АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/1019/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого судді - Гринчука
Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю відповідача та її
представника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором купівлі - продажу та
моральної шкоди з апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 березня 2014 року, -

встановила:

В серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_3 та просив з
урахуванням збільшених в суді позовних
вимог стягнути 54 055,65 грн. боргу за
договором купівлі - продажу з
врахуванням 3-х відсотків річних, 5 000
грн. моральної шкоди та судові витрати
в справі.

На підтвердження позовних вимог
позивач зазначив, що в серпні 2010 року
між ним та батьком відповідачки ОСОБА_5
був укладений усний договір
купівлі-продажу корпоративних прав у
розмірі 17,8% частки статутного капіталу
МП «Південний Буг». На виконання цього
договору позивач передав ОСОБА_5
грошові кошти в сумі 49 641 грн. Натомість
ОСОБА_5 свої зобов'язання за договором
купівлі-продажу не виконав та не
передав йому частку статутного
капіталу вказаного підприємства.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер.
Відповідач, яка є спадкоємцем
останнього також не виконує умови
договору купівлі-продажу від 14 серпня
2010 року.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 12 березня 2014 в
задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким задоволити його
позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування своїх доводів
апелянт зазначив, що відмовляючи у
задоволенні позову суд першої
інстанції прийшов до помилкового
висновку про те, що ним не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження своїх позовних вимог.

________________________________________________________________________
________________________

Головуючий у першій інстанції -
Приступа Д.І
Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 19,20

При цьому судом не взято до уваги
оригінал розписки від 14 серпня 2010 року,
яка підтверджує передачу ОСОБА_2 та
отримання ОСОБА_5 грошових коштів у
розмірі 49 641 грн. в рахунок договору,
умови якого останнім виконано не було.

В судове засідання належним чином
повідомлений апелянт не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.

Відповідач та її представник в
судовому засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечили.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Судом встановлено, що в розписці
від 14.08.2010 року зазначено про те, що
ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_2 49 641 грн. в
рахунок частки статутного фонду в МП
„Південний Буг".

Відмовляючи в задоволенні позову
суд прийшов до обґрунтованого висновку
про відсутність в справі доказів на
підтвердження викладених в позовній
заяві обставин.

Послання апелянта на норми ЦК
України, які регулюють відносини в
сфері договору купівлі-продажу
безпідставні, оскільки матеріали
справи не містять об'єктивних даних про
існування між сторонами договірних
відносин з приводу придбання
корпоративних прав або майна МП
„Південний Буг".

Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України
якщо не буде встановлено, що сума,
сплачена в рахунок належних з боржника
платежів, є завдатком, вона вважається
авансом.

Зі змісту вказаної вище письмової
розписки вбачається лише отримання
ОСОБА_5 від ОСОБА_2 грошових коштів в
розмірі 49 641 грн. в рахунок частки
статутного капіталу у підприємстві.

Оскільки цей намір сторонами
реалізований не був, тому спірну суму
слід визнати авансовим платежем.

Не вбачається в даному випадку
також і правових підстав для
застосування положень ст. 625 ЦК України,
оскільки розписка від 14.08.2010 року не
встановлює обов'язку ОСОБА_5 повернути
отримані за розпискою грошові кошти
ОСОБА_2, тобто грошове зобов'язання
відсутнє.

Враховуючи ту обставину, що
відповідач ОСОБА_3, яка є спадкоємцем
майна ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року, в суді заперечила факт отримання
останнім вищевказаної суми та
написання письмової розписки, а
доказів на спростування цих тверджень
позивач не надав, тому враховуючи також
і вимоги ст.ст. 60, 212 ЦПК України позовні
вимоги є безпідставні.

Не спростовують висновків суду
першої інстанції й інші доводи
апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно
і всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 12
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
Р.С. Гринчук