Справа № 202/3799/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 травня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого судді
- Шклярука Д.С.

при секретарі
- Пугач Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 в якій просить суд
стягнути з відповідача аліменти на
утримання неповнолітніх дітей в
розмірі 33% від усіх видів заробітку
(доходу) відповідача, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на кожну дитину
відповідного віку до досягнення дітьми
повноліття, починаючи стягнення з 23
жовтня 2012 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує
на те, що з відповідачем вони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська
було розірвано. Від шлюбу в них
народилося двоє дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Вона проживає разом з дітьми та
здійснює витрати на їхнє утримання.
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дітей не надає.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала та просила
пред'явлену позовну заяву
задовольнити. В обґрунтування позовних
вимог посилалася на обставини
викладені у позовній заяві.

Представник відповідача позовні
вимоги визнав частково та не
заперечував проти стягнення з
відповідача аліментів на користь
позивача у заявленому розмірі, але не з
23.10.2012 року, а з дати пред'явлення
позовної заяви, тобто з 24.03.2014 року.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

З з 16 травня 1998 року по 05.11.2012 року
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, який було розірвано рішенням
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 23 жовтня 2012 року.
Від шлюбу у сторін народилися діти:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сімейне життя в сторін не склалося,
вони припинили сумісне проживання,
діти залишилися проживати з
позивачкою, яка займається їхнім
вихованням та матеріальним
забезпеченням.

Відповідно до закону батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей
незалежно від того, перебувають вони в
шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Обов'язок батьків утримувати своїх
дітей є безумовним і не залежить від
того, чи є батьки працездатними й чи є в
них кошти, достатні для надання
утримання, а лише враховується судом
при визначенні розміру стягуваних
аліментів.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка дружини, батьків, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення. Матеріальне становище сторін
суд визначає, виходячи з вартості
приналежного їм майна, рівня доходів, а
також величини витрат, які вони
здійснюють на утримання себе й членів
своєї сім'ї.

Разом з тим, суд при визначенні розміру
аліментів, прагне не до зрівняння
матеріального становища платника й
одержувача аліментів, а до того, щоб
одержувач аліментів у разі їх сплати
перестав бути таким, що потребує
матеріальної допомоги. Окрім того,
розмір призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з фактичних
обставин справи та мети зобов'язання
щодо утримання.

Договори про сплату аліментів та про
припинення права на аліменти у зв'язку
з передачею права власності на
нерухоме майно між сторонами не
укладалися, інших осіб на утриманні
відповідач та позивач не мають.

Відповідно до ст. 183 СК України в
випадку, якщо стягуються аліменти на
двох і більше дітей, суд визначає
єдину частку від заробітку (доходу)
матері, батька на їх утримання, яка буде
стягуватися до досягнення найстаршою
дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення розміру аліментів на інших
дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка не працює, натомість
відповідач є приватним підприємцем та
здійснює діяльність пов'язану із
виготовленням пам'ятників.

Враховуючи те, що відповідач є здоровою
та працездатною людиною, має роботу, та
регулярний і стабільний заробіток,
позовні вимоги визнав частково, як
батько зобов'язаний утримувати дітей,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість вимог позивачки і
наявність законних підстав для їх
часткового задоволення та стягнення з
відповідача на користь позивачки
аліментів на утримання дітей в розмірі
1/3 частини з усіх видів заробітку
(доходів) відповідача, але не менше ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
стягнення з 24 березня 2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України
аліменти за минулий час можуть бути
присуджені, якщо позивач подасть суду
докази того, що він вживав заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

В частині позову що стосується
стягнення аліментів з 23 жовтня 2012 року
слід відмовити, оскільки позивачем не
доведено належними, допустимими та
достатніми доказами той факт, що вона
вживала заходів у період з 23.10.2012 року
по 24.03.2014 року щодо одержання аліментів
з відповідача, але не могла їх одержати
у зв'язку з ухиленням останнього від їх
сплати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий
збір підлягає стягненню з відповідача
в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209,212-215, 218,
367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)
на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1),
аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
їх повноліття, в розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку (доходу), але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи стягнення з 24 березня 2014
року.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) в дохід
держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення
суду у частині стягнення платежу
аліментів за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Д.С.
Шклярук