АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №676/2754/13-ц
Провадження №22-ц/792/16/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Ярмолюка О.І.,

суддів: Власенка О.В., Юзюка О.М.,

при секретарі: Кошельнику В.М.

з участю: ОСОБА_1

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/16/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 на рішення Кам'янець -
Подільського міськрайонного суду
Хмельницької області від 20 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
Державна реєстраційна служба
Кам'янець-Подільського міськрайонного
управління юстиції, Головне управління
Держземагентства у Хмельницькій
області в особі відділу
Держземагентства у Кам'янець -
Подільському районі, приватний
нотаріус Кам'янець - Подільського
районного нотаріального округу ОСОБА_5,
про визнання недійсними договорів
дарування.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В квітні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
Державна реєстраційна служба Кам'янець
- Подільського міськрайонного
управління юстиції, Головне управління
Держземагентства у Хмельницькій
області в особі відділу
Держземагентства у Кам'янець -
Подільському районі, приватний
нотаріус Кам'янець - Подільського
районного нотаріального округу ОСОБА_5,
про визнання недійсними договорів
дарування. Посилаючись на те, що вона як
людина похилого віку, потребує
допомоги по догляду. У 2012 році

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції -
Стельмах Д.В. Справа №
22-ц/792/16/14

Доповідач -Власенко О.В.
Категорія
№ 19,21

дочка позивача - ОСОБА_4 погодилась
допомагати їй, якщо остання перепише на
неї будинок та земельну ділянку. 20.11.2012
року між сторонами було укладено
договори дарування житлового будинку,
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та земельної ділянки
для ведення особистого селянського
господарства. Вказані договори
посвідчив приватний нотаріус Кам'янець
- Подільського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 Однак при укладенні
договорів позивач вважала, що укладає
договір довічного утримання, а тому
просила визнати недійсними договори
дарування від 12.11.2012 року, а саме:
договір дарування земельної ділянки,
площею 0,1250 га, що розташована в АДРЕСА_1;
договір дарування земельної ділянки,
площею 0,1330 га та договір дарування
житлового будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням Кам'янець - Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 20 серпня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважає, що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, посилаючись на те, що судом не
встановлена правова природа
правовідносин між сторонами, що
призвело до неправильного
застосування норм права, а саме: ст. 717
ЦК України. Крім цього, вказувала, що
перебуваючи в немічному стані через
похилий вік і хворобу, та, потребуючи
стороннього догляду, вона підписала
оспорювані договори, не розуміючи, що
договір дарування не зобов'язує дочку
доглядати її. За таких обставин просить
скасувати рішення Кам'янець -
Подільського міськрайонного суду
Хмельницької області від 20 серпня 2013
року і ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивач по справі
ОСОБА_6

Ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 14 листопада
2013 року провадження у справі було
зупинено до залучення до участі у
справі правонаступника померлої
ОСОБА_6

Ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 5 травня 2014
року провадження у справі відновлено
та залучено до участі у справі ОСОБА_2
та ОСОБА_1 як правонаступників померлої
ОСОБА_6

Вислухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції правильно
встановив і виходив з того, що помилка
щодо мотивів укладення правочину не
має істотного значення, а тому не є
підставою для визнання правочину
недійсним. Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не
надали суду належних доказів того, що
ОСОБА_6 при укладенні договору
дарування помилялася щодо обставин,
які мають істотне значення, що вона не
розуміла, що безоплатно передала своїй
дочці - відповідачці ОСОБА_4, квартиру.

Висновок суду узгоджується з
матеріалами справи і відповідає
вимогам закону.

Зокрема, відповідно до п.п. 19, 20
договорів дарування від 20.11.2012 року
(а.с.11,12,14), дарувальник та обдарована,
стверджують, що цей договір не
вчиняється під впливом тяжкої для них
обставини і на вкрай невигідних для них
умовах, не носить характеру фіктивного
та удаваного правочину, не укладається
про людське око, не приховує іншу угоду
і відповідає їх дійсним намірам
створити для себе юридичні наслідки.
Договори дарування прочитані в голос,
зміст, значення, умови правочину та
його правові наслідки їм однаково
зрозумілі, правочин відповідає їх
волевиявленню, заперечень щодо кожної
з умов правочину у сторін відсутньо,
про що свідчать особисті підписи
сторін на правочині.

Із змісту позовної заяви випливає, що
позивачі просили визнати договори
дарування від 20.11.2012 року недійсними із
тих підстав, що такі було укладено під
впливом помилки, оскільки вони
укладалися за умови, що відповідачка
буде доглядати ОСОБА_6 до смерті, а вона
бажала отримати від відповідачки
належну допомогу.

Встановлено, що 20 листопада 2012 року
були укладені договори дарування між
ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які були посвідчені
приватним нотаріусом Кам`янець -
Подільського районного нотаріального
округу ОСОБА_5, відповідно до яких
ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_4 належні їй:
житловий будинок АДРЕСА_1; земельну
ділянку для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд площею 0,1250 га; земельну ділянку
для ведення особистого селянського
господарства, площею 0,1330 га у АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України, якщо
особа, яка вчинила правочин, помилилася
щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути
визнаний недійсним. Істотне значення
має помилка щодо природи правочину,
прав та обов`язків сторін, таких
властивостей і якостей речі, які значно
знижують її цінність або можливість
використання за цільовим призначенням.
Помилка щодо мотивів правочину не має
істотного значення, крім випадків,
встановлених законом.

Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст. 717 ЦК України, за договором
дарування одна сторона (дарувальник)
передає або зобов`язується передати в
майбутньому другій стороні
(обдарованому) безоплатно майно
(дарунок) у власність.

Виходячи із змісту ст. ст. 203, 717 ЦК
України, договір дарування вважається
укладеним, коли сторони мають повну
уяву не тільки про предмет договору, а й
досягли згоди про всі його істотні
умови.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними", обставини, щодо
яких помилилася сторона правочину
(стаття 229 ЦК) мають існувати саме на
момент вчинення правочину. Особа на
підтвердження своїх вимог про визнання
правочину недійсним повинна довести,
що така помилка дійсно мала місце, а
також що вона має істотне значення. Не
має правового значення помилка щодо
розрахунку одержання користі від
вчиненого правочину. Помилка внаслідок
власного недбальства, незнання закону
чи неправильного його тлумачення
однією із сторін не є підставою для
визнання правочину недійсним.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, про те, що помилка щодо
мотивів укладення правочину не має
істотного значення, а тому не є
підставою для визнання правочину
недійсним.

Доводи апеляційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права судом першої
інстанції не підтверджуються доказами
та не дають підстав для скасування
ухваленого судового рішення.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав в межах доводів
апеляційної скарги для його скасування
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Кам'янець - Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 20 серпня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду О.В.
Власенко