КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МАКІЇВКИ
Провадження №
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04
квітня 2014 року
м.
Макіївка

Кіровський районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі

головуючий суддя
Єжов В.А.

при секретарі
Бабкевич В.О.

за участю позивачки
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в м. Макіївці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до територіальної
громади Макіївської міської ради про
встановлення факту належності майна на
праві власності, факту прийняття
спадщини та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовною заявою до
територіальної громади Макіївської
міської ради про встановлення факту
належності на праві власності, факту
прийняття спадщини та визнання за нею
права власності на ? частини квартири в
порядку спадкування за заповітом на
спадщину, що відкрилася після смерті
ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги
неможливістю іншим чином прийняти
спадщину.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала заявлені позовні вимоги, на
обґрунтування яких пояснила, що ОСОБА_3
та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про
право власності без номеру від 18 травня
1994 року, виданого комітетом з
економіки, приватизації та управління
комунальною власністю належала
квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно від 01 серпня 2011 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла. Після
її смерті відкрилася спадщина, яка
складається з ? частини спірної
квартири. Спадкоємцями померлої на
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 06 квітня 2012 року були її
чоловік - ОСОБА_2, та син - ОСОБА_4. ОСОБА_2
25 червня 2012 року зареєстрував право
власності на прийняту спадщину. ОСОБА_5
спадщину, яка відкрилася після смерті
його матері фактично прийняв, однак не
встиг зареєструвати своє право
належним чином, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2
року він помер. Єдиним спадкоємцем
ОСОБА_5 був його батько - ОСОБА_2, який
фактично прийняв спадщину, яка
відкрилася та вступив в майнові права
оскільки проживав та був
зареєстрований разом з сином за однією
адресою, однак у встановленому законом
порядку своє право не зареєстрував. 05
березня 2013 року ОСОБА_2 було складено
заповіт відповідно до якого все
належне йому майно та права він
заповідав позивачці. ІНФОРМАЦІЯ_3 року
ОСОБА_2 помер. Після його смерті
відкрилася спадщина, яка складається
із квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1. Позивачка у встановлений
законом строк звернулась до Третьої
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини за
заповітом. Однак у зв'язку з тим,що
ОСОБА_2 не зареєстрував право власності
на ? частину квартири, в якості
спадщини, яка відкрилась після смерті
його сина ОСОБА_5 та у зв'язку з втратою
свідоцтва про право власності від 18
травня 1994 року, за позивачкою може бути
визнано лише право спільної часткової
власності на ? частину спадщини та
рекомендовано звернутися до суду для
встановлення факту належності ОСОБА_2
спірного майна та визнання за
позивачкою права власності на
квартиру.

Посилаючись на наведені обставини
ОСОБА_1, просила суд встановити факт
належності на праві спільної часткової
власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року
ОСОБА_2 ? частини спірної квартири на
підставі свідоцтва про право власності
без номеру від 18 травня 1994 року,
встановити факт прийняття ОСОБА_5
спадщини у вигляді ? частини спірної
квартири, що відкрилася після смерті
його матері ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, встановити факт
прийняття ОСОБА_2 спадщини у вигляді ?
частини спірної квартири, що
відкрилася після смерті його сина
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
визнати за позивачкою право власності
на ? частини спірної квартири, в порядку
спадкування за заповітом на спадщину,
що відкрилася після смерті ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Представник відповідача - Макіївської
міської ради, який належним чином
повідомлений про час і місце судового
розгляду, не використав наданого
законом права на участь в судовому
засіданні, надавши суду та відзив на
позовну заяву. У відзиві на позовну
заяву ОСОБА_1, представник Макіївської
міської ради зазначила, що не заперечує
проти задоволення заявлених позовних
вимог в частині встановлення фактів
належності ? частини спірної квартири
померлому ОСОБА_2, прийняття ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 спадщини. Між тим заперечувала
проти задоволення позовних вимог в
частині визнання за ОСОБА_1 права
власності на спірну квартиру в порядку
спадкування за заповітом, посилаючись
на статтю 392 Цивільного кодексу
України, згідно якої позов про визнання
права власності може бути пред'явлений
власником майна у випадку, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у випадку втрати
правовстановлюючого документу на
майно. Вважає, що у позивачки немає
підстав вимагати визнання за нею права
власності на спірну квартиру. Крім
того, закон зобов'язує спадкоємців
оформляти свої права на спадщину у
нотаріальному порядку. Посилаючись на
викладене просила суд відмовити ОСОБА_1
у задоволенні позову в частині
визнання за нею права власності на
спірну квартиру в порядку спадкування
за заповітом.

Вислухавши пояснення позивачки
перевіривши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК
України), суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
квартира АДРЕСА_1 на праві спільної
сумісної власності належала ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого комітетом
з економіки, приватизації та
управління комунальною власністю
міськвиконкому від 18 травня 1994 року,
зареєстрованим в КП «БТІ м. Макіївки»
за № 38795 від 14 червня 1994 року,
реєстраційний номер майна 3427267.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла у віці
72 років, що підтверджено свідоцтвом про
смерть, серії НОМЕР_1, виданим 24 березня
2010 року міським відділом реєстрації
актів цивільного стану Макіївського
міського управління юстиції Донецької
області, актовий запис № 552.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина, яка складалася з ? частини
квартири АДРЕСА_1, спадкоємцями якого,
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 06 квітня 2012 року є її син
ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_2. Спадкове
майно ОСОБА_2 прийняв, зареєструвавши 25
червня 2012 року прийняту спадщину, а
саме ? частини спірної квартири в
комунальному підприємстві «Бюро
технічної інвентаризації міста
Макіївки», реєстраційний номер 3427867.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5 у віці 48
років, що підтверджено свідоцтвом про
смерть, серії НОМЕР_2, виданим 11 липня 2012
року міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Макіївського
міського управління юстиції Донецької
області, актовий запис № 1275.

Таким чином, ОСОБА_5 спадщину, яка
відкрилась після смерті матері,а саме ?
частину спірної квартири, фактично
прийняв, але не зареєстрував у
встановленому законом порядку.

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 був його
батько ОСОБА_2 який прийняв спадкове
майно, вступивши в фактичне управління
і користування останнім, оскільки був
зареєстрований і мешкав за адресою
знаходження спірної квартири, що
підтверджується копією домової книги.

05 березня 2013 року ОСОБА_2 було складено
заповіт, посвідчений приватним
нотаріусом Макіївського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
відповідно до якого все належне йому
майно, де б воно не було та з чого б воно
не складалося, і взагалі все те, що йому
належатиме на день смерті і на що він за
законом матиме право, він заповідав
ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 помер у віці 76
років, що підтверджено свідоцтвом про
смерть, серії НОМЕР_3, виданим
ІНФОРМАЦІЯ_3 року міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Макіївського міського управління
юстиції Донецької області, актовий
запис № 412.

Відповідно до положень статей 1216, 1220
Цивільного кодексу України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщина) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою. Часом
відкриття спадщини є день смерті особи
або день, з якого вона оголошується
померлою (частина третя статті 46 цього
Кодексу).

Таким чином, після смерті ОСОБА_2
відкрилась спадщина, яка складається з
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

07 листопада 2013 року Третьою
Макіївською державною нотаріальною
конторою ОСОБА_1 видано свідоцтво про
право на спадщину за заповітом.
Спадщина, на яке видано свідоцтво,
складається з ? частини квартири
АДРЕСА_1. ? частина квартири належала
спадкодавцю на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 06
квітня 2012 року.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру
прав власності на нерухоме майно
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом № 2-745 від 07
листопада 2013 року належить на праві
спільної часткової власності ? частина
квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Статтею 256 ЦПК України передбачений
судовий порядок встановлення фактів,
від яких залежить виникнення особистих
або майнових прав громадянина, коли не
передбачено іншого порядку їхнього
встановлення, а так само неможливості
одержання зацікавленими особами
відповідних документів, які
засвідчують ці факти.

Відповідно до приписів ст. 1268
Цивільного кодексу України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Процедурою видачі нотаріусом
свідоцтва про право на спадщину,
визначеною у розділі 22 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від З березня 2004 р. № 20/5 і
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 3 березня 2004 р. за № 283/8882, видача
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації,
провадиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів про
належність цього майна спадкодавцеві.

Як вбачається з пояснень позивачки,
вона не може прийняти у спадщину ?
спірної квартири, у зв'язку з тим, що
ОСОБА_2 не зареєстрував належним чином
право власності на ? частину квартири,
належної йому в якості спадщини, яка
відкрилася після смерті його сина
ОСОБА_5 та у зв'язку з втратою свідоцтва
про право власності від 18 травня 1994
року.

За наведених обставин у інший спосіб,
крім як за рішенням суду, ОСОБА_1, яка є
спадкоємицею за заповітом, не може
реалізувати своє право на прийняття
спадщини, яка складається з ? частини
квартири АДРЕСА_1 з урахуванням
виявлених відхилень.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
представлені сторонами в силу ст. 60 ЦПК
України докази в їхні сукупності, суд
дійшов висновку, що визнання за ОСОБА_1
права власності в порядку спадкування
за заповітом на ? частини квартири
АДРЕСА_1 не суперечить закону та не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, а тому вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

Позивачка не вимагає компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані зі
зверненням до суду і розглядом судової
справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 11, 60, 212, 213, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України,
статтями 392, 1216, 1220, 1268 Цивільного
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року ? частини
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1.

Встановити факт прийняття ОСОБА_5
спадщини у вигляді ? частини квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка
відкрилась після смерті його матері
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2
спадщини у вигляді ? частини квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка
відкрилась після смерті його сина
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 року
народження, право власності на ?
частини квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за заповітом на спадщину, що відкрилася
після смерті ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський
районний суд міста Макіївки протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які не були присутніми в
судовому засіданні протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя: