Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко
Л.М.

за участі секретаря Коваленко
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
клопотання представника відповідача
ОСОБА_1 ОСОБА_2 про передачу справи до
Конституційного Суду України та
зупинення провадження у справі,-

встановив:

В судовому засіданні при розгляді
заяви Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» про видачу
виконавчого листа на примусове
виконання рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 17.07.2013 року по
справі № 543-13 за позовом ПАТ
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості представник
відповідача у третейській справі
ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявив клопотання про
передачу справи до Конституційного
Суду України для відкриття
конституційного провадження й
невідкладного розгляду справи та
зупинення провадження з посиланням на
те, що наявний спір щодо
конституційності норми закону, яка
застосовується судом, а саме вважає
неконституційним словосполучення «про
відмову у видачі виконавчого листа» у
змісті частини третьої статті 389-11 ЦПК
України, відповідно до якої ухвала суду
про відмову у видачі виконавчого листа
може бути оскаржена сторонами в
апеляційному порядку протягом
п»ятнадцяти днів з дня її
постановлення судом, а також
неконституційним словосполучення «про
відмову у видачі виконавчого листа» у
змісті частини п»ятої статті 389-11 ЦПК
України, відповідно до якої ухвала суду
про відмову у видачі виконавчого
листа, якщо вона не була оскаржена в
апеляційному порядку, набирає законної
сили після закінчення строку на
апеляційне оскарження.

Представник заявника та відповідач
ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилися,
про дату, час та місце розгляду заяви
були повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 389-9 ЦПК
України неявка сторін чи однієї із
сторін, належним чином повідомлених
про час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду заяви.

Суд, вислухавши клопотання
представника відповідача, вивчивши
матеріали справи, приходить до
наступного висновку.

Представник відповідача ОСОБА_1
просить передати справу до
Конституційного Суду України для
відкриття конституційного провадження
та зупинити провадження у справі з тих
підстав, що вважає неконституційними ч.
ч. 3, 5 ст. 389-11 ЦПК України, якими
визначено строк оскарження ухвали суду
про відмову у видачі виконавчого листа,
а саме п»ятнадцятиденний строк, та
набрання законної сили такої ухвали.
При цьому посилається на те, що наявний
спір щодо конституційності даної норми
Закону, оскільки вважає, що існує
дисбаланс прав щодо права оскарження
рішень судів на шкоду стороні, яка у
третейському провадженні є
відповідачем, так як виконавчі листи
для примусового виконання рішення
третейського суду має можливість
отримати лише особа, що мала
процесуальний статус позивача, тому
сторони ставляться у стан, у якому вони
не є рівними перед законом і позивач
має більше процесуальних прав, а ніж
відповідач, що суперечить Конституції
Україні.

З огляду на вищевказані пояснення у
даному випадку суд не вбачає підстав
для задоволення заявленого
клопотання, оскільки у визначений
законом строк сторони та інші особи,
які беруть участь у справі мають рівні
права на оскарження в апеляційному
порядку ухвали суду першої інстанції,
тому правом оскарження ухвали суду має
скористатися, як заявник, так і
відповідач у третейській справі -
боржник, при цьому правова оцінка
вирішення спору надаватиметься судом.

Керуючись ст. ст. 389-9, 389-11 ЦПК України,
суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання клопотання
представника відповідача ОСОБА_1
ОСОБА_2 про передачу справи до
Конституційного Суду України та
зупинення провадження у справі
відмовити.

Суддя