АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/857/14
Справа №2/638/4443/13
Категорія: стягнення коштів
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого -
Макарова Г.О.,

суддів:
Кружиліної О.А.,

Кіся П.В.,

при секретарі -
Семетовській О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Харкові
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_4 та представника Філії
«Слобожаське РУ» Акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит» -
Шкода Наталії Іванівни на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 26 листопада 2013 року за
позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» про зобов'язання
видати документ, що підтверджує повне
погашення заборгованості,
відшкодування шкоди, та за зустрічним
позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі Філії «Слобожанське РУ»
Акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

24.07.2013 року позивач ОСОБА_4
звернувся до Дзержинського районного
суду м. Харкова з позовом, при цьому
посилався на ті обставини, що 16.06.2007
року між ним та відповідачем було
укладено кредитний договір № 207-13-А. У
зв'язку з повним погашенням
заборгованості за зазначеним
кредитним договором позивач звернувся
до відповідача з проханням видати йому
документ на підтвердження повного
виконання зобов'язань за вказаним
кредитним договором, однак, йому було
відмовлено через наявність
заборгованості.

Такі дії відповідача позивач
вважав незаконними, просив суд
зобов'язати відповідача видати йому
документ, що підтверджує повне
погашення заборгованості за кредитним
договором № 207-13-А від 16.06.2007 року,
стягнути з керівника філії
«Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» на відшкодування моральної
шкоди 5 735 грн.

Публічне акціонерне товариство
«Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії
«Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» звернулося до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості. При
цьому посилалося, що дійсно, між ним та
позивачем за первісним позовом ОСОБА_4
було укладено кредитний договір №
207-13-А від 16.06.2007 року. Разом з тим,
позивачем заборгованість за даним
договором погашена не в повному обсязі,
вона становить на 11.10.2013 р. 1 864,41 долар
США, що еквівалентно 14 602,24 грн. по курсу
НБУ на 11.10.2013 р. і складається з:

- простроченої заборгованості за
кредитом 1450,00 доларів США,

- простроченої заборгованості по
відсоткам 56,27 доларів США,

- строкової заборгованості за кредитом
352,13 доларів США,

- строкової заборгованості по
відсоткам 6,01 доларів США.

Крім того, відповідно до п. 6.1.
кредитного договору ОСОБА_4 нарахована
пеня в розмірі 7335,54 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між Публічним
акціонерним товариством «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_2 було укладено
договір поруки від 16.06.2007 р. № 207-13-А-П,
згідно умов якого ОСОБА_2 взяла на себе
зобов'язання відповідати у повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним
договором.

У зв'язку з чим, Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» просило суд
стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2
заборгованість в розмірі 1864,41 доларів
США, що еквівалентно 14602,24 грн. по курсу
НБУ на 11.10.2013 р., пеню в розмірі 7335,54 грн.
та судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 229,40 грн.

В судовому засіданні позивач, який
також представляв інтереси ОСОБА_2,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просив їх задовольнити. Проти
зустрічного позову заперечував, просив
суд відмовити в його задоволенні.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» проти первісного
позову заперечував, просив відмовити в
його задоволенні. Зустрічний позов
підтримував, просив суд його
задовольнити.

Рішенням Дзержинського районного
суду м. Харкова від 26 листопада 2013 року
в задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» про
зобов'язання видати документ, що
підтверджує повне погашення
заборгованості та відшкодування
моральної шкоди, а також у задоволено
зустрічного позову Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості - відмовлено
в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
просить скасувати рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволені його позовних вимог та
ухвалити нове рішення, яким зобов'язати
керівництво ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» видати документ, що
підтверджує повне погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 207-13-А від 16.06.2007 року та стягнути з
керівника філії «Слобожанське РУ» АТ
«Банк «Фінанси та Кредит» суму у
рахунок відшкодування моральної шкоди
у розмірі 11 470 грн., посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, які суд вважав встановленими,
оскільки суд у порушення норм
процесуального права, не повно та не
всебічно розглянув справу, а також у
рішенні посилався на обставини, які не
заявлялися сторонами та не
досліджувалися у судовому засіданні.

В апеляційній скарзі представник
Філії «Слобожаське РУ» Акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит» -
Шкода Н.І. просить скасувати рішення
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволені позовних вимог
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі
філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 та ОСОБА_2
про стягнення заборгованості та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
а також на неповне з'ясування судом
першої інстанції обставин, що мають
значення для справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг, та вимог, заявлених в суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню
не підлягає, а апеляційна скарга
представника Філії «Слобожанське РУ»
Акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» - Шкода Н.І.
підлягає задоволенню у повному обсязі,
виходячи з наступного:

Статтями 10, 11, 58, 60, 179, 212, 213 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Для встановлення у судовому засіданні
фактів, зазначених у частині першій
цієї статті, досліджуються показання
свідків, письмові та речові докази,
висновки експертів.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове
рішення у цивільній справі», рішення є
законним тоді коли суд виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу
згідно з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно розтлумачив ці
норми. Обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, щодо відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4.

Рішенням районного суду
встановлено, що ОСОБА_4 належним чином
умови кредитного договору № 207-13-А від
16.06.2007 року виконані не були, і у нього
існує заборгованість по зазначеному
договору перед відповідачем ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та
Кредит». Позивач на обґрунтування
своїх позовних вимог надав розрахунок,
з якого вбачається, що в січні 2010 року
він сплатив черговий платіж лише 13.01.2010
року, у лютому 2010 року - 12.02.2010 року, у
березні 2010 року - 12.03.2010 року, у квітні 2010
року - 12.04.2010 року, у травні того ж року
12.05.2013 року, тим самим ОСОБА_4, у
порушення умов п. 4.7. Кредитного
договору, несвоєчасно сплачував
проценти три місяці поспіль, тобто
починаючи з 11 березня 2010 року позивач
повинен був сплачувати проценти за
збільшеною на 2% процентною ставкою, що
ОСОБА_4 виконано не було.

Такий висновок є обґрунтованим,
оскільки суд дійшов його на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, та наявних в ній доказів, яким
дана відповідна оцінка. Правильно
встановивши юридичну природу виниклих
правовідносин, суд застосував закон,
який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
були предметом судової перевірки та не
дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені у рішенні мотиви визнання цих
доводів безпідставними, судова колегія
вважає обґрунтованими, такими що
відповідають матеріалам справи.

Оскільки судове рішення в цій частині
ухвалене з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а наведені в скарзі доводи не
відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення відносно
скасування чи зміни оскаржуємого
судового рішення і висновків суду
першої інстанції не спростовують, в її
задоволенні належить відмовити на
підставі ст.308 Цивільного
процесуального кодексу України.

Відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» в особі філії «Слобожанське
РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» суд
першої інстанції вважав позовні вимоги
недоведеними, оскільки визначити
дійсний розмір заборгованості за
кредитним договором не можливо,
оскільки не було надано доказів чому
саме з 16.06.2008 року відсоткова ставка
збільшилась.

Але з цим висновком погодитись не
можна, оскільки суд дійшов його з
порушенням норм матеріального та
процесуального права і висновки суду
не відповідають обставинам справи.

Згідно ст. 309 Цивільного процесуального
кодексу України, підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 536, 546,
625, 1054, 1055Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за
договором про надання споживчого
кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у
письмовій формі.

З установлених судовою колегією
обставин вбачається, що 16.06.2007 року між
ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4
було укладено кредитний договір №
207-13-А (а.с. 42-46). Відповідно до умов
договору банк надає позичальнику в
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості, платності Кредитні
ресурси в сумі 24 354,00 доларів США з
оплатою за процентними ставками
встановленими п. 4.1. цього договору.

Свій підпис в договорі ОСОБА_4 в
судовому засіданні не заперечував.

Відповідно до розрахунку
заборгованості по кредитному договору
(а.с. 34 - 41), заборгованість ОСОБА_4 за
даним договором погашена не в повному
обсязі, вона становить на 11.10.2013 р. 1 864,41
доларів США, що еквівалентно 14 602,24 грн.
по курсу НБУ на 11.10.2013 р. і складається з:

- простроченої заборгованості за
кредитом 1450,00 доларів США,

- простроченої заборгованості по
відсоткам 56,27 доларів США,

- строкової заборгованості за кредитом
352,13 доларів США,

- строкової заборгованості по
відсоткам 6,01 доларів США.

Крім того, відповідно до п. 6.1.
кредитного договору ОСОБА_4 нарахована
пеня в розмірі 7335,54 грн.

Таким чином, відповідач будучи
зобов'язаним щомісячно вносити платежі
по договору, припинив виконувати взяті
на себе зобов'язання допускаючи
прострочення платежів.

Доводи апеляційної скарги
представника Філії «Слобожаське РУ»
Акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» - Шкода Н.І. знайшли
своє підтвердження, оскільки в
судовому засіданні було встановлено,
що згідно п. 4.8 Кредитного договору
передбачено «Сторони підписанням
цього Договору домовились, що у випадку
невиконання або неналежного виконання
позичальником своїх, передбачених п. 5.2
цього договору (Позичальник не уклав із
страховиком договір страхування
предмету застави на наступний рік
кредитування або Позичальник уклав
договір страхування предмету застави
на не погоджених з Банком умовах), за
користування кредитними ресурсами
застосовується процентна ставка у
розмірі збільшена на 2 % від
встановленої за цим кредитним
договором та подальше нарахування
процентів проводиться за вказаною
новою процентною ставкою, починаючи з
наступного дня після дня, який
визначений у п. 5.2. цього договору, як
останній день строку, у який
Позичальник був зобов'язаний укласти
договір страхування на наступний рік
кредитування, але не здійснив такого
переукладання або уклав договір
страхування предмету застави на не
погоджених з Банком умовах. При цьому
Позичальник підписанням цього
договору підтверджує, що для вказаного
вище застосування нової процентної
ставки не вимагається підписання
Сторонами будь-яких інших додаткових
документів, крім цього Договору.

У випадку, якщо після початку дії нової
процентної ставки, вказаної у цьому
пункті Договору, Позичальник здійснить
укладання з страховиком договору
страхування предмету застави на
наступний рік кредитування на користь
Банку та на погоджених з Банком умовах,
надасть Банку укладений договір
страхування на наступний рік
кредитування, Позичальник має право
письмово клопотати перед Банком про
подальше (після надання згоди Банку на
таке нарахування) нарахування
процентів за процентною ставкою у
відповідному (в залежності від
поточного періоду кредитування)
розмірі визначеному п.4.1. цього
Договору. У противному випадку
зазначена у цьому пункті Договору нова
процентна ставка є чинною до кінця
строку дії цього договору.»

Також п. 7.11 Кредитного договору
передбачено «Позичальник зобов'язаний
протягом періоду кредитування,
починаючи з другого Фактичного року
кредитування та закінчуючи кінцевою
датою повернення Кредитних ресурсів,
зазначеною в пю3ю2ю цього Договору,
здійснювати страхування предмету
застави відповідно до п.п.5.2., 5.3. цього
Договору у ЗАТ «Акціонерна компанія
«Омега». Або за окремою згодою Банку у
іншого страховика, особу якого
Позичальник зобов'язаний попередньо
письмово погодити з Банком».

ОСОБА_4 належним чином не виконував
вищезазначені пункти кредитного
договору, а також ОСОБА_4 в 2008 році було
порушено строки укладання договору
страхування і тому з 16.06.2008 року
процентна ставка за кредитом була
підвищена на 2 %, що підтверджується
наданими до справи доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 Цивільного
кодексу України, за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

16.06.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та
Кредит» (Кредитор) та ОСОБА_2
(Поручитель), та ОСОБА_4 (Боржник) було
укладено договір поруки № 207-13-А-П,
відповідно до якого ОСОБА_2
зобов'язується перед кредитором
відповідати у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання боржником
своїх зобов'язань за кредитним
договором № 207-13-А від 16.06.2007 року.

Тому суд приходить до висновку про
законність та обгрунованість вимоги
щодо солідарного стягнення з
відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2
заборгованості на загальну суму 1 864,41
долар США, що еквівалентно 14 602,24 грн. по
курсу НБУ станом на 11.10.2013 рік, та пені у
сумі 7 335,54 грн.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії
«Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» підлягає зміні з ухваленням
нового рішення про задоволення позову
у повному обсязі.

В іншій частині рішення суду
відповідає вимогам матеріального і
процесуального права та є законним і
обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії
«Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» при подачі апеляційної скарги
було сплачено судовий збір у розмірі 114,
70 грн. (а.с. 80).

Відповідно до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені витрати.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 309,
313, 316, 317, 319, 321, 322, 324, 325 Цивільного
процесуального кодексу України, судова
колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
відхилити.

Апеляційну скаргу представника
Філії «Слобожанське РУ» Акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит» -
Шкода Наталії Іванівни - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова від 26 листопада 2013 року -
змінити.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Слобожанське РУ «АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Слобожанське РУ» АТ «Фінанси та
Кредит» заборгованість на загальну
суму 1 864,41 долар США, що еквівалентно 14
602,24 грн. по курсу НБУ станом на 11.10.2013
рік, та пені у сумі 7 335,54 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» судовий збір у
розмірі 114,70 грн.

В інші частині рішення суду -
залишити без змін.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий -

Судді: