АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 606/1432/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Ромазан Л.С. Провадження №
22-ц/789/420/14 Доповідач - Кузьма
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Костіва О. З.,

при секретарі - Бріль В.Л.

з участю представника апелянта, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Теребовлянського районного
суду від 12 лютого 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що у зв'язку із
безпідставними заявами відповідачів
до правоохоронних органів, державних
установ, засобів масової інформації
про заподіяння нею 26 лютого 2013 року у
приміщенні Золотниківської
загальноосвітньої школи I-III ступенів
Теребовлянського району тілесних
ушкоджень малолітньому ОСОБА_4
Проведенням чисельних перевірок за
фактами, викладеними відповідачами у
таких заявах, висвітленням вказаної
події у засобах масової інформації
було поширено неправдиву інформацію
про неї, яка полягала в тому, що ніби-то
вона побила ОСОБА_4 у школі під час
перерви між уроками.

Внаслідок таких дій відповідачами у
неї розвинулася гіпертонічна хвороба
другого ступеня важкості, а тому
змушена лікуватись у Теребовлянській
центральній комунальній районній
лікарні. Також у її житті пройшли
вимушені зміни, які полягають у тому, що
вона повинна контролювати свій
артеріальний тиск, вживати лікарські
засоби і через погіршений стану
здоров'я не може приділяти достатньої
уваги сім'ї та підвищувати свій
професійний рівень. На підставі
викладеного, позивач просила стягнути
із відповідачів моральну шкоду у
розмірі 20000 гривень, а також судові
витрати.

Рішенням Теребовлянського районного
суду від 12 лютого 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
задоволити її позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд
безпідставно не прийняв до уваги те, що
на підтвердження своїх позовних вимог
нею були надані докази - диски з
скопійованою інформацією з офіційних
сайтів телевізійних каналів «СТБ», і
«Україна», роздруківка з мережі
Інтернет, висновок експерта
Тернопільського обласного бюро
судово-медичної експертизи Бартіша В.Р.
№ 335 від 26.04.2013 року, протокол зборів
трудового колективу Золотниківської
ЗОШ I-III ступенів від 04.03.2013 року, виписка
з медичної картки стаціонарного
хворого на ім'я ОСОБА_2 № 279/1322 від 14.03.2013
року Теребовлянської ЦКРЛ. Вважає, що
зазначені документи в повному обсязі
спростовують недостовірну інформацію,
яку відповідачі поширюють відносно
неї.

У судовому засіданні представник
апелянта підтримав апеляційну скаргу,
зіславшись на доводи, викладені в ній,
просить її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 апеляційної скарги
не визнав, вважаючи рішення суду
законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін,
ознайомившись з матеріалами справи,
доводами апеляційної скарги в її межах,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає,
виходячи із наступних мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
інформація про неправомірні дії
позивача, яку відповідачі виклали у
своїх зверненнях до правоохоронних
органів, державних установ, засобів
масової інформації не є неправдивою
інформацією, а була лише їх
суб'єктивними судженнями, викладеними
у вигляді таких звернень, за наслідками
яких проведено відповідні перевірки.

З таким висновком суду слід погодитись,
оскільки він відповідає вимогам закону
та ґрунтується на матеріалах справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України - апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

В силу вимог ст.ст.11, 10, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається із протоколу прийняття
заяви про вчинене кримінальне
правопорушення від 28 лютого 2013 року,
складеного оперуповноваженим
Теребовлянського РВ УМВС України в
Тернопільській області, що від ОСОБА_1
прийнято усну заяву про те, що 26 лютого
2013 року вчитель Золотниківської
загальноосвітньої школи I-III ступенів
Теребовлянського району ОСОБА_2 на
перерві між уроками взяла за вуха його
онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6 і
зіштовхнула їх головами один до одного.

За даною заявою було розпочато
кримінальне провадження відносно
ОСОБА_2, яке внесене до Єдиного реєстру
досудових розслідувань від 28.02.2013 року,
за ознаками складу злочину,
передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Внаслідок досудового розслідування
органом досудового розслідування
виносились постанови про закриття
кримінального провадження, які
неодноразово скасовувались органами
прокуратури Тернопільської області.

11 грудня 2013 року до Єдиного реєстру
досудових розслідувань внесено заяву
ОСОБА_3 про спричинення фізичного болю
ОСОБА_4

Зазначені кримінальні провадження за
ознаками складів злочинів,
передбачених ч.1 ст.125 КК України та ч.1
ст. 126 КК України об'єднані в одне
провадження, яке внесено до Єдиного
реєстру досудових розслідувань від
28.02.2013 року.

Судом першої інстанції встановлено, що
28 лютого 2013 року відповідач ОСОБА_3
звернувся з письмовою заявою до
директора Золотниківської ЗОШ I-III
ступенів Теребовлянського району про
неправомірні дії позивача ОСОБА_2, які
полягали в тому, що 26.02.2013 року у
приміщені школи на перерві між уроками
вона спричинила травму голови його
синові ОСОБА_4, взявши його та ОСОБА_7 за
вуха і зіткнувши їх одне до одного
головами.

Також у телевізійних передачах,
зокрема, «Вікна» від 05.03.2013 року,
«Критична точка» від 10.04.2013 року, до
телеканалів яких звернулись
відповідачі, відображено події,
пов'язані із неправомірними, на думку
відповідачів, діями вчителя
Золотниківської ЗОШ I-III ступенів
Теребовлянського району ОСОБА_8,що мали
місце 26 лютого 2013 року у приміщенні
школи за участю малолітнього ОСОБА_4
Під час транслювання вказаних
телепередач позивач, відповідачі та
інші особи висловлювали свою думку
щодо вказаної події.

Як вбачається із медичної картки
стаціонарного хворого ОСОБА_2 №279/1322
від 14.03.2013 року Теребовлянської
центральної комунальної районної
лікарні, що позивач перебувала на
стаціонарному лікуванні з 02.03.2013 року
по 14.03.2013 року та хворіє гіпертонічною
хворобою близько 5 років, а
госпіталізована у зв'язку із
погіршенням стану здоров'я.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
переконання, що вимоги позивача про
відшкодування моральної шкоди
внаслідок поширення відповідачами
ОСОБА_1, ОСОБА_3 неправдивої інформації
про подію, яка мала місце 26 лютого 2013
року у приміщенні Золотниківської ЗОШ
I-III ступенів Теребовлянського району,
за участю учня цієї школи ОСОБА_4, який є
онуком і сином відповідачів, не
підлягають до задоволення, оскільки
позивачем не подано достатніх доказів,
що підтверджують наведені нею
обставини.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновку, що рішення суду є законним та
обґрунтованим, ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Теребовлянського районного
суду від 12 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Р.М. Кузьма