Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/2334/14 Головуючий у 1
інстанції: Куценко О.О.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 17» червня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барвінок-2008» на
рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 04 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3, в
інтересах якої на підставі довіреності
діє ОСОБА_4, до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барвінок 2008», треті
особи: Переможненська сільська рада
Якимівського району Запорізької
області, Державна реєстраційна служба
Якимівського районного управління
юстиції про визнання договору
недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вказаним позовом до ТОВ
«Барвінок 2008», треті особи:
Переможненська сільська рада
Якимівського району Запорізької
області, Державна реєстраційна служба
Якимівського районного управління
юстиції.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що є власником земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
загальною площею 10,26 гектарів, яка
розташована на території
Переможненської сільської ради
Якимівського району Запорізької
області відповідно до державного акту
на право приватної власності на землю
серії ІV-ЗП №024629.

Її донька ОСОБА_4 є власником земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 10,26 гектарів, яка
розташована на території
Переможненської сільської ради
Якимівського району Запорізької
області відповідно до державного акту
на право приватної власності на землю
серії ІІІ-ЗП №012208.

На початку 2009 року вона та ОСОБА_4
досягли згоди з ТОВ «Барвінок-2008» щодо
передачі останньому в оренду належних
їм на праві приватної власності
земельних ділянок. Згідно досягнутої
домовленості, орендна плата за
користування земельними ділянками
складатиме не менше ніж 3% від
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок щомісячно.

В подальшому, з метою укладання
договорів оренди земельних ділянок,
ОСОБА_4 передала представнику
відповідача необхідні документи.

За 2009-2011 рік ТОВ «Барвінок-2008»
сплачувало орендну плату у розмірі 2,5 т.
зерна за кожну земельну ділянку, а за 2012
рік розрахунок був проведений не в
повному обсязі, у зв'язку з чим ОСОБА_4
звернулась до відповідача з метою
отримання договорів оренди земельних
ділянок, однак їй було відмовлено.

Дані договори зареєстровані в
Якимівському районному відділі
Запорізької регіональної філії ДП
«Центр ДЗК при Державному комітеті
України по земельним ресурсам» від 24
грудня 2010 року.

Після отримання договорів оренди
земельних ділянок ОСОБА_4 дізналась, що
вони не підписували відповідні
договори. Також, всупереч досягнутих
домовленостей, в договорах оренди
земельних ділянок зазначено, що
орендна плата за користування
земельними ділянками складає 1,5 % від
нормативної оцінки.

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулась з
заявою по факту підробки підписів на
договорах оренди земельних ділянок
посадовими особами ТОВ «Барвінок-2008»
до прокуратури Якимівського району
Запорізької області. За фактом
підробки документів матеріали
дослідної перевірки 18 січня 2013 року
були внесені до єдиного реєстру
досудових розслідувань за номером
0000037. По даній кримінальній справі
проведена судово-почеркознавча
експертиза, яка встановила, що вона та
ОСОБА_4 договір оренди не підписували.

Просила визнати договір оренди землі
від 29 січня 2009 року, укладений між нею
та ТОВ «Барвінок-2008», зареєстрований 24
грудня 2010 року у Якимівському
районному відділі Запорізької
регіональної філії ДП «Центр ДЗК при
Державному комітеті України по
земельним ресурсам» за №49,
недійсним.

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 04 квітня 2014
року позов задоволено. Визнано
недійсним договір оренди землі від 29
січня 2009 року, укладений ОСОБА_3 та ТОВ
«Барвінок-2008», зареєстрований 24 грудня
2010 року у Якимівському районному
відділі Запорізької регіональної
філії ДП «Центр ДЗК при Державному
комітеті України по земельним
ресурсам» за №49.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, ТОВ «Барвінок-2008» подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, висновок судової
почеркознавчої експертизи є
неналежним доказом, просить рішення
скасувати та ухвалити нове про відмову
в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
недійсність Договору, зважаючи на
наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку, серія
ІV-ЗП №024629, ОСОБА_3 належить на праві
власності земельна ділянка площею 10,26
гектарів, розташована на території
Переможненської сільської ради
Якимівського району Запорізької
області. Цільове призначення земельної
ділянки - ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(а.с.15).

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
оренду землі", договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

За положеннями ст. ст. 203, 205 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити
цьому кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.

Згідно зі ст. 215 ЦК України, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин). Підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 14 Закону України "Про оренду
землі" передбачено, що договір оренди
землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Якщо правочин не підписано стороною, то
відсутнє її (сторони) волевиявлення на
вчинення правочину, а тому правочин
вважається недійсним.

Висновком експерта Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій
області №157 від 22 квітня 2013 року
встановлено, що підписи в графах
"Підписи сторін" в договорі оренди
землі від 29.01.2009 року, який укладений
між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Барвінок 2008»,
виконані не ОСОБА_3, а іншою особою
(а.с.38-42).

Отже, суд правильно керувався
положеннями частини першої ст. 215 ЦК
України, відповідно до якої підставою
недійсності правочину є недодержання
стороною (сторонами) вимог, які
встановлені статтею 203 ЦК України, саме
на момент вчинення правочину та дійшов
обґрунтованого висновку, що
оспорюваний договір є недійсним,
оскільки він не підписаний однією
стороною.

В матеріалах справи відсутні докази
про те, що договір підписано іншою
особою за дорученням позивача або про
будь-які інші підстави підписання
цього договору іншою особою.

Безпідставними є доводи апелянта про
те, що прийняття позивачем орендної
плати свідчить про його схвалення,
відповідно до вимог ст. 241 ЦК України.

Вказана норма права на спірні
правовідносини не поширюється,
оскільки позивач не надавав
довіреності та не передавав
повноваження на підписання договору
іншій особі.

Зазначена норма застосовується лише у
тому випадку, якщо особа надала
довіреність, а представник діяв з
перевищенням наданих повноважень.
Однак судом встановлено і ніким не
заперечується, що ОСОБА_3 довіреності
на укладення договору оренди нікому не
видавала.

Крім того, в п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року №9 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними"
роз'яснено, що виконання чи невиконання
зобов'язань, які виникли з правочинів,
має значення лише для визначення
наслідків його недійсності, а не для
визнання правочину недійсним.

За вказаних обставин, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що при укладенні
спірного договору не було вільного
волевиявлення власника земельних
ділянок, а тому є підстави для визнання
його недійсним.

Доводи апеляційної скарги про настання
правових наслідків відповідно до умов
договору, оскільки позивач тривалий
час отримувала орендну плату, не можуть
бути підставою для відмови у
задоволенні позову, оскільки доведено
відсутність волевиявлення позивача на
укладення договору оренди.

В апеляційній скарзі та в судовому
засіданні представник ТОВ «Барвінок
2008» не заявляв клопотань про
призначення та проведення
почеркознавчої експертизи, тому
посилання на те, що висновок експерта
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій
області №157 від 22 квітня 2013 року в
кримінальній справі є неналежним
доказом, колегія судів не приймає до
уваги.

Інші приведені в апеляційній скарзі
доводи є такими, що не спростовують
висновків суду першої інстанції та не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
вони зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення апелянтом
норм права.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Барвінок-2008» відхилити.

Рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 04 квітня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: