У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

14 травня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ в складі:

головуючого
Штелик С.П.,

суддів: Коротуна В.М.,
Попович О.В.,

Маляренко А.В.,
Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за скаргою Комунального
підприємства
«Житомиртеплокомуненерго»
Житомирської міської ради,
заінтересовані особи: старший
державний виконавець Корольовського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції Щербань Ольга Михайлівна,
Корольовський відділ державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції, про
визнання дій незаконними, скасування
постанови, зобов'язання вчинити дії, за
касаційною скаргою Комунального
підприємства
«Житомиртеплокомуненерго»
Житомирської міської ради на ухвалу
апеляційного суду Житомирської
області від 09 жовтня 2013 року,

в с т а н о в
и л а:

У травні 2013 року Комунальне
підприємство
«Житомиртеплокомуненерго»
Житомирської міської ради (далі - КП
«Житомиртеплокомуненерго») звернулось
до суду з указаною скаргою та просило
визнати неправомірними дії державного
виконавця щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження за судовим
наказом, виданим Корольовським
районним судом Житомирської області
від 28 травня 2012 року, про стягнення з
ОСОБА_4 заборгованості по оплаті
житлово-комунальних послуг. Посилалось
на те, що відмова у відкритті
виконавчого провадження з тих підстав,
що у судовому наказі не вказано
індивідуального ідентифікаційного
номера боржника, є безпідставною,
оскільки державний виконавець має
можливість самостійно отримати
відповідну інформацію.

Ухвалою Корольовського районного суду
м. Житомира від 30 серпня

2013 року скаргу задоволено. Визнано
неправомірними дії старшого
державного виконавця Корольовського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції Щербань О.М. щодо відмови у
відкритті виконавчого провадження за
судовим наказом від 28 травня 2012 року,
виданим Корольовським районним судом
м. Житомира. Визнано постанову,
винесену старшим державним виконавцем
Корольовського відділу державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції Щербань
О.М., про відмову у відкритті
виконавчого провадження неправомірною
та скасовано її. Зобов'язано старшого
державного виконавця Корольовського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції Щербань О.М. відкрити виконавче
провадження за судових наказом,
виданим Корольовським районним судом
м. Житомира 28 травня 2012 року, про
стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за
житлово-комунальні послуги, а також
судовий збір.

Ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 9 жовтня 2013
року ухвала суду першої інстанції
скасована, постановлена нова ухвала,
якою у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі КП
«Житомиртеплокомуненерго» просить
скасувати ухвалу апеляційного суду та
залишити в силі ухвалу суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Судом встановлено, що 15 березня 2013 року
КП «Житомиркомуненерго» звернулось до
Корольовського відділу державної
виконавчої служби з заявою про
примусове виконання судового наказу,
виданого 28 травня 2012 року
Корольовським районним судом м.
Житомира, про стягнення з ОСОБА_4
заборгованості за комунальні послуги.

Поставною державного виконавця
Корольовського відділу державної
виконавчої служби від 20 березня 2013 року
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження у зв'язку з
невідповідністю виконавчого документа
- судового наказу, вимогам ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження» у
редакції чинній на момент винесення
судового наказу, а саме у зв'язку з
відсутністю індивідуального
ідентифікаційного номера боржника.

При постановленні ухвали про
задоволення скарги на постанову
державного виконавця, суд першої
інстанції виходив з того, що за ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження» у редакції, що була чинною
на березень 2012 року, дані про
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника зазначаються у виконавчому
документі (судовому наказі) тільки в
тому випадку, якщо такі дані відомі
суду, проте на час постановлення
судового наказу

28 травня 2012 року такі дані суду відомі
не були. Державний виконавець в свою
чергу згідно з приписами ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
має право безоплатно та безперешкодно
отримувати необхідні дані у
відповідних органах.

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції та ухвалюючи нову про
відмову у задоволенні скарги,
апеляційний суд виходив з того, що на
час прийняття виконавчого документа
(судового наказу) до провадження вимога
про зазначення у виконавчому документі
індивідуального ідентифікаційного
номера боржника є обов'язковою умовою,
отже дії державного виконавця є
правомірними.

Такі висновки є правильними.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», у редакції, що
діяла на час прийняття виконавчого
документа до провадження, у
виконавчому документі зазначаються, у
тому числі, індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника (для фізичних осіб -
платників податків) або номер і серія
паспорта стягувача та боржника для
фізичних осіб - громадян України, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України.

Як роз'яснено в п.16 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2011 року

№ 14 «Про практику розгляду судами заяв
у порядку наказного провадження», за
своїм змістом судовий наказ повинен
відповідати вимогам, встановленим
статтею 103 ЦПК. Ураховуючи, що судовий
наказ одночасно є виконавчим
документом і виконавчий лист не
видається, він також має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
встановленим Законом України від 21
квітня 1999 року № 606-IV (у редакції
Закону від 4 листопада 2011 року № 2677-VI)
«Про виконавче провадження». Зокрема,
він обов'язково має містити положення
про дату видачі судового наказу
стягувачеві, дату набрання ним
законної сили та строк пред'явлення
судового наказу до виконання.

Апеляційний суд дійшов вірного
висновку про те, що в судовому наказі,
виданому Корольовським районним судом
м. Житомира 28 травня 2012 року, відсутні
такі дані, що свідчить про
невідповідність виконавчого документа
(судового наказу) вимогам ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження».

Доводи касаційної скарги висновків
апеляційного суду не спростовують.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 336,
ч.1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального
підприємства
«Житомиртеплокомуненерго»
Житомирської міської ради відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської
області від 09 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П.
Штелик

С у д д і:
В.М.
Коротун

А.В. Маляренко

О.В. Попович

О.В. Ступак