АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/791/1694/2014 р.
в І інстанції Зуб І.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року травня місяця « 22» дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Прокопчук
Л.П.Суддів:Кузнєцової О.А., Бездрабко
В.О. При секретарі:Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
ухвалу Суворовського районного суду
м.Херсона від 10 квітня 2014 року у справі
за скаргою ОСОБА_5 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у
м.Херсоні, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_5 звернувся до суду з
зазначеною скаргою, посилаючись на те,
що на виконанні у відділі державної
виконавчої служби знаходяться
виконавчі листи, видані на підставі
рішень Суворовського районного суду
м.Херсона від 30.03.2009 року та 16.04.2010 року,
згідно з якими на його користь з
кредитної спілки «Вітязь-Н» стягнуті
грошові кошти відповідно 192 906,12 грн. та
13 047,53 грн.

Виконавчі провадження відкриті 07.02.2014
року, однак станом на день звернення до
суду не виконанні.

Посилаючись на те, що він є людиною
похилого віку, має хронічні
захворювання та потребує лікування
аби врятувати своє життя просив
зобов'язати державного виконання
провести першочергове погашення
заборгованості кредитної спілки
«Вітязь-Н» на його користь.

Ухвалою Суворовського районного суду
м.Херсона від 10 квітня 2014 року
відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5
на дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Суворовського РУЮ у м.Херсоні за
необґрунтованістю.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_5
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просив її
скасувати і постановити нову, якою
задовольнити вимоги скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Частинами 2,3 ст.387 ЦПК України
визначено, що у разі встановлення
обґрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимоги
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчиненні відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права і свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Відмовляючи ОСОБА_5 у задоволенні його
скарги, суд першої інстанції виходив з
того, що дії державного виконавця при
виконанні судових рішень відповідали
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження», а також з того, що цим
Законом не передбачено надання
переваги виконання одного рішення
суду над іншим у зв'язку із
матеріальним становищем стягувача.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
узгоджується з нормами матеріального
права.

Черговість задоволення вимог
стягувачів у разі недостатності
стягнутої суми для задоволення всіх
вимог стягувачів передбачена у ст.44
Закону України «Про виконавче
провадження», згідно з якою у разі якщо
сума, стягнута з боржника, недостатня
для задоволення всіх вимог за
виконавчими документами, вона
розподіляється державним виконавцем
між стягувачами в порядку черговості,
встановленому цією статтею.

Вимоги стягувачів кожної наступної
черги задовольняються після
задоволення в повному обсязі вимог
стягувачів попередньої черги. У разі
якщо стягнута сума недостатня для
задоволення в повному обсязі усіх
вимог однієї черги, вимоги
задовольняються пропорційно до
належної кожному стягувачу суми.
Стягнута з боржника сума
розподіляється між стягувачами згідно
з виконавчими документами, за якими
відкрито виконавчі провадження на день
зарахування стягнутої суми на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби.

Закон не надає права державному
виконавцю з будь-яких підстав
змінювати черговість задоволення
вимог стягувачів, тому дії державного
виконавця Суворовського РУЮ у
м.Херсоні по виконанню виконавчих
листів, за якими заявник є стягувачем,
відповідають вимогам закону і підстав
для визнання його дій неправомірними
немає.

Відмовляючи ОСОБА_5, у задоволенні його
скарги, суд першої інстанції
постановив законну ухвалу, висновки
якої не спростовані доводами
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду
м.Херсона від 10 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і з цього ж часу може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя:
Л.П.Прокопчук