Справа № 161/47/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Кихтюк Р.М. Провадження №
22-ц/773/805/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Русинчука М.М., Мудренко Л.І.,

при секретарі - Лимар Р. С.,

з участю представника позивача -
Кульбій-Кухар Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
"Мегабанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання договору застави недійсним,
за апеляційною скаргою представника
позивача публічного акціонерного
товариства "Мегабанк" Приймича Романа
Юрійовича на рішення Луцького
міськрайонного суду від 02 квітня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 02 квітня 2014 року в задоволенні
позову публічного акціонерного
товариства "Мегабанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання договору застави
недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача публічного акціонерного
товариства "Мегабанк" Приймич Роман
Юрійович, покликаючись на порушення
судом норм матеріальнззого та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи
просить скасувати це рішення і
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що
22.11.2008 року між ОСОБА_3 (позикодавець) та
ОСОБА_2 (позичальник) укладений договір
позики, згідно умов якого позикодавець
передає позичальнику безвідсоткову
позику в сумі 6000,00 доларів США, а
позичальник зобов'язується повернути
її у строки і у порядку, передбаченими
договором (а.с. 10-11). З метою
забезпечення виконання зобов'язань за
договором позики, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
укладено договір застави від 28.11.2008
року, відповідно до умов якого останній
передав в заставу належний йому
автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORT», 1994 р.в.,
оранжевий, № кузову НОМЕР_1
реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 13-14).

У Першому відділі державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції перебуває на виконанні
виконавче провадження серії ВП №26311838
про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Мегабанк» заборгованості в розмірі
328759,37 доларів США та 285907,62 грн. (а.с. 7-9).

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.13 Закону
України «Про заставу»( в редакції, яка
діяла на час укладення спірного
договору застави) договір застави
повинен бути укладений у письмовій
формі. У випадках, коли предметом
застави є нерухоме майно, космічні
об'єкти, договір застави повинен бути
нотаріально посвідчений на підставі
відповідних правоустановчих
документів. Нотаріальне посвідчення
договору застави нерухомого майна
здійснюється за місцезнаходженням
нерухомого майна, договору застави
космічних об'єктів - за місцем
реєстрації цих об'єктів.

Згідно ст.ст. 11, 12 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» обтяження
рухомого майна реєструються в
Державному реєстрі в порядку,
встановленому цим Законом.

Взаємні права та обов'язки за
правочином, на підставі якого виникло
обтяження, виникають у відносинах між
обтяжувачем і боржником з моменту
набрання чинності цим правочином, якщо
інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає
відповідному обтяженню чинності у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом. У разі
відсутності реєстрації обтяження таке
обтяження зберігає чинність у
відносинах між боржником і
обтяжувачем, проте воно є не чинним у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом.

На підставі реєстрації встановлюється
пріоритет обтяження, якщо інші
підстави для виникнення пріоритету не
визначені цим Законом. Задоволення
прав чи вимог декількох обтяжувачів, на
користь яких встановлено обтяження
одного й того ж рухомого майна,
здійснюється згідно з пріоритетом,
який визначається в порядку,
встановленому цим Законом.

У відповідності до ст. 14 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
якщо інше не встановлено цим Законом,
зареєстроване обтяження має вищий
пріоритет над незареєстрованими
обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих
обтяжень визначається у черговості їх
реєстрації, за винятками,
встановленими цим Законом. Обтяжувачі,
які зареєстрували обтяження одного і
того ж рухомого майна одночасно, мають
рівні права на задоволення своїх вимог.

Обтяжувач з вищим пріоритетом має
переважне право на звернення стягнення
на предмет обтяження.

Як встановлено судом з матеріалів
справи відомості щодо згаданого
предмета застави до реєстру обтяжень
рухомого майна не вносились.

Звертаючись до суду з позовом позивач
обґрунтовував свої вимоги тим, що
договір застави не відповідає вимогам
законодавства щодо його обов'язкового
нотаріального посвідчення, укладений
без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювались цим
правочином, а тому такий договір
підлягає визнанню недійсним.

Однак, відповідно до ст. 16 Закону
України «Про заставу» право застави
виникає з моменту укладення договору
застави, а в разі, коли договір підлягає
нотаріальному посвідченню - з моменту
нотаріального посвідчення цього
договору. Таким чином, в ст. 16 Закону
України «Про заставу» йдеться про
виникнення права застави з моменту
нотаріального посвідчення договору
застави у разі, якщо договір застави
підлягає нотаріальному посвідченню,
тобто у випадку, коли нотаріальне
посвідчення договору є обов'язковим
відповідно до закону.

Враховуючи викладене, сторонами
дотримана письмова форма договору
застави відповідно до приписів Закону
України «Про заставу»(в редакції,
чинній на момент підписання договору
застави від 22.11.2008 року), а нотаріальне
посвідчення договору застави
транспортних засобів є обов'язковим
після внесення змін до цього закону
06.07.2010 року, а тому стосується договорів
укладених після цієї дати.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Оскільки недійсність договору застави
від 22.11.2008 року не встановлена
безпосередньо законом, Договір застави
автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTЕR, 1994 року
випуску, № кузову НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2 від 26.07.2007
року, укладений в письмовій формі є
правомірним.

Обов'язок реєстрації обтяження
рухомого майна в Державному реєстрі
лежить на заставодавцеві. Невнесення
даних до Державного реєстру про
обтяження рухомого майна, лише
свідчить про неналежне виконання
стороною обов'язку, передбаченого
законом та не містить підстав для
визнання його недійсним в розумінні
ст.ст. 203, 215 ЦК України. Таке обтяження
не є чинним у відносинах з третіми
особами.

Отже, хоча і покликання суду на те, що
сторонами спірного договору застави
не додержано в момент вчинення
правочину вимог закону про його
нотаріальне посвідчення та не
зареєстрований у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна, а тому такий
договір є нікчемним є помилковим, однак
суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про
безпідставність позовних вимог, що є
підставою для відмови у позові.

Доводи апеляційної скарги про
підставність позовних вимог є власним
тлумаченням встановлених обставин
справи та норм Закону, були предметом
дослідження суду першої інстанції і їм
суд в сукупності з іншими доказами по
справі дав правильну юридичну оцінку.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що відсутні
підстави для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції, яке
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
позивача Публічного акціонерного
товариства "Мегабанк" Приймича Романа
Юрійовича відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 02 квітня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді