У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 15 травня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Західінкомбанк» про стягнення
заборгованості за договором
банківського вкладу, за касаційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк» на
рішення Нововолинського міського суду
Волинської області від 26 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від11 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у
якому просив на підставі ст.625 ЦК
України стягнути з Публічного
акціонерного товариста
«Західінкомбанк» (далі - ПАТ
«Західінкомбанк») 17% річних за
банківським вкладом в сумі 11918,57 грн за
період з 01 серпня 2010 року до 31 липня 2013
року, а також 3% річних - 2103,27 грн та
індекс інфляції за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання - 3061,44
грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 09
липня 2008 року між ним та банком був
укладений договір строкового
банківського вкладу, строк дія якого
закінчився 09 березня 2010 року.

Оскільки по закінченню договора банк
свої зобов'язання перед ним не виконав,
належні йому кошти не виплатив, він
звернувся до Нововолинського міського
суду Волинської області з позовною
заявою про їх повернення.

Рішенням Нововолинського міського
суду Волинської області від 14 вересня
2010 року позов задоволено частково,
стягнуто з ПАТ «Західінкомбанк» на
його користь 23369,74 грн боргу за
банківським вкладом.

З огляду на те, що по даний час банк
продовжує користуватись його коштами,
просив задовольнити позов.

Рішенням Нововолинського міського
суду Волинської області від 26
листопада 2013 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 11 лютого 2014 року, позов
задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Західінкомбанк» на
користь ОСОБА_4 17% річних за
банківським вкладом у сумі 11918,57 грн. за
період з 01 серпня 2010 року до 31 липня 2013
року, 3% річних - 2103,27 грн та індекс
інфляції за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання - 2453,82 грн, а
всього 16475,66 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ
«Західінкомбанк» просить скасувати
рішення та ухвалу судів попередніх
інстанцій, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_4,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, виходив з
того, що банк порушив свої грошові
зобов'язання, оскільки у визначений
договором строк не повернув внесені
позивачем на депозит кошти.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суди першої
та апеляційної інстанцій з урахуванням
встановлених обставин справи
обґрунтовано дійшли висновку про
часткове задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» відхилити, рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 26 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від11 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова