Ухвала

іменем України

28 травня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Касьяна О.П., Попович
О.В.,

Ступак О.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг», третя
особа: Первинна організація профспілки
трудящих металургійної і
гірничовидобувної промисловості
України Публічного акціонерного
товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»,
про поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 6 грудня 2013 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі -
ПАТ«АрселорМіттал Кривий Ріг»), третя
особа: Первинна організація профспілки
трудящих металургійної і
гірничовидобувної промисловості
України Публічного акціонерного
товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»,
у якому просила визнати незаконним та
скасувати наказ від 22 серпня 2013 року
про звільнення з підприємства за
скороченням штату на підставі п. 1 ч. 1
ст. 40 КЗпП України, поновити її на
роботі повара (бригадира) 5-го розряду
їдальні № 30, кущ їдальні № 43 управління
громадського харчування і торгівлі
департаменту по персоналу ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» та стягнути
з відповідача 8 364 грн 54 коп. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за
період з 23 серпня 2013 року по 19 листопада
2013 року.

В обґрунтування своїх вимог посилалась
на ті обставини, що звільнення
проведено незаконно, оскільки їй не
були запропоновані інші вакантні
робочі місця, а звільнення не погоджено
власником з органом первинної
профспілкової організації, чим
порушено норми чинного трудового
законодавства, умови колективного
договору та її права, просила
задовольнити позов.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 6 грудня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 13 лютого 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги тим, що судами порушено норми
процесуального права та неправильно
застосовано норми матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про
відмову в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з рішенням якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що підприємство самостійно
вирішує питання стосовно своєї
організаційної структури, чисельності
і штатного розпису та не повинно
узгоджувати з будь-яким органом, в тому
числі із профспілковими організаціями,
ці питання.

Відповідач відповідно до умов чинного
трудового законодавства запропонував
позивачці вакантні робочі місця, проте
позивачка відмовилась від
ознайомлення зі списком вакансій та
переведенням на роботу із числа
запропонованих.

А відмова профспілкового органу у
наданні згоди на звільнення позивачки
є необґрунтованою, тому порядок її
звільнення не порушений і підстави для
задоволення позову відсутні.

Проте погодитися з такими судовими
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій не можна з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим з виконанням
усіх вимог цивільного судочинства,
згідно із законом, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення цим вимогам
закону не відповідають.

Судами встановлено, що 3 квітня 1995 року
ОСОБА_3 згідно з розпорядженням № 9
призначена на роботу на Криворізький
металургійний комбінат
«Криворіжсталь» ім. В.І. Леніна,
правонаступником якого є
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»,
поваром 4-го розряду цеху громадського
харчування і торгівлі.

Із 1 вересня 2012 року позивачку
переведено на посаду повара (бригадира)
5-го розряду управління громадського
харчування і торгівлі департаменту з
персоналу, їдальня № 30, кущ їдальні № 43.

На підприємстві діє Первинна
профспілкова організація трудящих
металургійної і гірничовидобувної
промисловості України ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг», членом
якої є позивачка.

22 серпня 2013 року за наказом по
підприємству № 949/л позивачка
звільнена з підприємства за
скороченням штату на підставі п. 1 ч. 1
ст. 40 КЗпП України.

23 липня 2013 року профспілкова
організація не надала згоди на
звільнення позивачки, зазначивши
відповідні мотиви.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
встановлено, що трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у разі змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

За змістом ст. 43 КЗпП України
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пунктами 1 (крім
випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і
пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу,
може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника),
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

У випадках, передбачених
законодавством про працю, виборний
орган первинної профспілкової
організації, членом якої є працівник,
розглядає у п'ятнадцятиденний строк
обгрунтоване письмове подання
власника або уповноваженого ним органу
про розірвання трудового договору з
працівником. Виборний орган первинної
профспілкової організації
(профспілковий представник) повідомляє
власника або уповноважений ним орган
про прийняте рішення у письмовій формі
в триденний строк після його прийняття.

Рішення виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника) про
відмову в наданні згоди на розірвання
трудового договору повинно бути
обгрунтованим. У разі якщо в рішенні
немає обгрунтування відмови в наданні
згоди на розірвання трудового
договору, власник або уповноважений
ним орган має право звільнити
працівника без згоди виборного органу
первинної профспілкової організації
(профспілкового представника) (ст. 47
КЗпП України).

Судами встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що профспілковий
комітет своїм рішенням не надав згоди
роботодавцю на звільнення позивачки на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України із
займаної нею посади та обґрунтував
своє рішення.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, увійшов у
обговорення правомірності такого
обґрунтування, що лежить поза межами
компетенції суд, як і не врахував те, що
наведеною нормою закону власник або
уповноважений ним орган має право
звільнити працівника без згоди
профспілкового комітету лише у разі,
якщо в рішенні цього виборного органу
немає обґрунтування відмови у наданні
згоди на розірвання трудового
договору, а не за обставин
неправильного його обґрунтування,
ухвалив передчасне рішення із
порушенням норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції цих
недоліків не усунув та на вказані
приписи закону також належної уваги не
звернув, на порушення ст. 303 ЦПК України
не перевірив законності та
обґрунтованості рішення суду першої
інстанції та залишив його без змін.

Невиконання судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права унеможливлює
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи та є підставою для
скасування ухвалених у справі судових
рішень і направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції, як
передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
ОСОБА_3 потрібно задовольнити частково,
рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 6 грудня 2013 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13 лютого
2014 року скасувати, а справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337, 338, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково, рішення Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 6 грудня
2013 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 13 лютого 2014 року скасувати,
а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
О.П. Касьян

О.В. Попович

О.В. Ступак

С.П. Штелик