Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2251/14-ц
Провадження №: 6/332/109/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 р.
м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста
Запоріжжя у складі:

Головуючого - судді: Федоренка О.І.;

при секретарі: Педак С.С.,

розглянувши подання державного
виконавця про обмеження у праві виїзду
за межі України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання державного
виконавця Заводського ВДВС
Запорізького МУЮ в якому зазначено, що
у ВДВС на виконанні знаходиться
виконавчий документ:

- виконавчий лист № 2-186/1999 виданий 05.05.2003
року Заводським районним судом
м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини доходу
щомісячно до повноліття дитини.

10.01.2013 р. державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. Боржник
ОСОБА_1 рішення суду та законні вимоги
державного виконавця не виконує. У
зв'язку з невиконанням ОСОБА_1
виконавчого документу у добровільному
порядку, в результаті вжитих державним
виконавцем заходів встановлено, що
боржник має велику заборгованість. При
проведенні виконавчих дій, майна,
належного боржникові, на яке можливо
звернути стягнення - не виявлено,
відомості про перебування боржника
відсутні.

З посиланням на п.18 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець звернувся до суду
з поданням в якому просить обмежити
ОСОБА_1 як боржника у праві виїзду за
межі України до виконання зобов'язань
за вищезазначеним виконавчим
документом.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, у зв'язку з чим,
суд розглядає подання за його
відсутністю.

Згідно ст.377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
вирішується судом за місцем
знаходження органу державної
виконавчої служби, негайно без виклику
сторін за участю державного виконавця.

Перевіривши подання та додані
матеріали, суд встановив певні
юридичні факти та відповідні до них
правовідносини.

Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судом
України і є обов'язковими до виконання
на усій території України.

Статтею 217 ЦПК України передбачено, що
суд, який ухвалив рішення, може
визначити порядок його виконання,
надати відстрочку або розстрочку
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання, про що
зазначає у рішенні.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Покладення на ОСОБА_1 зобов'язань
підтверджується виконавчим листом
№2-186/1999 виданим 05.05.2003 року Заводським
районним судом м.Запоріжжя про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини доходу
щомісячно до повноліття дитини, та
постановою про відкриття виконавчого
провадження.

Ухилення боржника від виконання
зобов'язань підтверджується
розрахунком заборгованості.

Наявність в особи невиконаних
зобов'язань покладених на неї судовим
рішенням, є підставою для тимчасового
обмеження її у праві виїзду за межі
України.

Пунктом 8 ст.19 Закону України «Про
державну прикордонну службу України»
встановлено, що на державну
прикордонну службу відповідно до
визначених законом завдань
покладається, зокрема, запобігання та
недопущення в'їзду в Україну або виїзду
з України осіб, яким згідно із
законодавством не дозволяється в'їзд в
Україну або яких тимчасово обмежено у
праві виїзду з України, у тому числі
згідно з дорученням правоохоронних
органів.

Крім інших покладених на орган
Державної прикордонної служби України
завдань, вони також мають право,
з'ясувати підставу в'їзду в Україну або
виїзду з України, не пропускати через
державний кордон України осіб без
дійсних документів на право його
перетинання, осіб, які надали завідомо
неправдиві відомості під час одержання
зазначених документів, осіб, яким
Державною прикордонною службою
України за порушення законодавства з
прикордонних питань та про правовий
статус іноземців чи за мотивованим
письмовим рішенням суду та
правоохоронних органів не
дозволяється в'їзд в Україну або
тимчасово обмежено виїзд з України ( п.4
ст. 20 Закону).

Положенням ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» встановлено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
або громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Відповідно до Указу Президента України
«Про додаткові заходи щодо підвищення
ефективності виконання рішень судів»
від 24.03.2008 року № 261/2008, а також
відповідно до спільного листа
Міністерства юстиції України та
Адміністрації Державної прикордонної
служби України від 27.05.2008 року № 25-32/463 №
25-5347 виконавчим органом рішень суду про
тимчасове обмеження особи (боржника) у
праві виїзду за межі України до
виконання нею своїх зобов'язань є
Адміністрація Державної прикордонної
служби України.

З метою повного та своєчасного
забезпечення виконання судових рішень
та рішень інших органів, та запобіганню
подальшому ухиленню від їх виконання,
керуючись ст.124 Конституції України,
ст.ст.5,11 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України», ст.ст.209,210,217
ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
згідно виконавчого листа мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу до виконання зобов'язань за
виконавчим листом №2-186/1999 виданий
05.05.2003 року Заводським районним судом
м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини доходу
щомісячно до повноліття дитини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
О.І. Федоренко