СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/2959/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2014 року

Самарський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Мірошниченко Н.В.

при секретарі: Ременяк М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа: ОСОБА_3

про стягнення аліментів -

В С Т А Н О В И В :

08 травня 2014 року ОСОБА_1 (позивач)
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
(відповідач) про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини.

В позовній заяві та у судовому
засіданні позивач, обґрунтовуючи свої
вимоги, посилається на те, що з
відповідачем має повнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який навчається на денному відділенні
Дніпропетровського енергобудівного
технікумі на ІІ курсі, проживає з
позивачем та знаходиться на її
утриманні. Повнолітня дитина потребує
матеріальної допомоги від батьків,
оскільки позивач не має можливості
утримувати сина самостійно, просить
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання повнолітньої
дитини яка продовжує навчання в
розмірі 1/4 частини заробітку (доходу)
відповідача.

Ухвалою Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 04.06.2014р. до
участі у справі в якості третьої особи
залучено ОСОБА_3 (а.с.17).

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, просила
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надіслав до суду заперечення,
відповідно до яких просив розглядати
справу без його участі, позовні вимоги
не визнав, зазначив, що він не має
можливості надавати допомогу сину,
оскільки на даний час не працює та має
на утриманні двох малолітніх дітей
(а.с.19-21).

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, надав до суду заяву, в якій
просив розглядати справу без його
участі, позовні вимоги про стягнення
аліментів на його утримання на користь
його матері - підтримав, просив
задовольнити (а.с.41).

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна
особа вправі звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів, а в інтересах інших осіб, або
державних чи суспільних інтересах лише
у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі, який було розірвано
(а.с.5).

Згідно свідоцтва про народження
НОМЕР_2, актовий запис № 125, сторони від
шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), який проживає з
позивачем та знаходиться на її
утриманні (а.с.3).

ОСОБА_3 є студентом другого курсу
денного відділення Державного вищого
навчального закладу «Придніпровський
енергобудівний технікум», що
підтверджується довідкою № 74 від
07.05.2014 року (а.с.2).

Відповідно до довідки про доходи №86
від 12.06.2014р. ОСОБА_3 отримує стипендію в
розмірі 550 гривень на місяць (а.с.40).

Дохід позивача за період з 01.12.2013р. по
31.05.2014р. складає 6591 грн. 65 коп., що
підтверджується довідкою про доходи
позивача виданої ТОВ «КПД» за
№ КД000000144 від 12.06.2014р.(а.с.39).

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 має на утриманні двох
малолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується копіями свідоцтв про
народження дітей, та довідки з місця
проживання (а.с.23-25).

Згідно довідки за № 1803 від 30.05.2014р.
виданої Виконавчим комітетом
Гайсинської міської ради Вінницької
області, ОСОБА_2 на теперішній час не
працює (а.с.26).

Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу
України (далі - СК України) батьки
повинні утримувати своїх повнолітніх
непрацездатних дітей, які потребують
матеріальної допомоги.

У відповідності до п.20 Постанови
Пленуму Верховного суду України від 15
травня 2006 року №3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років, продовження ними
навчання.

Як встановлено ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і в зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони мають можливість
надавати матеріальну допомогу. Право
на звернення до суду з позовом на
утримання аліментів мають як той із
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання. Право на утримання
припиняється у разі припинення
навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітню дитину в твердій грошовій
сумі та (або) у частці від заробітку
(доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 СК України.

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров`я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу отримує в натурі,
суд може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі за заявою
платника або одержувача аліментів.

Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при
визначенні розміру аліментів з одного
з батьків суд бере до уваги можливість
надання утримання другим з батьків,
своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

На підставі вищевикладеного, суд,
враховуючи матеріальне становище
повнолітнього ОСОБА_3, який навчається,
проживає з позивачем та знаходиться на
її утриманні, матеріальне становище
відповідача який на даний час не працює
та на його утриманні є двоє малолітніх
дітей та ту обставину, що матеріальну
допомогу на утримання повнолітнього
сина не надає, хоча має таку можливість
оскільки є працездатним, на обліку в
медичних закладах не перебуває,
інвалідом не є, на його утриманні інших
непрацездатних осіб - не має, й виходячи
з рівності обов'язку батьків
утримувати дитину, конституційного
права особи на прожитковий мінімум, а
також враховуючи термін навчання
повнолітнього сина до 30.06.2016 року,
вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання
аліменти в розмірі 200 гривень на час
навчання в учбовому закладі, але не
більш ніж досягнення дитиною 23 років.

Посилання відповідача на те, що він на
даний час проживає разом з
непрацездатною матір'ю ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_4, здійснює за нею належний
догляд, оскільки вона є пенсіонером,
хворіє на астму, а тому потребує
догляду та піклуванню, суд вважає
необґрунтованими та такими, що не
знайшли свого підтвердження в суді.

З матеріалів справи вбачається, що мати
відповідача є пенсіонером, отримує
пенсію (а.с.30). Даних про те, що мати
відповідача потребує стороннього
догляду та піклуванню, в матеріалах не
має.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
у справі в межах платежу за один місяць.

Обговорюючи питання про судові
витрати, приймаючи до уваги ті
обставини, що позивач при пред'явлені
позову була звільнена від сплати
судового збору на підставі Закону
України «Про судовий збір», на
виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь держави судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст.182, 198, 199, 200 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 3, 7, 14, 57, 58, 81, 88,
169, 197, 208, 212, 214, 215, 367 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІПН НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 200 гривень,
починаючи стягнення з 08.05.2014 року та
на весь час навчання в учбовому
закладі, але не більш ніж досягнення
ОСОБА_3 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІПН
НОМЕР_1) судовий збір на користь держави
у розмірі 243 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення платежу за
один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя:
Н.В.Мірошниченко

Народний засідатель: