Справа № 758/2250/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

12 червня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Гуменюк А. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за спожиту електричну
енергію,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року ПАТ "Київенерго"
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
спожиту електричну енергію.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач
проживає у АДРЕСА_1, за якою відкрито
особовий рахунок НОМЕР_2 та за яким ПАТ
"Київенерго" здійснює постачання
електроенергії до вказаного
приміщення.

Посилаючись на те, що відповідач свої
зобов'язання перед позивачем не
виконує належним чином, не своєчасно
сплачує за фактичне споживання
електричної енергії, в зв'язку з чим за
станом на 01.10.2013 року у відповідача
виникла заборгованість з урахуванням 3%
річних та індексу інфляції у розмірі 827
грн. 81 коп., ПАТ "Київенерго" просило
стягнути з ОСОБА_1 на свою користь
зазначену суму.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала в повному
обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини поважності неявки в судове
засідання суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Заочний розгляд справи відбувається за
відсутності відповідача з дотриманням
вимог, встановлених законом, на
підставі ухвали про заочний розгляд
справи.

Суд, вважає можливим розглядати справу
у відсутності відповідача на підставі
наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає у
АДРЕСА_1, а отже відповідач являється
споживачем електроенергії, постачання
якої здійснює позивач.

На підтвердження цього було відкрито
особовий рахунок отримувача
електричної енергії НОМЕР_2, відповідно
до якого позивач взяв на себе
зобов'язання постачати відповідачці
електричну енергію, а останній
оплачувати йому за обумовленими
тарифами (а.с. 15-16).

Отримуючи послуги щодо постачання
електричної енергії, відповідач
несвоєчасно та не в повному обсязі
сплачував за них.

Заборгованість відповідача за спожиту
електричну енергію перед позивачем
згідно з позовною заявою та
розрахунком станом на 01.10.2013 року
становить 698 грн. 55 коп. та 3 % річних з
інфляційною складовою боргу в сумі 129
грн. 26 коп. (а.с. 11-14)

Оскільки відповідач добровільно суму
заборгованості не сплатив, ця сума
підлягає стягненню з нього за рішенням
суду.

За адресою відповідачаи позивачем було
відкрито особовий рахунок отримувача
електричної енергії, а відтак,
відповідач є споживачем електричної
енергії та на нього поширюються
правовідносини згідно «Правила
користування електричною енергією для
населення», затверджені Постановою
Кабінету міністрів України від 26 липня
1999 р. № 1357.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про
електроенергетику" відносини,
пов'язані з виробництвом, передачею,
постачанням і використанням енергії,
регулюються цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Так, взаємовідносини між громадянами
(фізичними особами - споживачами
електричної енергії) та
енергопостачальниками, в тому числі
порядок укладення договорів та порядок
розрахунків за спожиту електричну
енергію, регулюються відповідно до
«Правил користування електричною
енергією для населення» від 26.07.1999 року
№1357.

Наявність відносин між сторонами, а
отже і виникнення цивільних прав й
обов'язків, підтверджується діями
сторін: постачанням електричної
енергії споживачеві,
електроспоживання, що не заперечується
відповідачами, надання рахунків на
його оплату та їх оплата у
встановленому порядку.

Відповідно до п. п. 19, 21 Правил
користування електричною енергією
затверджених Постановою КМУ від 26
липня 1999 р. № 1357 розрахунки населення
за спожиту електричну енергію
здійснюються за діючими тарифами
(цінами) для населення на підставі
показань приладів обліку. Знімання
показань приладів обліку провадиться
споживачем щомісяця.
Енергопостачальник має право
контролювати правильність знімання
показань приладів обліку та оформлення
платіжних документів споживачем.
Іншими словами, кількість спожитої
енергії має щомісяця визначатися
самостійно відповідачем за фактичними
показаннями приладу обліку
електроенергії.

Вартість електроенергії визначається
як добуток обсягу споживання
електроенергії на тариф, що діяв у
періоді, за який здійснюється оплата.

Згідно п. 28 Правил у разі відсутності у
споживача коштів на оплату
заборгованості він повинен звернутися
до енергопостачальника із заявою про
складання графіка погашення
заборгованості або відстрочення
терміну оплати та надати довідки, що
підтверджують його
неплатоспроможність. Доказів в
підтвердження даних обставин,
відповідачами не надано.

Пунктом 42 вищевказаних Правил
передбачено, що споживач електричної
енергії зобов'язаний оплачувати
спожиту електричну енергію та
здійснювати інші платежі відповідно до
умов договору та цих Правил.

Згідно із п. 48 Правил користування
електричною енергією для населення
споживач несе відповідальність за
прострочення терміну внесення
платежів за електричну енергію.

Відповідно до п. 53 Правил у разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження.
На підставі акту енергопостачальник
має право відключити споживача від
електропостачання (у випадках,
передбачених пунктом 35 Правил), а також,
відповідно до «Методики обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією», затвердженої
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 04.05.2006 № 562, визначити величину
збитків, завданих йому протиправними
діями споживача.

Відповідно до п. п.1,4 Правил
користування електричною енергією для
населення, розрахунковим періодом для
встановлення розміру оплати спожитої
електричної енергії є календарний
місяць. Плата за спожиту протягом
розрахункового періоду електричну
енергію вноситься не пізніше 10 числа
наступного місяця, якщо договором не
встановлено іншого терміну.

З наведених позивачем розрахунків
вбачається, що розмір заборгованості
відповідача за спожиту електричну
енергію визначався саме шляхом
множення обсягу спожитої
електроенергії на діючий тариф.

Розрахунки позивача, відповідачем, з
посиланням на належні та допустимі
докази, спростовані не були.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За таких обставин, на основі з'ясованих
обставин справи, підтверджених
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, встановивши правовідносини,
які випливають із встановлених
обставин, та правові норми, які
підлягають застосуванню, враховуючи,
що станом на 01.10.2013 року заборгованість
відповідача за спожиту електричну
енергію становила 698 грн. 55 коп., а 3 %
річних та інфляційна складова боргу
становить 129 грн. 26 коп., суд приходить
до висновку, що дані суми підлягають
стягненню з відповідача, як
заборгованість за спожиту електричну
енергію.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України стягненню з відповідача на
користь ПАТ "Київенерго" підлягають
витрати по оплаті судового збору в
розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 264, 526, 625 ЦК України, Постановою
Кабінету міністрів України від 26 липня
1999 р. № 1357, ст. ст. 3, 10, 11, 15, 58, 60, 88, 209, 212-215,
224, 228, 233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
() заборгованість за
спожиту електроенергію у розмірі 698
грн. 55 коп., 3 % річних у розмірі 64 грн. 68
коп. та індекс інфляції за час
прострочення у розмірі 64 грн. 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» судовий збір у розмірі 243
грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду м. Києва через Подільський
районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя М. О. Шаховніна