Справа №591/311/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Прокудіна Н. Г.Номер
провадження 22-ц/788/935/14 Суддя-доповідач -
Криворотенко В. І. Категорія - 26
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Криворотенка В. І.,

суддів - Лузан Л. В., Сибільової Л. О.,

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Сумихімпром»

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 07 квітня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Сумихімпром», третя особа - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань
України в м. Суми, про відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 07 квітня 2014 року позовні
вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ПАТ «Сумихімпром» на
користь ОСОБА_3 8000 грн. моральної шкоди,
вирішено питання щодо судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ
«Сумихімпром», посилаючись на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам, порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просить зазначене рішення суду
скасувати, а провадження у справі
закрити на підставі ч. 1 ст. 205 ЦПК
України.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, перевіривши рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_3 з 25 травня 1982
року перебуває у трудових відносинах з
ПАТ «Сумихімпром» (а.с.7-8), працював в
небезпечних і шкідливих для здоров'я
умовах праці, 01 вересня 2006 року був
переведений на посаду швейцара в
готель «Хімік».

Під час медичного огляду в МСЧ ВАТ
«Сумихімпром» у ОСОБА_3 було
встановлено професійне захворювання
(отруєння), 06 грудня 2006 року
Науково-дослідним інститутом гігієни
праці та професійних захворювань
Харківського національного медичного
університету встановлено основний
діагноз: «хроническая интоксикация
комплексом токсических веществ (серная
кислота, сернистый ангидрид,
сероводород) в форме хронического
фарингита, хронического
обструктивного заболевания лёгких III
стадии в фазе обострения. Эмфизема
легких II стадии ЛН II степени.
Заболевание профессиональное.

Супутній діагноз: Гипертоническая
болезнь II ст. (гипертоническая
ангиопатия сетч.). Хроническиг
тонзиллит. Правосторонняя
вертеброгенная люмбаишалгия с
мышечно-тоническим напряжением.
Остеохондроз и спондилоортроз
пояснично-крестцового отдела
позвоночника неста бильность на уровне
L4 -L5, трудоспособность ограничена.
Работа, связанная с воздействием пыли,
токсических, раздражающих,
аллергизирующими веществами,
неблагоприятными ме теофакторами,
тяжелым физическим трудом
противопоказана» (а.с.9).

На підставі обстеження та повідомлення
про професійне захворювання комісія з
представників Сумської міської CEC,
адміністрації та профспілкової
організації ВАТ «Сумихімпром» і
Управління ФСНВ області 19 грудня 2006
року провела розслідування випадку
хронічного професійного захворювання
ОСОБА_3, за результатами якого склала
акт розслідування за формою П-4 в якому
відзначила, що професійне захворювання
виникло внаслідок недосконалості
технологічного обладнання,
незадовільного стану виробничого
середовища, вплив небезпечних та
шкідливих виробничих факторів (а.с.9).

Відповідно до довідки виданої
спеціалізованою фтизіатричною МСЕК м.
Суми від 17 грудня 2012 року ступінь
втрати працездатності позивача
встановлено 80%, група інвалідності -
друга, безтерміново (а.с.10).

Вказані факти з достатньою повнотою
встановлені судом першої інстанції на
підставі належним чином зібраних,
досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно з'ясував
спірні правовідносини, всебічно
встановив обставини, що мають значення
для справи у відповідності з ч. 1 ст. 212
ЦПК України.

Суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що у
зв'язку з професійним захворюванням,
отриманим за час роботи на
підприємстві в неналежних умовах праці
з вини відповідача, ОСОБА_3 зазнав
немайнових втрат, а тому правильно
поклав обов'язок їх відшкодування на
даного роботодавця.

Правовідносини, які виникли між
сторонами регулюються ст.ст.153, 237-1 КЗпП
України, а обов'язок по відшкодуванню
заподіяної працівнику моральної шкоди
внаслідок ушкодження здоров'я через
неналежні умови праці покладено на
роботодавця або уповноважений ним
орган.

Не зважаючи на гарантоване державою
право вільного вибору виду діяльності,
передбачене ч.1 ст.43 Конституції
України та абз.2 ст.5-1 КЗпП України,
роботодавець в силу ст.43 Конституції
України, ст.ст.153, 157 КЗпП України та
ст.ст. 6, 13 Закону України «Про охорону
праці» зобов'язаний створити
працівнику придатні для роботи
безпечні умови, які б відповідали
санітарно-гігієнічним нормам та нормам
охорони праці.

Доводи апеляційної скарги про те, що
даний спір не підсудний розгляду в
порядку цивільного судочинства,
оскільки починаючи з 24 жовтня 2011 року
ПАТ "Сумихімпром" перебуває в стані
банкрутства, а тому відповідно до ст. 14
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», категорія
справ про відшкодування моральної
шкоди, заподіяної життю та здоров'ю
громадян, повинна розглядатися в
порядку господарського судочинства, є
помилковими та висновків суду не
спростовують.

Зокрема, у зв'язку з набранням чинності
законом від 22.12.2011 «Про внесення змін до
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» зазначений
Закон викладено в новій редакції. Закон
набрав чинності 19.01.2013 (за винятком
окремих його положень).

Згідно з п.7 «Прикінцевих та перехідних
положень» закону «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» ст.12 ГПК
України доповнено п.7, відповідно до
якого до підвідомчості господарських
судів віднесено справи у спорах,
зокрема у спорах з майновими вимогами
до боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство.

Відповідно до закону від 2.10.2012 р. №5405-VI
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
виконання господарських зобов'язань»
розділ Х «Прикінцеві та перехідні
положення» закону «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» доповнено
п.1-1, яким визначено, що положення цього
закону застосовуються господарськими
судами під час розгляду справ про
банкрутство, провадження в яких
порушено після набрання чинності цим
законом.

Таким чином, справи про банкрутство
боржника, порушені господарськими
судами до 19.01.2013 року, не впливають на
визначення юрисдикції справ у спорах з
майновими вимогами до боржника.

Доводи апеляційної скарги про те, що
посилання позивача на негаразди в
здоров'ї спростовуються медичними
оглядами, які він проходить в медичних
пунктах товариства для допуску на
роботу швейцаром в готелі «Хімік», не
спростовують факту наявності вини
роботодавця в неналежному
забезпеченні безпечних та нешкідливих
умов праці та не є підставою для
позбавлення позивача права на
отримання відшкодування моральної
шкоди.

Крім того слід зазначити, що відповідно
до вимог ст. 6 міжнародної Конвенції про
захист прав людини і основних свобод,
кожен при вирішенні суперечок про його
цивільні права і обов'язки має право на
справедливий і відкритий розгляд в
перебігу розумного терміну судом,
встановленим законом. При цьому
застосовується практика Європейського
суду з прав людини в національному
судочинстві, як інструмент
функціонування Конвенції, яка є
частиною національного законодавства.
Виходячи з матеріалів справи «Бурдов
проти Росії» Страсбург, 7 травня 2002
року, Європейський суд прийшов до
висновку, що унаслідок виявлених
порушень, які не можна вважати
виправленими тільки завдяки визнанню
судом наявності правопорушення
заявник отримав певну моральну шкоду.
Враховуючи що позивач до теперішнього
часу отримує моральні страждання, то
суд повинен керуватися при визначенні
суми відшкодування моральної шкоди
принципом справедливості, як того
вимагає ст. 41 Конвенції.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Сумихімпром»
відхилити, а рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 07 квітня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -