгоди із висновками суду щодо
обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 209,218, 303,308,315 ЦПК
України, колегія суддів -

У Х
В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 13 червня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Судді: