Справа № 205/2182/2012 Провадження №
22-ц/772/893/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Саландяк О. Я.Категорія: 46
Доповідач: Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючої:
Копаничук С.Г.

Суддів: Нікушина
В.П., Сала Т.Б.

при секретарі:
Іщук О.В.

за участю позивачки ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3, відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ
спільного сумісного майна подружжя за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Жмеринського районного суду від 23.07.2013
року ,-

В с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4, з урахуванням
послідуючих змін , про встановлення
факту спільного проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, поділ
спільного сумісного майна ,шляхом
визнання права власності на ? частину
будинку та земельної ділянки ,
посилаючись на те, що ними, в період
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з 16.04.2007 року по 02.10.2007
року, було придбано житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1
за 12 000 грн., який згодом був добудований
та реконструйований за рахунок
спільної праці та її особистих коштів,
внаслідок чого загальна площа всіх
споруд збільшилася .Також згідно
державних актів на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_4 є власником ще
двох земельних ділянок площами 0,10 га і
0,1041 га, вартістю 11623 грн., на яких
розташований спірний будинок.

16.11.2008 року за договором довічного
утримання ОСОБА_4 передав зазначений
будинок у її власність. 09.03.2011 року вона
отримала технічний паспорт на
добудований і реконструйований
будинок, проте у видачі свідоцтва про
право власності їй відмовили через
наявність державних актів на земельні
ділянки на ім'я відповідача. У 2012 році
відповідач отримав усі
правовстановлюючі документи на
вказаний будинок на своє ім'я та
відмовляється розділити його .

Вважаючи спірний будинок їх спільною
сумісною власністю ,просить розділити
його між ними ,визнавши за нею право
власності на ? частину його та дві
земельні ділянки, визнавши за нею право
власності на ? частину їх, а також
стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Жмеринського районного суду
від 23.07.2013 року задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 в період з серпня 2007 року по
02.10.2007 року.

Визнано житловий будинок з
господарськими будівлями, що
розташований в АДРЕСА_1 їх спільною
сумісною власністю

Поділено між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 житловий
будинок з господарськими будівлями, що
розташовані в АДРЕСА_1, відповідно до
варіанту №1 висновку № 1392/1393/1394/12-21
судової будівельно-технічної
експертизи від 29.04.2013 року, за яким:
першому співвласнику (ОСОБА_4 виділено
приміщення в житловому будинку: 1-1
коридор площею 2,9 м.кв., 1-6 житлова
кімната площею 16,8 м. кв., 1-7 санвузол
площею 3,5 м. кв., 1-8 кухня площею 6,9 м. кв.;
з господарськими будівлями: частиною
навісу літ. "а2", вартістю 2587,79 грн., банею
літ "Ж", убиральнею літ "З", що складає
49/100 частки домоволодіння; другому
співвласнику ОСОБА_2 виділено
приміщення в житловому будинку: 1-2
кухня площею 4,2 м. кв, 1-3 житлова кімната
площею 14,1 м. кв., 1-4 коридор площею 4,2 м.
кв., 1-5 житлова кімната площею 4,6 м. кв. з
господарськими будівлями, частиною
навісу літ. "а2" вартістю 3222,24 грн.,
погребу літ "И", сараю літ "К", що складає
51/100 частки домоволодіння.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1418(
одну тисячу чотириста вісімнадцять)
гривень компенсації співвласнику 1/2
частки за відступ від ідеальної частки
в праві власності .Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 витрати на правову
допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) грн.

Судові витрати у вигляді судового
збору у розмірі 734 (сімсот тридцять
чотири) грн.. 70 коп., що понесені
позивачем при подачі позову до суду -
компенсувати за рахунок держави.

Зобов'язано Державну Казначейську
службу України (раніше Державне
Казначейство України) повернути ОСОБА_2
кошти в сумі 146 (сто сорок шість) грн. 47
коп. судового збору, що зайво сплачені
відповідно до квитанції №к28/U/13 ПАТ "КБ
"Надра".

В задоволенні іншої частини позову -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
зазначене рішення в частині відмови їй
в задоволенні позову у визнанні права
власності на ? частину земельних
ділянок скасувати і в цій частині
ухвалити нове рішення яким ці позовні
вимоги задовольнити. Зазначила, що суд
невірно дав оцінку доказам по справі
,що стосуються правових підстав
набуття відповідачем права власності
на земельну ділянку, зокрема , шляхом
безвідплатної приватизації, оскільки
підставою набуття спірних земельних
ділянок є договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 14.09.2007 року ,
укладений в період спільного
проживання, а тому вона має право на ?
частину його.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть
участь в справі, перевіривши матеріали
справи, рішення суду та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає ,що скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Постановляючи рішення по справі в
оскаржуваній частині суд першої
інстанції виходив з того ,що земельні
ділянки не можна визнати спільною
сумісною власністю сторін, оскільки
вони набуті відповідачем на підставі
безоплатної приватизації відповідно
до договору купівлі-продажу будинку
від 14.09.2007 року та рішення виконкому
Жмеринської міської ради від 17.01.2008
року №24.

Однак з такими висновками суду
погодитись не можна, оскільки вони не
відповідають матеріалам справи та
вимогам закону.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
14.09.2007 року ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_5 не
тільки житловий будинок з по АДРЕСА_1, а
й земельну ділянку за вказаною
адресою, площею 0,2058 га, цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
ведення особистого підсобного
господарства. Вказана ділянка належала
продавцю - ОСОБА_5 на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю, виданого
Жмеринською міською радою народних
депутатів 26.04.2001 року на підставі
рішення виконкому Жмеринської міської
ради народних депутатів від 30.01.2001 року
№09 ,зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №4163.

Таким чином, земельна ділянка була
безоплатно передана у власність в
порядку здійснення права на
приватизацію ОСОБА_5 ,а не ОСОБА_4
Останній придбав її у ОСОБА_5 на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 14.09.2007 року ,а
потім, згідно діючої на той час
редакції ст.ст.125,126 ЗК України про те,
що право власності на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
державного акта та його державної
реєстрації, замовив та оформив на
придбану земельну ділянку технічну
документацію із землеустрою на дві
земельні ділянки згідно їх цільового
призначення та отримав на них два
окремих державних акти на право
власності. Отже, підставою набуття
ОСОБА_4 права власності на спірні
земельні ділянки є не реалізація ним
свого права на безоплатну передачу із
земель державної або комунальної
власності ,а цивільно - правова угода.

Вказане підтверджується копіями
документів ,що є в справі - договорами
купівлі-продажу від 14.09.2007 року будинку
та земельної ділянки за вказаною
адресою ,площею 0,2058 га, рішенням
виконкому Жмеринської міської ради від
17.01.2008 року , державними актами на право
власності на земельні ділянки від
02.10.2008 року ( т.1 а.с.16,33,34; т.2,а.с..79 ,107)

Рішенням суду першої інстанції в
частині ,що не оскаржується в
апеляційному порядку встановлено, що в
період з серпня 2007 року по 02.10.2007 року
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 проживали однією
сім'єю без реєстрації шлюбу .

З наведеного вбачається ,що спірні
земельні ділянки раніше складали
придбану ОСОБА_4 за цивільно - правовою
угодою від 14.09.2007 року земельну
ділянку, що була набута в період
спільного проживання сторін однією
сім'єю без реєстрації шлюбу , тому
вказані ділянки є об'єктами спільної
сумісної власності сторін і
підлягають поділу. На це вказують
приписи ст. 74 СК України, згідно якої
майно, набуте жінкою і чоловіком в
період проживання однією сім'єю, не
перебуваючи в шлюбі між собою чи в
іншому шлюбі ,належить їм на праві
спільної сумісної власності ,якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними. На майно ,що є об'єктом права
спільної сумісної власності жінки та
чоловіка, які не перебувають в шлюбі
між собою чи в іншому шлюбі,
поширюються положення гл.8 цього
Кодексу.

Така ж правова позиція висловлена в
Постанові Верхового Суду України від
20.02.2012 року у справі №6-97цс11.

Тому доводи апеляційної скарги щодо
незаконності рішення суду в цій
частині заслуговують на увагу ,а
заперечення відповідача про набуття
ним спірних земельних ділянок шляхом
приватизації безпідставні, оскільки
не підтверджені належними і
допустимими доказами та
спростовуються матеріалами справи.

Позовні вимоги в частині поділу
спільного майна у вигляді земельних
ділянок в даній справі задоволенню не
підлягають ,оскільки в справі відсутні
докази варіантів такого поділу.

В зв'язку з тим, що суд першої інстанції
невірно встановив обставини справи та
оцінив докази щодо земельних ділянок в
результаті чого допустив
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи ,рішення
суду в цій частині підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення-про
часткове задоволення позову .

Керуючись ст.ст.61,63,69,70,74 СК
України,ст.ст.307,309,316 ЦПК України ,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити

Рішення Жмеринського районного суду
від 23.07.2013 року в частині відмови в
задоволенні позову про визнання права
власності на ? частину земельної
ділянки скасувати і постановити в цій
частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
земельної ділянки ,площею 0,10 га по
АДРЕСА_1 ,цільове призначення - для
обслуговування житлового будинку,
кадастровий номер :00:001:2084 та на ?
земельної ділянки, площею 0,1041 га по
АДРЕСА_1, цільове призначення - для
ведення садівництва, кадастровий номер
:00:001:2085 .

В решті позовних вимог щодо земельних
ділянок -відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: