У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р.

м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Омельченко М.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду № 22 в
м.Одесі цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 на бездіяльність державного
виконавця Першого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Танасійчук С.В., заінтересована особа -
ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

До Суворовського районного суду
м.Одеси звернулась заявниця зі скаргою
на бездіяльність державного виконавця
Танасійчук С.В. і просить зобов'язати
державного виконавця отримати
інформаційну довідку з реєстру прав
власності, перевірити майновий стан та
здійснити опис майна боржника,
направити належним чином оформлений
запит в ДПІ Суворовського району
м.Одеси по виявленню банківських
рахунків боржника та накласти арешт,
здійснити виконання Рішення
Суворовського районного суду м.Одеси
від 14.02.2012 року у справі №1527/1079/12 по
стягненню на користь заявниці
матеріальної шкоди в розмірі 8691,14 грн.
та судових витрат у розмірі 188,20 грн., у
примусовому порядку за рахунок майна
боржника.

У судове засідання заявниця подала
заяву про розгляд справи за її
відсутності, при цьому підтримала
заявлені вимоги.

Заінтересована особа та суб'єкт
оскарження у судове засідання не
з'явились, про розгляд скарги судом
повідомлялися належним чином.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що 16.05.2013 року державним виконавцем
Першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
Танасійчук С.В., постановою ВП №37967605
відкрито виконавче провадження з
виконання рішення Суворовського
районного суду м.Одеси від 14.02.2012 року у
справі №1527/1079/12 про стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в
розмірі 8691,14 грн. та судових витрат у
розмірі 188,20 грн.

03.06.2013 року державним виконавцем
Першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
Танасійчук С.В., постановою ВП №37967605
накладено арешт на майно боржника
ОСОБА_3 - автомобіль ВАЗ 2105, НОМЕР_1, із
забороною здійснювати його відчуження.
Зазначену постанову винесено згідно
ст.57 Закону України "Про виконавче
провадження".

Постановами від 03.06.2013 року державний
виконавець оголосив розшук
зазначеного автомобіля згідно ст.40
Закону України "Про виконавче
провадження" та зупинив виконавче
провадження, керуючись п.4 ч.1 ст.38
Закону України "Про виконавче
провадження".

Згідно наданих копій виконавчих
документів, держаним виконавцем
отримані дані щодо відсутності
нерухомого майна з КП ОМБТІ та РОН та
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, а також щодо отримання
боржником пенсійних виплат та
належність йому зазначеного вище
автомобіля. При цьому достовірні дані
щодо належності боржникові іншого
нерухомого майна, зокрема земельних
ділянок, а також коштів на депозитних
рахунках, інших доходів, можливого
місця роботи, тощо відсутні.

У відповідності до вимог ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 85 Закону передбачено право
стягувача на оскарження дії чи
бездіяльності Державної виконавчої
службу шляхом подання скарги до
начальника відповідного відділу
Державної виконавчої служби, або до
суду.

Згідно ст.387 ЦПК України, за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Згідно п.3 Постанови №6 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 07.02.2014 року "Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах", при розгляді скарг на рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби суди
повинні враховувати, що Законом про
виконавче провадження передбачено
заборону на зловживання
процесуальними правами під час
здійснення виконавчого провадження.
Так, державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачені Законом про
виконавче провадження заходи
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (частина
перша статті 11), а особи, які беруть
участь у виконавчому провадженні,
зобов'язані сумлінно користуватися
усіма наданими їм правами з метою
забезпечення своєчасного та в повному
обсязі вчинення виконавчих дій
(частина сьома статті 12). У зв'язку із
цим у разі доведення факту зловживання
процесуальними правами чи невиконання
обов'язків, передбачених статтею 12
Закону про виконавче провадження, під
час здійснення виконавчого
провадження зазначене може бути
підставою для відповідного реагування,
зокрема звернення до суду з поданням
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України згідно зі
статтею 377-1 ЦПК, пунктом 18 частини
третьої статті 11 Закону про виконавче
провадження тощо.

Пунктом 18 зазначеної Постанови
визначено, що за результатами розгляду
скарги на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби суд постановляє
ухвалу, яка має відповідати вимогам
статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту
статті 387 ЦПК, у разі встановлення
обґрунтованості скарги суд може
зобов'язати державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби здійснити певні
виконавчі дії, якщо він ухиляється від
їх виконання без достатніх підстав.
При цьому суд не має права
зобов'язувати зазначених осіб до
вчинення тих дій, які згідно із Законом
про виконавче провадження можуть
здійснюватися лише державним
виконавцем або відповідною посадовою
особою державної виконавчої служби,
наприклад, постановити ухвалу про
зупинення виконавчого провадження у
випадках, передбачених статтями 37- 38
Закону про виконавче провадження,
проте може привести визначений
державним виконавцем строк зупинення
провадження у відповідність із законом
шляхом його скорочення (частина третя
статті 39 Закону про виконавче
провадження).

За таких обставин суд вважає
недостатнім вжитих державним
виконавцем заходів для виконання
рішення суду та передчасним зупинення
виконавчого провадження.

З іншими вимогами скаржник не
зверталась, суб'єкт оскарження не
спростував жодним належним і
допустимим доказом зазначені
обставини.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Аналізуючи встановлені у судовому
засіданні обставини у сукупності із
зазначеними нормами Закону, суд дійшов
висновку про обгрунтованість вимог за
скаргою та необхідність часткового
задоволення скарги з урахуванням
наявних у матеріалах виконавчого
провадження відомостей про
відсутність у боржника нерухомого
майна, оскільки державним виконавцем
не вжито достатніх для виконання
рішення суду заходів.

Керуючись ст.ст.10, 11, 158, 169, 209, 210, 218, 222, 293,
387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати державного виконавця
Першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
Танасійчук С.В. вжити передбачених ст.11
Закону України "Про виконавче
провадження" заходів для примусового
виконання Рішення Суворовського
районного суду м.Одеси від 14.02.2012 року у
справі №1527/1079/12 по стягненню з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в
розмірі 8691,14 грн. та судових витрат у
розмірі 188,20 грн.

Копію ухвали направити учасникам
процесу.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 5 -ти денний
строк з дня постановления ухвали.

Суддя: