2/258/1925/14 258/4714/14-ц
Провадження № 2/258/1925/14
Кіровський районний суд м Донецька в
головуючого - судді Леонова О.С.,
при секретарі - Свіріній Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини,-
22.04.2014 року позивач звернулась до
Кіровського районного суду м. Донецька
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, в якому вказала, що рішенням
Кіровського районного суду м. Донецька
від 21.11.2013 року відповідачка ОСОБА_2
була позбавлена батьківських прав щодо
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
виконавчого комітету Кіровської
районної у місті Донецьку ради від
09.04.2014 року за № 103/3, позивачка була
призначена опікуном над малолітнім
ОСОБА_3 Відповідач ніякої матеріальної
та фінансової допомоги дитині не надає,
не цікавиться її життям і здоров'ям.
Тому позивач просить стягнути з
відповідачки на її користь аліменти на
утримання неповнолітньої дитини у
розмірі 1/4 частини всіх видів доходів
відповідача щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму, для
дитини відповідного віку до досягнення
Позивач в судовому засіданні позов
підтримала, суду дала пояснення
аналогічні зазначеним у позовній
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, про
причини не явки суду не повідомила. Суд,
у зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання, в
порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди
позивача ухвалює рішення про заочний
розгляд справи та прийняття по справі
заочного рішення, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що позов підлягає задоволенню з
В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Кіровського районного суду м.
Донецька від 21.11.2013 року відповідачка
ОСОБА_2 була позбавлена батьківських
прав щодо сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням виконавчого комітету
Кіровської районної у місті Донецьку
ради від 09.04.2014 року за № 103/3, позивачка
була призначена опікуном над
малолітнім ОСОБА_3 Відповідач ніякої
матеріальної та фінансової допомоги
дитині не надає, не цікавиться її
життям і здоров'ям.

Приймаючи рішення та задовольняючи
вимоги позивачки щодо стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей суд виходить з положень ст. 51
Конституції України, та ст.180 СК
України, згідно з якими батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття. У відповідності до ст. 7 СК
України, жінка та чоловік мають рівні
права і обов'язки у сімейних
відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно
обов'язок по утриманню дитини в рівних
частках покладається на її батьків.

Визначаючи розмір аліментів, згідно з
вимогами ст. 182 СК України суд враховує:
стан здоров'я та матеріальне становище
дітей; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів, а також
те, що мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини
від 20 листопада 1989 року
держави-учасниці признають право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального та соціального
розвитку дитини. Батьки або інші особи,
що виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення умов
життя, необхідних для розвитку дитини,
в межах своїх здатностей та фінансових
можливостей.

Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 185 СК
України той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові
витрати на дитину можуть фінансуватися
наперед або покриватися після їх
фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішень,
зокрема у справах про стягнення
аліментів - у межах суми платежу за один
місяць.

Куруючись ст. 51 Конституції України,
ст.ст. 3, 10, 180, 182, 185, 191, 199 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 11, 209, 212, 214-215, 224-226
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти у розмірі 1/4 частини всіх
видів доходів, щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму, для
дитини відповідного віку, починаючи з 22
квітня 2014 року й до досягнення ОСОБА_3
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду у межах суми платежу за
один місяць допустити до негайного
виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії,
позивачем в загальному порядку, тобто
рішення суду позивачем може бути
оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України
оскарження заочного рішення
відповідачем в апеляційному порядку
може мати місце лише в разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення та в разі ухвалення
повторного заочного рішення судом
першої інстанції. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя
О.С. Леонов