АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №682/915/14-ц
Провадження №22-ц/792/1249/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого судді - Гринчука
Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.В.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю ОСОБА_1 та її представника -
адвоката ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Ганнопільської сільської ради
Славутського району, ОСОБА_3 про
визнання недійсним заповіту з
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області від 24 квітня 2014
року, -

встановила:

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до Ганнопільської
сільської ради, ОСОБА_3 про визнання
недійсним заповіту.

На обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначила, що з липня 2010 року постійно
проживала в будинку, належному ОСОБА_5 в
АДРЕСА_1, вела з ним спільне
господарство, а з березня 2011 року разом
з сином була зареєстрована у вказаною
адресою.

У серпні місяці 2010 року ОСОБА_5 написав
заяву про скасування заповіту від
11.08.2006 року, за яким все своє майно він
заповів ОСОБА_3, пообіцявши оформити
право власності на належне йому
будинковолодіння на неї.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5
їй стало відомо про те, що вищевказаний
заповіт скасовано не було, оскільки за
твердженням на той час секретаря
Ганнопільської сільської ради ОСОБА_6
на наступний ранок після написання
заяви ОСОБА_5 з'явився у сільську раду і
забрав написану ним напередодні заяву,
яка ще не була зареєстрована у
встановленому законом порядку.

За таких обставин ОСОБА_3 з травня
місяця 2013 року вимагає від неї
звільнення спірного будинковолодіння,
яке належить йому на підставі
оспорюваного заповіту.

Вважає заповіт недійсним з підстав,
передбачених ч. 3 ст. 215 ЦК України,
оскільки секретар Ганнопільської
сільської ради навмисно порушила
вимоги закону не провівши реєстрацію
заяви ОСОБА_5 про скасування заповіту
та приховавши її зміст.

Рішенням Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 24

________________________________________________________________________
_______________________

Головуючий у першій інстанції - Тончук
Р.І.
Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія №37 квітня 2014 року в
задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову, посилаючись на неповне
встановлення судом обставин справи,
які мають значення для правильного
вирішення справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

При цьому апелянт зазначила, що
судом однобічно та необ'єктивно було
проведено дослідження доказів, їх
оцінка; висновки суду ґрунтуються лише
на поясненнях ОСОБА_6, яка зацікавлена в
результатах вирішення спору; порушено
вимоги матеріального закону, оскільки
з боку сільської ради не було дотримано
приписів ч. 1 ст. 57 Закону України „Про
нотаріат", тому на підставі ч. 3 ст. 215 ЦК
України оспорюваний правочин є
недійним.

В суді апелянт та її представник
підтримали апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_3 в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечив та пояснив, що рішення
суду є законним та об'єктивним.

Заслухавши пояснення учасників
процесу та перевіривши матеріали
справи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Статтею 308 ЦПК України
передбачено, що апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
обставини, які мають значення для
справи, дав належну оцінку доказам, в
результаті чого прийшов до правильного
висновку про необхідність відмови у
задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що 25.08.2010 року в
будинку ОСОБА_5, який розташований по
АДРЕСА_1, останнім було підписано заяву
про скасування заповіту від 11.08.2006 року,
текст якої був написаний іншою особою.

За вказаним заповітом ОСОБА_5 все
належне йому майно заповів ОСОБА_3

Відповідно до ст. 57 Закону України „Про
нотаріат" в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
нотаріус, завідуючий державним
нотаріальним архівом, посадова особа
органу місцевого самоврядування при
одержанні заяви про скасування чи
зміну заповіту, а також при наявності
нового заповіту, який скасовує чи
змінює раніше складений заповіт,
роблять про це відмітку на примірнику
заповіту, що зберігається в державній
нотаріальній конторі, у приватного
нотаріуса, в державному нотаріальному
архіві чи у виконавчому комітеті
сільської, селищної, міської Ради
народних депутатів, та в реєстрі для
реєстрації нотаріальних дій.

Справжність підпису на заяві про
скасування або зміну заповіту повинна
бути нотаріально засвідчена.

В той же день заява про скасування
заповіту була передана секретарю
Ганнопільської сільської ради ОСОБА_6
для вчинення подальших дій,
передбачених законом.

Однак відповідні дії секретарем
сільської ради вчиненні не були, заява
була втрачена.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З пояснень в суді ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
вбачається, що вранці наступного після
написання заяви дня, 26.08.2010 року, ОСОБА_5
прибув до приміщення Ганнопільської
сільської ради та забрав вищевказану
заяву у ОСОБА_6, яка не встигла її
зареєструвати.

Вказані пояснення підтверджуються
також висновком Славутського
районного відділу міліції від 11.07.2013
року, №10235, складеним за результатами
перевірки звернення ОСОБА_1 по факту
незаконних дій секретаря
Ганнопільської сільської ради ОСОБА_6
(а.с. 11), постановою старшого слідчого СВ
Славутського РВ УМВС України в
Хмельницькій області від 31.12.2013 року
про закриття кримінального
провадження (а.с.14).

Зі змісту оспорюваного заповіту
вбачається, що на день відкриття
спадщини він не змінений і не
скасований (а.с.43).

З матеріалів справи також вбачається,
що справжність підпису на заяві ОСОБА_5
про скасування заповіту нотаріально не
засвідчувалася.

Згідно з ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Та обставина, що сторони не заперечують
факту підписання ОСОБА_5 25.08.2010 року
заяви про скасування заповіту від
11.08.2006 року не дає правових підстав для
суду зробити висновок про недійсність
останнього, враховуючи встановлені
судом обставини справи.

Крім того слід зауважити, що зі змісту
позовної заяви вбачається, що з липня
місяця 2010 року і по день смерті ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивач ОСОБА_1
проживала з померлим спільно в одному
будинку, вони разом вели домашнє
господарство. Однак між ними так і не
було укладено договору довічного
утримання, намір про укладення якого
мав ОСОБА_5, як зазначила позивач у
позовній заяві.

За таких обставин суд прийшов до
обґрунтованого висновку про
відсутність в даному випадку підстав,
передбачених ст. 215 ЦК України для
визнання заповіту від 11 серпня 2006 року,
посвідченого секретарем виконавчого
комітету Ганнопільської сільської
ради ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі
за № 91, за яким ОСОБА_5 заповів усе своє
майно ОСОБА_3, недійсним.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 24 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
Р.С. Гринчук