Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Леміш О.М.

при секретарі Химинець О.Я.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

прокурора Валько Д.

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгород цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 , третя особа -
Служба у справах дітей Ужгородської
міської ради про позбавлення
батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до до ОСОБА_5, ОСОБА_6 , третя особа -
Служба у справах дітей Ужгородської
міської ради про позбавлення
батьківських прав.

Свої позовні вимоги позивачка
мотивувала тим, що на даний час на мїї
утриманні знаходиться малолітня
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Малолітня
зареєстрована у відділі реєстрації
актів цивільного стану Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Закарпатської області, про що зроблено
відповідний актовий запис за № 149 від
04.02.2011 року та видано свідоцтво про
народження серії НОМЕР_1.

Батьки дитини, ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
перебували у зареєстрованому шлюбі з
17.04.2010 року. Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду, справа № 712/16345/12,
від 26.11.2012 року, шлюб між ними було
розірвано а малолітню доньку залишило
на проживанні з батьком ОСОБА_5.

В 2012 році громадянка ОСОБА_6 залишила
дитину та виїхала в невідомому
напрямку. В лютому 2012 р. позивач
звернулася із заявою до начальника
Ужгородського МУ УМВС України в
Закарпатській області про те, що мати
дитини без будь-яких пояснень виходить
з дому, при цьому залишає малолітню
доньку, та не бере участі у її
вихованні. Постановою від 22.02.2012 року
було відмовлено в порушенні
кримінальної справи згідно п.2 ст.6 КПК
України. З того часу і по теперішній
день мати не приходить до дитини, не
приймає участі у її вихованні,
матеріальної допомоги на її утримання
не надає.

Малолітня ОСОБА_4 відвідує ДНЗ №42 з 5
серпня 2013 року. Згідно довідки за № 28
від 14.10.2013 р., батьки не цікавляться
життям дівчинки в садочку. Жодного разу
не приводили та не забирали дитину.

Батько дитини ніде не працює, веде
аморальний спосіб життя, вихованням
доньки не займається, матеріальної
допомоги на її утримання не надає.

Неодноразові спроби позивачки
залучити громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до
виховання доньки не дали результатів.

Після її неодноразових звернень до
батька дитини про участь у її утриманні
та вихованні, громадянин ОСОБА_5
написав нотаріально-посвідчену заяву
про відмову від батьківських прав
відносно малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Позивач та її представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали з
викладених у заяві позивачки підстав
та просили їїї задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з"явились, про час та місце розгляду
справи повідомлялись.

Законний представник в особі
прокуратура м.Ужгорода та представник
треьої особи проти задоволення
позовних вимог не заперечували.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, які погодились на розгляд
справи у відсутності відповідачів ,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що на даний час на утриманні ОСОБА_1
знаходиться малолітня ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Малолітня зареєстрована у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області, про що зроблено відповідний
актовий запис за № 149 від 04.02.2011 року та
видано свідоцтво про народження серії
НОМЕР_1.

Батьки дитини, ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
перебували у зареєстрованому шлюбі з
17.04.2010 року. Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду, справа № 712/16345/12,
від 26.11.2012 року, шлюб між ними було
розірвано а малолітню доньку залишило
на проживанні з батьком ОСОБА_5.

В 2012 році громадянка ОСОБА_6 залишила
дитину та виїхала в невідомому
напрямку. В лютому 2012 р. позивач
звернулася із заявою до начальника
Ужгородського МУ УМВС України в
Закарпатській області про те, що мати
дитини без будь-яких пояснень виходить
з дому, при цьому залишає малолітню
доньку, та не бере участі у її

вихованні. Постановою від 22.02.2012 року
було відмовлено в порушенні
кримінальної справи згідно п.2 ст.6 КПК
України. З того часу і по теперішній
день мати не приходить до дитини, не
приймає участі у її вихованні,
матеріальної допомоги на її утримання
не надає.

Малолітня ОСОБА_4 відвідує ДНЗ №42 з 5
серпня 2013 року. Згідно довідки за № 28
від 14.10.2013 р., батьки не цікавляться
життям дівчинки в садочку. Жодного разу
не приводили та не забирали дитину.

Батько дитини ніде не працює, веде
аморальний спосіб життя, вихованням
доньки не займається, матеріальної
допомоги на її утримання не надає.

Неодноразові спроби позивачки
залучити громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до
виховання доньки не дали результатів.

Після її неодноразових звернень до
батька дитини про участь у її утриманні
та вихованні, громадянин ОСОБА_5
написав нотаріально-посвідчену заяву
про відмову від батьківських прав
відносно малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2

За приписами ст.150 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язанні виховувати
дитину і піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Після народження дитини відповідачі
жодного разу не виявили до неї
батьківського піклування .

Крім того, відповідачі не підтримують
з донькою жодних стосунків і не
цікавиться нею, а дитина з часу свого
народження знаходиться під опікою та
на утриманні позивачки, чим порушують
права неповнолітньої, в тому числі
права передбачені ст.ст. 51 Конституції
України, 180 Сімейного кодексу України,
12, 15 Закону України «Про охорону
дитинства».

Підставою для позбавлення
батьківських прав відповідно до ч. 1 п.п.
2, 6 ст.164 Сімейного кодексу України є
ухилення від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Позивачка, маючи намір оформити
опікунство та здійснювати опіку над
малолітньою дитиною, пройшла
відповідні медичні обстеження, за
наслідком яких у неї не виявлено
протипоказань до здійснення
опікунства, й звернулася до органу
опіки і піклування - Служби у справах
дітей Ужгородської міської ради для
надання висновку щодо можливості
позбавлення відповідачів батьківських
прав і визнання позивачки опікуном
дитини. Згідно висновку органу опіки та
піклування за № 221/14-11 від 08.05.2014 року,
орган опіки та піклування
Ужгородського міськвиконкому вважає
за доцільне позбавити батьківських
прав гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканців АДРЕСА_1,
відносно малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно з ст.165 СК України право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав має, у
тому числі особа, в сім'ї якої проживає
дитина.

Статтею 55 ЦК України передбачено, що
опіка встановлюється з метою
забезпечення особистих немайнових і
майнових прав та інтересів малолітніх
осіб.

Відповідно до ст.58 та ч.3 ст.60 ЦК України
опіка встановлюється над малолітніми
особами, які є позбавлені
батьківського піклування. Суд
встановлює опіку над малолітньою
особою, якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена
батьківського піклування, і призначає
опікуна за поданням органу опіки і
піклування.

За приписами ч.4 ст.63 цього ж Кодексу
опікун призначається переважно з осіб,
які перебувають у сімейних, родинних
відносинах з підопічним, з урахуванням
особистих стосунків між ними,
можливості особи виконувати обов'язки
опікуна.

Разом з тим, приватним нотаріусом
Селехман О.А 02.04.2014 року було посвідчено
заяву №846 ОСОБА_5 , згідно якої він
відмовився від батьківських прав на
свою доньку. ОСОБА_4

За приписами ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийняття визнання відповідачем
позову і продовжує судових розгляд.

Відповідно до пленуму ВСУ Постанова
від 30.03.2007 за N 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» Ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини,
її навчання, підготовку до
самостійного життя, зокрема: не
забезпечують необхідного харчування,
медичного догляду, лікування дитини,
що негативно впливає на її фізичний
розвиток як складову виховання; не
спілкуються з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Отже, враховуючі вказані вище
обставини і норми законодавства, а
також факт визнання позову
відповідачем ОСОБА_5, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про
позбавлення відповідачів батьківських
прав та про визнання позивачки
опікуном вказаної вище малолітньої
дитини ., а також стягнення аліментів
підлягають задоволенню, так як вони не
суперечать вимогам закону і не
порушують прав, свобод чи інтересів
жодних осіб.

Натомість задоволення цих вимог
сприятиме позивачці у вихованні та
опікунству над дитиною, а відтак
забезпечить останній нормальний та
здоровий розвиток.

На підставі викладеного суд визнає, що
позовні вимоги позивачки є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.15, 16, 31, 35, 55, 58, 60, 63 ЦК
України, ст.ст.135, 150, 164-166 СК України,
ст.ст.10, 15, 29, 58, 59, 60, 61, 174, 205, 209, 212,
213, 215, 218 ЦПК України суд -

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 , третя особа -
Служба у справах дітей Ужгородської
міської ради про позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4,
мешканців АДРЕСА_1, відносно
малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Призначити гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5
мешканку АДРЕСА_1, опікуном малолітньої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканців АДРЕСА_1,
на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 300 грн. з кожного
починаючи з 16.05.2014 року до досягнення
дитиною повноліття.

Рішення в межах стягнення суми
аліментів за один місяць підлягає до
негайного виконання.

.Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
Леміш О.М.