Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі: судді - Леміш О.М.,

при секретарі - Химинець О.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу в м. Ужгород за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про
стягнення подвійної суми завдатку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом
про стягнення подвійної суми завдатку.

В обґрунтування позову наводить ті
обставини, що відповідно до розписки
від 15 квітня 2011 року, наданої ОСОБА_1
відповідачем по справі - ОСОБА_3, було
усно домовлено та взято обов'язок у
майбутньому в певний строк укласти
договір купівлі-продажу належного їй
житлового будинку.

Зазначений будинок, що знаходиться в
АДРЕСА_1 відповідач успадкувала по
заповіту за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 -
ОСОБА_5.

В рахунок забезпечення зобов'язання за
вказаним договором позивачем було
передано 16 000 грн., що було
еквівалентом 2000 дол. США на момент
підписання договору.

Зазначаю, що згідно умов договору,
вищезазначені кошти були передані
відповідачу в якості належних з
позивача за даним усним договором
платежів, на підтвердження взятих на
себе зобов'язаннь і на забезпечення їх
виконання.

Домовленістю було передбачено, якщо
від виконання зобов'язання
ухилятиметься позивач по справі, то
сума забезпечення за цим договором
залишається у ОСОБА_3 Якщо від
виконання зобов'язання ухилятиметься
продавець (відповідач по справі), то він
зобов'язаний повернути позивачеві суму
забезпечення за цим договром в
подвійному розмірі. Так, враховуючи
наведене, позивач просила суд стягнути
на її користь суму в розмірі 31 876,00 грн.,
що еквівалентно 4000,00 дол. США.

В судовому засіданні позивач та її
представник позов з наведених у ньому
моивів підтримали та просили суд такий
задовільнити.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечив.

Заслухавши думку учасників процесу,
вивчивши та перевіривши в судовому
засіданні матеріали справи, оцінивши
допустимість та належність кожного
доказу , суд вважає, що позов
обґрунтований і підлягає до
задоволення з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що відповідно до розписки від 15 квітня
2011 року, наданої ОСОБА_1, ОСОБА_3, було
усно домовлено та взято обов'язок у
майбутньому в певний строк укласти
договір купівлі-продажу належного їй
житлового будинку.

Зазначений будинок, що знаходиться в
АДРЕСА_1 відповідач успадкувала по
заповіту за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 -
ОСОБА_5.

В рахунок забезпечення зобов'язання за
даним договором ОСОБА_1 було передано 16
000 грн., що було еквівалентом 2000 дол. США
на момент підписання договору.

Згідно умов договору, вищезазначені
кошти були передані відповідачу в
якості належних з позивачки за даним
усним договором платежів, на
підтвердження взятих на себе
зобов'язаннь і на забезпечення їх
виконання.

Домовленістю було передбачено, якщо
від виконання зобов'язання
ухилятиметься ОСОБА_1 по справі, то сума
забезпечення за цим договором
залишається у ОСОБА_3 Якщо від
виконання зобов'язання ухилятиметься
продавець (відповідач по справі), то він
зобов'язаний повернути позивачеві суму
забезпечення за цим договором в
подвійному розмірі.

Відповідно до наведених умов договору,
отримані ОСОБА_3 від позивача кошти не
являються авансом, а були передані
останньою в якості забезпечення
виконання зобов'язання та являються
завдатком у відповідності до ст. 570
Цивільного кодексу України, про що
зазначено в розписці від 15 квітня 2011
року.

Згідно даної норми, завдатком є грошова
сума або рухоме майно, що видається
кредиторові боржником у рахунок
належних з нього за договором платежів,
на підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Згідно ст. 571 ЦК України, якщо
порушення зобов'язання сталося
з вини боржника, завдаток
залишається у кредитора. Якщо
порушення зобов'язання сталося
з вини кредитора, він зобов'язаний
повернути боржникові завдаток та
додатково сплатити суму у розмірі
завдатку або його вартості. Сторона,
винна у порушенні зобов'язання, має
відшкодувати другій стороні збитки в
сумі, на яку вони
перевищують розмір (вартість)
завдатку, якщо інше не встановлено
договором. У разі припинення
зобов'язання до початку його виконання
або внаслідок неможливості його
виконання, завдаток
підлягає поверненню.

Разом з тим, судом встановлено, що коли
наблизився кінцевий термін для
укладення договору купівлі-продажу
житлового будинку, належного
відповідачу, остання почала ухилятися
від пропозицій з'явитися до нотаріуса
та підписати угоду. Хоча, позивач
неодноразово всіляко виявляв
готовність до підписання договору,
відповідач по справі постійно зволікав
та відтягував виконання взятого на
себе обов'язку.

Як стало відомо позивачеві, незважаючи
на усну домовленість про обов'язок
продавця підготувати необхідні для
угоди документи, відповідач навіть не
довершив процедуру оформлення
спадщини на будинок.

Всі вищенаведені дії відповідача дають
можливість зробити висновок про його
свідоме ухилення від взятих на себе
обов'язків та можливість настання для
нього негативних наслідків,
передбачених ст. 571 ЦК України.

Виходячи з наведеного вище, оскільки
невиконання зобов'язання з укладення
договору купівлі-продажу сталося з
вини ОСОБА_3 останній зобов'язаний
повернути позивачеві подвійну суму
завдатку, що становить 2000 дол. США + 2000
дол. США = 4000 дол. США.

Відповідно до курсу НБУ на день подачі
позову 100 дол. США дорівнює 796,93 гривень.
Відповідно до еквіваленту сума
подвійного завдатку що підлягає
стягненню з відповідача становить 4000
дол. США * 7.969 = 31876,00 грн.

Так як у відповідності до вимог ч. 1 ст.
88 ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене , суд приходить до
висновку про стягнення з відповідача
на користь позивача сплаченої суми
судових витрат та про відмову в
задоволенні вимоги щодо стягнення
судових витрат пов»язаних з наданням
правової допомоги з огляду на
відсутність будь - якого доказу, який
може підтвердити дану обставину..

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про
стягнення подвійної суми завдатку -
задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
проживає у АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, суму подвійного завдатку
яка становить 31876,00 (тридцять одна
тисяча вісімсот сімдесят шість
гривень) 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
проживає у АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, суму судових витрат, а
саме судовий збір в розмірі 318,70 грн.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

З повним текстом рішення суду сторони
можуть ознайомитись 10.03.2014 року .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Леміш О.М.