справа № 2/489/1417/14
Ленінський районний суд м. Миколаєва у
головуючого судді Коваленка І.В.
при секретарі Коденко К.В.
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третьої особи - Товарна біржа
«Нерухомість-Південь» про визнання
договору купівлі-продажу дійсним
У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання дійсним договору
купівлі-продажу, укладеного 11.08.1997 на
Товарній біржі «Нерухомість-Південь»,
відповідно до якого вона придбала у
відповідачів квартиру АДРЕСА_1. На
момент звернення з позовом до суду
позивачу стало відомо, що через
відсутність нотаріального посвідчення
договір вважається неналежним
правовстановлюючим документом.
У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
Відповідачі та представник третьої
особи в судове засідання не з'явилися,
про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. Заяву про
розгляд справи за своєї відсутності та
письмових заперечень проти позову
відповідачі до суду не надали.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК
України судом ухвалено про
проведення заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
і зібрані в ній докази, вважає позов
таким, що підлягає задоволенню
виходячи з наступного.
11.08.1997 між ОСОБА_3, ОСОБА_4, з однієї
сторони, та ОСОБА_2, з другої сторони,
укладено договір купівлі-продажу,
відповідно до якого остання придбала
квартиру АДРЕСА_1 Договір оформлено на
Товарній біржі «Нерухомість-Південь».
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»
роз'яснено, що відповідність чи
невідповідність правочину вимогам
законодавства має оцінюватися судом
відповідно до законодавства, яке діяло
на момент вчинення правочину.
Вказаний договір купівлі-продажу
укладено 11.08.1997, тобто під час дії
Цивільного кодексу Української РСР 1963
року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого
передбачено нотаріальне посвідчення
договору купівлі-продажу жилого
будинку, якщо хоча б однією з сторін є
громадянин. Недодержання цієї вимоги
тягне недійсність договору (стаття 47
Частиною другої статті 15 Закону
України «Про товарну біржу» угоди,
зареєстровані на біржі, не підлягають
нотаріальному посвідченню.
У відповідності до частини другої
статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
28.04.1978 №3 «Про судову практику в
справах про визнання угод недійсними»
якщо угода, що потребує нотаріального
посвідчення виконана повністю або
частково однією з сторін, а друга
сторона ухиляється від її
нотаріального посвідчення, суд за
вимогою сторони, яка виконала угоду, її
правонаступників, прокурора вправі
визнати угоду дійсною.
На момент укладення договору
купівлі-продажу квартири сторони
ухилилися від його нотаріального
За таких обставин, суд вважає позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
Керуючись статтями 3, 10, 11, 14, 60, 62, 212-214, 224,
225, 228 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати дійсним договір
купівлі-продажу від 11.08.1997, який
укладено на Товарній біржі
«Нерухомість-Південь» та
зареєстровано в Комунальному
підприємстві «Миколаївське міжміське
бюро технічної інвентаризації» 03.09.1997
до якого ОСОБА_3, ОСОБА_4 продали, а
ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте
Ленінським районним судом м. Миколаєва,
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку.
Суддя
Повний текст заочного рішення
підписано 21.05.2014.