Провадження №2/521/2489/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12» травня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання
Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2013 року позивач звернувся з
позовною заявою до суду, в якій просив
суд ухвалити рішення, яким стягнути з
відповідача, як спадкоємця суму боргу
за договором позики, укладеного між
позивачем та матір'ю відповідача,
ОСОБА_3.

На обґрунтування позову зазначив, що
13.05.2010 року він та ОСОБА_3 уклали договір
позики грошей, за яким ОСОБА_3 позичила
у нього суму у розмірі 218 240 грн. 00 коп.,
що в еквіваленті за домовленістю
становило 27 280 доларів США з остаточним
терміном повернення 13 листопада 2010
року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Її
спадкоємцем за законом є її син, ОСОБА_2.
Позивач вказує, що ОСОБА_3 постійно
порушувала порядок виплати коштів і
свої зобов'язання за договором позики
грошей повністю не виконала. Позивач
просить стягнути зі спадкоємця ОСОБА_2
залишок боргу - 140 678, 80 грн., пеню за
несвоєчасне виконання зобов'язання в
період з 01.01.2013 р. по 18.10.2013 р. - 252 935, 76
грн., та три проценти річних від
простроченої суми - 4 220, 30 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав за
підставами вказаними в позові, просив
задовольнити позов.

Представник відповідача позов не
визнала, надала суду письмове
заперечення щодо кожної обставини,
викладеної у позовній заяві, в якому
просила відмовити у задоволенні
позову.

Мотиви та додаткові доводи сторін,
учасників процесу зафіксовано
технічними засобами фіксації процесу.

Суд вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача, встановивши
обставини і визначивши відповідно до
них правовідносини, вважає що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 13.05.2010 року між
позивачем та ОСОБА_3 був укладений
договір позики грошей, за яким ОСОБА_3
позичила у позивача суму у розмірі 218 240
грн. 00 коп., що в еквіваленті за
домовленістю становило 27 280 доларів США
з остаточним терміном повернення 13
листопада 2010 року. 13.05.2010 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено
нотаріально посвідчений іпотечний
договір, у забезпечення договору
позики, згідно якого ОСОБА_3 передала в
іпотеку ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_3 на праві приватної
власності. 18.10.2010 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 було підписано договір про
внесення змін до договору позики
грошей від 13.05.2010 року, згідно з яким
остаточним терміном повернення коштів
є 18.04.2011 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
померла. Її спадкоємцем за законом є
відповідач, її син, ОСОБА_2.

Виходячи з норми ст.1046 ЦК України,
правова природа договору позики
полягає у передачі позикодавцем у
власність позичальникові грошових
коштів або інших речей, визначених
родовими ознаками та зобов'язанні
позичальника повернути позикодавцеві
таку ж суму грошових коштів (суму
позики) або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

З моменту смерті спадкоємця
припиняються його зобов'язання і
переходять до спадкоємців.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України,
кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 1231 ЦК України, до
спадкоємця переходить обов'язок
сплатити неустойку (штраф, пеню), яка
була присуджена судом кредиторові із
спадкодавця за життя спадкодавця.

Суду не надано документів,
підтверджуючих, що неустойка, яку
вимагає стягнути позивач зі
спадкоємця, була присуджена судом
кредиторові із спадкодавця за життя
спадкодавця ОСОБА_4, тому суд дійшов
висновку, що вимога про стягнення
неустойки не обґрунтована та
задоволенню не підлягає.

Суд також критично ставиться до
твердження представника позивача про
те, що позивачу стало відомо про факт
смерті ОСОБА_4 19.08.2013 року, оскільки із
матеріалів справи вбачається, що 15.04.2014
року приватному нотаріусу Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
була надана позивачем вимога кредитора
ОСОБА_1 до спадкоємців ОСОБА_4 про
обов'язок спадкодавця задовольнити
вимоги кредитора ОСОБА_1, що вказує на
те, що позивач знав про факт смерті
ОСОБА_4 15.04.2014 року.

11.02.2014 року у судовому засіданні була
допитана в якості свідка ОСОБА_6 яка
пояснила суду, що 01.02.2013 р. ОСОБА_1
дізнався про смерть ОСОБА_4 під час їх
особистої розмови.

11.02.2014 року у судовому засіданні була
допитана у якості свідка ОСОБА_7, яка
пояснила суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона була
присутня при розмові ОСОБА_8 з ОСОБА_1,
під час якої ОСОБА_8 у її присутності
повідомила ОСОБА_1 про смерть ОСОБА_4.

27.03.2014 року у судовому засіданні була
допитана в якості свідка приватний
нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, яка
повідомила суду, що ОСОБА_2 є
спадкоємцем за законом ОСОБА_4,
правовстановлюючі документи на
квартиру, що є предметом спадщини,
знаходились та знаходяться у позивача
у зв'язку з чим за вимогою спадкоємця
ОСОБА_4 вона надала лист на ім'я ОСОБА_1,
також у матеріалах спадкової справи є
вимога ОСОБА_1 на ім'я спадкоємців, яку
вона готова представити за письмовим
запитом суду.

Позивач у позовній заяві вказує на те,
що йому було відомо про факт смерті
ОСОБА_4, про факт відкриття спадщини, та
про те, що спадкоємець ОСОБА_2 знав про
існування боргу, однак позовні вимоги
до відповідача у встановлений законом
строк висунуті не були.

Відповідно до ч.4 ст.1281 ЦК України
кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частиною другою і третьою цієї статті,
позбавляються права вимоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач подав позовну
заяву 18.10.2013 року. Строк пред'явлення
вимоги кредитора до спадкоємців
боржника сплинув 01.08.2013 року.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд оцінивши в сукупності
надані в судовому засіданні докази,
пояснення сторін, свідків вважає
необхідним відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.1218, 1231, 1281 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215,
218, 223, 267, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики - відмовити у повному
обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Малиновського
районного суду міста Одеси апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
А.П. ЦЕЛУХ