22-ц/775/692/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
Категорія № 5
14 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
головуючого -
суддів -
Мальцевої Є.Є., Ткаченко Т.Б.,
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
третя особа - ОСОБА_2, про визнання
договору поруки припиненим, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Жовтневого районного суду м.Маріуполя
Донецької області від 03 квітня 2014 року,
У лютому 2014 року ОСОБА_1, звернулася до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(далі - Банк) про визнання договору
поруки припиненим. В обгрунтування
позову посилалася на те, що 26 вересня 2007
року між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2 було укладено договір
відповідно до умов якого банк надав
що дорівнює еквіваленту 224977,50 грн. На
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_2 за договором споживчого кредиту
між позивачкою та Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» 26 вересня 2007 року
укладено договір поруки № 144743, за яким
поручитель відповідає перед банком за
порушення зобов'язання боржником.
Строк дії зобов'язань поруки в договорі
визначений до повного виконання
зобов'язань за договором кредиту,
тобто, не відповідає вимогам ст..252 ЦК
України, а тому він є таким, що
невстановлений. Разом з тим, у вересні
2013 року ПАТ «Дельта банк», яке є
правонаступником АКІБ «УкрСиббанк»,
звернулося до суду з позовом про
дострокове стягнення солідарно з
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за
даним кредитом. Оскільки відповідач
22.03.2013 року направляв ОСОБА_1 вимогу про
сплату заборгованості за договором
кредиту, то даною вимогою змінив строк
виконання основного зобов'язання.
Позивачка вказану вимогу не виконала,
тому вважає, що позов до неї банку про
солідарне стягнення з неї
заборгованості по кредиту є
безпідставним, оскільки банк не
звернувся до неї з такими вимогами у
передбачений законом шестимісячний
строк, і договір поруки є припиненим у
відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України.
Тому ОСОБА_1 змушена звернутися до суду
з позовом про визнання договору поруки
Рішенням Жовтневого районного суду
Донецької області від 03 квітня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта
Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання
договору поруки № 144743 від 26 вересня 2007
року припиненим, залишено без
задоволення.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, позивачка ОСОБА_1 в

апеляційній скарзі просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити, і визнати припиненим з
30.10.2013 року договір поруки № 144743,
укладений 26.09.2007 року ОСОБА_1 та
Публічним акціонерним товариством
«УкрСиббанк», правонаступником прав та
обов'язків якого є Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк», стягнути з
відповідача на її користь судові
витрати. В скарзі посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права,
необґрунтованість судового рішення,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають істотне значення для справи.

Позивачка ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2
про час та місце розгляду справи в
апеляційному суді повідомлені
належним чином, про що свідчать
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення, до суду не явилися, про
причини неявки суд не повідомили, заяв
про відкладення розгляду не надавали.

У відповідності до вимог ч.2 ст.305 та ч.2
ст.197 ЦПК України апеляційний суд
розглядає справу без участі сторін та
без здійснення фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
запису.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив з того, що вимоги
ОСОБА_1 є необґрунтованими, і немає
законних підстав для припинення
оспорюваного договору поруки, оскільки
до звернення до суду у вересні 2013 року з
позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як його
поручителя про стягнення
заборгованості за кредитом, Банк не
пред'являв позивачці вимог про повне
погашення заборгованості, а 18.03.2013 року
вимагав від неї погашення тільки
прострочено (поточної) заборгованості,
тому дія договору поруки не
припинилася.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія судів не може не
погодитись, оскільки вони відповідають
обставинам справи та вимогам
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У разі
якщо такий строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (частина
перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (частина друга статті 251 та
частина друга статті 252 ЦК України).

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що 26 вересня 2007
року між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2 було укладено договір
споживчого кредиту № 0,
відповідно до умов якого банк надав
боржнику кредит у сумі 44550 доларів США,
що дорівнює еквіваленту 224977,50 грн. (а.с.
9-11)

Згідно з п.1.2.2 кредитного договору
позичальник у будь-якому випадку
зобов'язаний повернути Банку кредит у
повному обсязі в термін не пізніше 26
вересня 2028 року, якщо тільки не
застосовується інший термін
повернення кредиту, відповідно до умов
цього договору та/або згідно умов
відповідної угоди сторін.

Пунктом 6.1.2. договору кредиту
передбачено, що сторони, керуючись
чинним законодавством України, зокрема
ст. ст.525, 611 ЦК України, погодилися, що
Банк має право визнати термін
повернення кредиту таким, що настав
згідно з пунктом 1.2.2. договору, та
вимагати від позичальника
дострокового повернення всієї суми
кредиту та повної сплати плати за
кредит. В разі застосування банком
права, передбаченого п. 6.1.2 договору,
термін дострокового повернення
кредиту та сплати плати за кредит
вважається таким, що настав, а кредит і
плата за кредит - обов'язковим до
повернення і сплати в повному обсязі
банку з 32 календарного дня, рахуючи з
дати одержання позичальником
повідомлення (вимоги) банку про
дострокове повернення кредиту.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за договором
споживчого кредиту між позивачем
ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» 26
вересня 2007 року укладено договір
поруки № 144743, за яким поручитель
відповідає перед банком за порушення
зобов'язання боржником. (а.с.8)

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк»
та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір
купівлі-продажу прав вимог за
кредитами, за умовами якого ПАТ
«УкрСиббанк» продає (відступає) ПАТ
«Дельта Банк» право вимоги за
кредитами, в тому числі - укладеним з
ОСОБА_2 26.09.2007 року кредитним договором
№ 0.

22.03.2013 року у зв'язку з невиконанням
боржником своїх зобов'язань за
договором споживчого кредиту ПАТ
«Дельта Банк» банком була пред'явлена
письмова вимога № 31.4-08/1982/13 від 18.03.2013
року до позичальника ОСОБА_2 про
погашення простроченої (поточної)
заборгованості станом на 25.02.2013 року у
сумі 15480,66 доларів США. (а.с. 18) Вимога
була отримана боржником, про що сторони
в суді першої інстанції не
заперечували. (а.с. 19).

Таку ж саму вимогу за № 31.4-08/2222/13 від
18.03.2013 року було направлено ОСОБА_1, яка
отримала її 28.03.2013 року. (а.с. 16-17)

Зі змісту вимоги про погашення
заборгованості вбачається, що Банк
вимагав сплатити прострочену (поточну)
заборгованість станом на 25.02.2013 року у
сумі 15480,66 доларів, вказуючи, що у
випадку невиконання даної вимоги банк
має застосувати право на дострокове
повернення всієї суми кредиту та
направлення вимоги про дострокове
повернення всієї суми кредиту.

Врахувавши наведені обставини, суд
першої інстанції правильно встановив,
що строк виконання основного
зобов'язання боржника не був змінений
направленням вимоги, а не настав 29.04.2013
року, як зазначила при зверненні до
суду позивачка.

Згідно п. 2.2. договору поруки у випадку
невиконання боржником своїх
зобов'язань за основним договором банк
має право, але не зобов'язаний
пред'явити свої вимоги безпосередньо
до поручителя. У вересні 2013 року ПАТ
«Дельта банк» звернулося до суду з
позовом про дострокове стягнення
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1
заборгованості за договором
споживчого кредиту.(а.с. 13-15)

З договору поруки вбачається, що в
ньому не встановлено строку, після
якого порука припиняється, а умова
договору поруки (пункт 3.1) про його дію
до повного виконання боржником своїх
зобов'язань перед банком за кредитним
договором не є встановленим сторонами
строком припинення дії поруки,
оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст.
252 ЦК України, тому в цьому разі
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559
ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

У кредитному договорі строк виконання
основного зобов'язання встановлений до
26.09.2028 (пункт 1.2.2.).

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України. Зобов'язання підлягає
виконанню у встановлений договором
строк.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п.24 постанови від 30.03.2012 р. № 5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Виходячи з наведеного, Банк не
втратив право звернення до суду з
вимогами до позивачки як поручителя
боржника за кредитним договором,
оскільки не вимагав у позивачки
сплатити йому достроково всю
заборгованість за кредитом до
звернення до суду у вересні 2013 року,
тому відсутні підстави вважати договір
поруки припиненим.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи
спір, суд повно всебічно і об»єктивно
перевірив доводи сторін, дав правильну
оцінку наданим доказам, правильно
застосував норми матеріального права і
дійшов обґрунтованого висновку щодо
відсутності правових підстав для
задоволення позову та обґрунтовано
відмовив позивачці у його задоволенні
за безпідставністю.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає обставинам справи, наданим
доказам і нормам матеріального та
процесуального права.

Доказів на підтвердження її
вимог ОСОБА_1 суду першої інстанції не
надано, і апеляційному суду також не
надано доказів, які б спростовували
правильність висновку суду першої
інстанції.

Доводи апеляційної скарги про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права, що
привело суд до невірного висновку,
спростовуються змістом оскаржуваного
рішення, яке є мотивованим та
обґрунтованим вимогами законів і інших
нормативно-правових актів. Висновки
рішення є вичерпними.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах вимог, заявлених в
суді першої інстанції.

Рішення суду відповідає встановленим
обставинам справи, положенням
ст.ст.10,60,213-214 ЦПК України, ст.ст.256,266 ЦК
України, роз'ясненням, викладених у п.24
постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», і підстав
для його скасування не має.

Керуючись ст.ст.307, 308,313,314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х
В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
Донецької області від 03 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді :