Справа № 372/5960/13-ц Головуючий у І
інстанції Зінченко О.М.Провадження №
22-ц/780/2489/14 Доповідач у 2
інстанції СліпченкоКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

21 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Сліпченка О.І.

суддів Іванової І.В., Волохова Л.А.,

при секретарі: Франчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою Підгірцівської сільської ради
Обухівського району Київської області
на рішення Обухівського районного суду
Київської області від 04 лютого 2014 року
по справі за позовом Підгірцівської
сільської ради Обухівського району
Київської області до ОСОБА_1 про
повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки та зобов'язання
вчинити певні дії ,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, вислухавши
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У грудні 2013 року позивач звернувся з
вищенаведеним позовом, обґрунтовуючи
який зазначив, що 02 липня 2013 року
адміністративною комісією
Підгірцівської сільської ради було
перевірено дотримання вимог
земельного законодавства на
території Підгірцівської сільської
ради результаті чого було виявлено, що
ОСОБА_1, якому на праві власності
належить земельнаділянка в с. Підгірці
по вул. Піщана здійснено самовільне
зайняття земельної ділянки площею 0,0718
га, що розташована поруч з його власною
земельною ділянкою. По даному факту
комісією було складено приписи, які
були направлені відповідачу, але
останній на них не реагує, тому позивач
просив зобов'язати відповідача
повернути за належністю земельну
ділянку.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 04 лютого 2014 року
відмовлено в задоволенні позову .

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати, з мотивів
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що сторони не
ставлять під сумнів, що відповідачеві
належить земельна ділянка по вул.
Піщана в с. Підгірці Обухівського
району, а лише оспорюють фактичну
територію земельної ділянки, якою
користується відповідач, а позивачем
не надано належних та допустимих
доказів, які підтверджують збільшення
земельної ділянки відповідачем та
належних доказів про наявність
паркану, будівель та споруд, які
просить демонтувати позивач та які
знаходяться не в межах земельної
ділянки відповідача та прийшов до
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками суду першої
інстанції, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст.
125 та ч. 1 ст. 126 ЗК України, громадяни
набувають права власності земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування, та право на
них підтверджується державними актами.
Право власності на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
документа, що посвідчує право
власності земельної ділянкою, та його
державної реєстрації.

Згідно до п. «а» ч. 1 ст. 81 ЗК України,
право власності на земельні ділянки
можуть набути на підставі придбання, в
тому числі, за договором
купівлі-продажу.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно копії державного акту про
право власності на земельну ділянку
ОСОБА_2 належала земельна ділянка
площею 0,1492 ГА в с. Підгірці
Обухівського району по вул. Піщана, яку
останній 06.04.06 року подарував за
договором дарування, про що мається
відмітка нотаріуса (а.с.28).

Згідно договору дарування від 31 травня
2006 року ОСОБА_2 подарував частину
земельної ділянки ОСОБА_1 (а.с.43-46).

Згідно договору купівлі - продажу від 06
квітня 2006 року ОСОБА_2 продав частину
належної йому земельної ділянка ОСОБА_3
(а.с.61-62).

Згідно статті 60 ЦПК України
встановлено, що «кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
кодексу», а згідно статті 60 ЦПК України
встановлено, що «обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участе ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини».

Згідно статті 81 ЗК України встановлено,
що "громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі придбання за договором
купівлі-продажу, дарування, міни, ренти,
іншими цивільно-правовими угодами;
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності;
приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування;
прийняття спадщини; виділення в натурі
(на місцевості) належної їм земельної
частки (паю)".

Як вбачається з матеріалів справи
сторони не ставлять під сумнів, що
відповідачеві належить земельна
ділянка по вул. Піщана в с. Підгірці
Обухівського району, а лише оспорюють
фактичну територію земельної ділянки,
якою користується відповідач.

Крім того як вбачається з пояснення
сторін в судовому засіданні на час
розгляду справи в суді першої
інстанції, представники позивача
підтверджують збільшення земельної
ділянки відповідачем лише наявною в
матеріалах справи ситуаційною схемою,
на якій відсутні будь-які координати та
відомості з яких можливо було б
ідентифікувати наявні на схемі
об'єкти. Крім того надана представником
позивача в судовому засіданні
ситуаційна схема підписана лише ним, а
не особами, які мають відповідні знання
та повноваження складати відповідні
схеми з вказанням координат, інших
відомостей з яких вбачалося би
порушення прав позивача, також не
надано суду представниками позивача
будь-яких допустимих та належних
доказів про наявність паркану,
будівель та споруд, які просить
демонтувати позивач та які знаходяться
не в межах земельної ділянки
відповідача.

Таким чином, оцінивши зібрані та
досліджені докази по справі, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку, що позивач не надав суду
достатніх та допустимих доказів на
підтвердження своїх позовних вимог, а
тому позов не підлягає до задоволення.

Крім того, апеляційна скарга
переповнена оцінкою доказів, при цьому
не вказується, які з доказів були судом
першої інстанції не прийняті чи
досліджувались із порушенням
установленого законом порядку.

Інших доводів, які спростовували б
законність і обґрунтованість
постановленого судом рішення
апеляційна скарга в собі не містить.

Колегія суддів, з огляду на зазначене,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини та дійшов
правильного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в порядку
ст. 303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги, в якій ставиться
питання про ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог,
колегія суддів вважає, що рішення суду
є законним та обґрунтованим, підстави
для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Підгірцівської
сільської ради Обухівського району
Київської області - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 04 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: