АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/1332/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/711/14
Головуючий у 1-й інстанції Горулько О. М.
Доповідач Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів cудової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Триголова В.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Лобова
О.А.,

при секретарі: Коваль А.А,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_1

на рішення Решетилівського районного
суду Полтавської області від 14 січня 2014
року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бурат-Агро» про
визнання договору оренди землі
недійсним, усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою
шляхом її повернення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Решетилівського районного
суду Полтавської області від 14 січня 2014
року в позові ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Бурат-Агро» про визнання договору
оренди землі недійсним, усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою шляхом її повернення -
відмовлено.

Додатковим рішенням Решетилівського
районного суду Полтавської області від
13 березня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 до
спеціального фонду Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 921, 55 грн.

Рішення Решетилівського районного
суду Полтавської області від 14 січня 2014
року оскаржене позивачкою ОСОБА_1, яка в
апеляційній скарзі просить скасувати
рішення місцевого суду та ухвалити
нове по суті позовних вимог. Свої
доводи обгрунтовує тим, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають істотне значення для справи та
невірно застосувано норми
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи апеляційної скарги, приходить
до висновку, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, згідно договору оренди
землі (а.с. 9-10), даний договір укладено 29
грудня 2008 року між орендодавцем -
ОСОБА_2 та орендарем - ТОВ «Бурат-Агро»
стосовно земельної ділянки площею 4,06
га, розташованої на території
Жовтневої сільської ради
Решетилівського району Полтавської
області, терміном на 5 років. У договорі
обумовлені всі істотні умови, він
підписаний обома сторонами та має
відмітку про здійснення його державної
реєстрації у Решетилівському
районному відділі Полтавської
регіональної філії ДЗК 21 грудня 2010 року
за № 11.

Згідно копії акту прийому-передачі
земельної ділянки (а.с. 11) орендодавець
ОСОБА_2 згідно вказаного вище договору
оренди землі передала орендареві
зазначену у договорі земельну ділянку.

Із копії свідоцтва про смерть
вбачається, що ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після смерті ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_1
прийняла спадщину, і 07 грудня 2010 року їй
було видано свідоцтво про право на
спадщину на цю земельну ділянку, а 11
жовтня 2012 року на підставі цього
свідоцтва про право на спадщину їй
було видано новий Державний акт на
право власності на земельну ділянку, що
підтверджується копіями цих
документів (а.с. 7-8).

Із доданих відповідачем до заперечення
проти позову розрахункових документів
вбачається, що за період з січня 2011 року
по грудень 2013 року позивачка отримала
від відповідача орендну плату згідно
спірного договору оренди у загальній
сумі 8689,11 грн.

Задовольняючи позов, місцевий суд
виходив з того, що відповідно до ч.1 ст.
638 ЦК України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 203 ЦК України: Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України договір,
який підлягає державній реєстрації, є
укладеним з моменту державної
реєстрації.

Згідно ст.ст. 18,20 Закону України «Про
оренду землі» укладений договір оренди
землі підлягає державній реєстрації і
набирає чинності після його державної
реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 32 Закону України «Про
оренду землі» Перехід права власності
на орендовану земельну ділянку до
іншої особи, а також реорганізація
юридичної особи-орендаря не є
підставою для зміни умов або
розірвання договору, якщо інше не
передбачено договором оренди землі.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру, тобто
реєстрацією є запис, фіксація фактів
або явищ з метою обліку їх та надання їм
статусу офіційно визнаних актів,
внесення до списку або книги обліку.
Аналіз наведених норм дає підстави для
висновку про те, що моментом вчинення
правочину слід вважати момент, коли
сторони свого часу досягли згоди з усіх
істотних умов. Одностороння незгода
сторони з реєстрацією раніше
підписаного нею договору не може
визнаватися обставиною для визнання
його недійсним із підстав,
передбачених частиною третьою статті
203 та частиною першою статті 215 ЦК
України.

Така позиція висловлена у постанові
судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 25 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА 1 до
селянського (фермерського)
господарства «Павел», відділу
Держкомзему в Долинському районі
Кіровоградської області про визнання
договору оренди землі недійсним та
скасування державної реєстрації
договору за заявою ОСОБА 1 про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 липня 2013 року.

Враховуючи викладене, а також те, що
спірний договір оренди землі від 29
грудня 2008 року пройшов відповідну
державну реєстрацію, волевиявлення
ОСОБА_2 було спрямоване саме на
укладення договору оренди належної їй
земельної ділянки, що підтверджується
підписанням нею договору оренди,
передачею належної їй земельної
ділянки орендареві, отриманням
орендної плати; за життя ОСОБА_2 договір
оренди не оспорювала, порядок
державної реєстрації договору не був
порушеним, окрім того, суду не надано
жодних доказів того, що у ОСОБА_2 було
відсутнє волевиявлення на укладення
спірного договору оренди, більше того,
наявність такого волевиявлення
вбачається із змісту самої позовної
заяви, суд першої інстанції вірно
прийшов до висновку про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_1

Як встановила колегія суддів, такий
висновок місцевого суду є вірним,
оскільки суд дійшов його після повного,
всебічного та об'єктивного з'ясування
фактичних обставин справи, прав та
обов'язків сторін в даних
правовідносинах, з правильним
застосуванням норм матеріального
права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308
ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Решетилівського районного
суду Полтавської області від 14 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

С у д д і: (підписи)
В.М. Триголов

С.М. Бондаревська

О.А. Лобов

ВІРНО: