Справа № 199/7443/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2013 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді
Подорець О.Б.

за участю секретаря
Голубніченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, про
визнання довіреності недійсною,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року позивач звернувся до
суду із даним позовом, в його
обґрунтування посилаючись на те, що їй
на праві власності належить ? частина
домоволодіння АДРЕСА_1. У другій
частині вказаного домоволодіння
мешкала племінниця позивача ОСОБА_7.
Так як позивачка мала намір продати
свою ? частину домоволодіння вона
звернулася до ріелтора ОСОБА_4, яка
відвезла позивачку до приватного
нотаріуса ОСОБА_6, де 06.09.05 оформила
довіреність від імені позивачки на ім'я
ОСОБА_3 - дочки ОСОБА_4 Дана довіреність
оформлялася на продаж та на купівлю
іншого житла для позивача та її онуки.
Після оформлення документів секретар
видав позивачу саму довіреність. Коли
позивачка вийшла з нотаріальної
контори її зупинила ОСОБА_4, яка
знаходилась разом з нею під час
складання довіреності, сказала що
треба повернутися і поставити підпис
на екземплярі довіреності. Позивачка
повернулася та підписала на зворотній
стороні довіреності, так як вважала що
це другий оригінал довіреності.

Через де який час ОСОБА_4 повідомила
позивачку, що знайшла для неї житло в с.
Кільчень. Однак потім позивачка
зрозуміла, що її обдурили, оскільки
житло було не придатні для проживання.
05 жовтня 2005 року позивачка повернулася
в місто та разом зі своєю родичкою
ОСОБА_8 пішла до нотаріуса ОСОБА_6 для
того щоб відізвати довіреності на
продаж її домоволодіння по АДРЕСА_1. У
нотаріуса ОСОБА_1 дізналася про те, що
існує другий варіант довіреності,
відповідно до якої позивачка
подарувала свою ? частину
домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_5 Після
цього позивачка звернулася до органів
Внутрішніх справ та прокуратури АНД
району. Однак їй було відмовлено у
порушенні кримінальної справи. Після
позивачка звернулася до
Амур-Нижньодніпровського районного
суду щодо оскарження постанови
помічника прокурора АНД району. Суд
задовольнив вимоги позивача та
повернув справу на додаткову
перевірку. При досудовому
розслідуванні виявилось, що існує три
копії довіреності, які відрізняються
одна від одної. Як з'ясувалось зі
свідчень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 допис на
довіреності не був зроблений у день
видачі довіреності № 52-69, а зроблений у
день оформлення договору дарування,
тобто 15 вересня 2005 року нотаріусом
ОСОБА_6 Таким чином позивачка просить
визнати недійсною довіреність від 06
вересня 2005 року, видану ОСОБА_1 на ім'я
ОСОБА_3, посвідчену приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстровану в реєстрі за №5269.

Позивач ОСОБА_1 та її представник за
довіреністю ОСОБА_8 повністю
підтримали вимоги позову, просили суд
задовольнити позов у повному обсязі,
надали пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_2 до суду не з'явилася,
надала заяву щодо розгляду справи за її
відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224
ЦПК України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, про місце, дату та час
судового розгляду справи були
сповіщені належним чином, про причини
неявки суд не повідомили, не надали
заяви про розгляд справи за їх
відсутності, не скористалися правом
надання заперечень проти позову, у
зв'язку з чим суд за згодою позивача
вирішує справу у порядку заочного
розгляду на підставі наявних у справі
доказів.

Вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, дослідивши
письмові докази, дослідивши матеріали
цивільної справи №2-130/11, суд приходить
до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частинами 1, 2 ст. 215 ЦК України
передбачено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1
- 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, згідно зі
змістом яких зміст правочину не має
суперечити ЦК України, іншим актам
цивільного судочинства, а також
моральним засадам суспільства, особа,
яка вчиняє правочин повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі,
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним, правочин, що
вчиняється батьками не може суперечити
правам та інтересам їх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей;
недійсним також є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом.

Судом було встановлено, що 06 вересня
2005 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим №5269 була посвідчена
довіреність, якою ОСОБА_1 уповноважує
ОСОБА_3 (мовою довіреності) "бути моїм
повноправним представником в КП
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» з питання
одержання Витягу з реєстру для продажу
належної мені частини житлового
будинку номер АДРЕСА_1 та продати
належну мені частину житлового будинку
номер АДРЕСА_1…" (а.с.8).

Також в матеріалах справи наявна
довіреность від 06 вересня 2005 року
посвідчена приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим №5269, якою ОСОБА_1
уповноважує ОСОБА_3 (мовою довіреності)
"бути моїм повноправним представником
в КП «Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» з питання
одержання Витягу з реєстру для продажу
належної мені частини житлового
будинку номер АДРЕСА_1 та продати або
подарувати ОСОБА_5 належну мені частину
житлового будинку номер АДРЕСА_1…"
(а.с.9-10).

Відповідно до пункту 23 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції від 3
березня 2004 року, в редакції, яка буда
чинною на час посвідчення довіреності,
дописки і виправлення повинні були
бути застережені нотаріусом перед
підписом відповідних осіб (сторін
правочинів інших осіб, які підписали
правочин, заяву та ін.) і повторені в
кінці посвідчувального напису.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з листа міністерства юстиції
України від 11 травня 2010 року була
здійснена перевірка приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, якою
встановлено, що нотаріусом ОСОБА_6 було
посвідчено довіреність на продаж
частини домоволодіння АДРЕСА_1, після
чого в довіреність було внесено
дописку, згідно якої ОСОБА_1
уповноважувала повіреного подарувати
належну їй частину житлового будинку
ОСОБА_5, про що зроблено відповідне
застереження. При цьому нотаріусом не
було дотримано п. 23 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України. Інформація про
посвідчення вищезазначеної
довіреності була внесена нотаріусом до
Єдиного реєстру довіреностей.

05 жовтня 2005 року на підставі заяви
ОСОБА_1 приватним нотаріусом ОСОБА_9
вищезазначену довіреність було
скасовано, про що було внесено
відповідні відомості до Єдиного
реєстру довіреностей.

В судовому засіданні досліджені
матеріали цивільної справи №2-130/11 за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_10, про
визнання довіреності недійсною, з
якого вбачається, що позивачі
звернулися до суду 12 червня 2007 року, і
ухвалою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
13 травня 2013 року позов залишено без
розгляду.

На підставі викладеного та на
підставі наданих сторонами доказів,
суд приходить до висновку, що
довіреність від 06 вересня 2005 року слід
визнати недійсною.

Разом з тим, розглядаючи справу, суд
вважає, що права ОСОБА_2 не порушено, а
відтак їй у задоволенні позову слід
відмовити. Крім того, суд вважає, що по
правовідносинам, які виникли між
сторонами, ОСОБА_5 не є належним
відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги слід
задовольнити частково.

З урахуванням результату розгляду
справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України слід стягнути зі ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені нею
судові витрати у вигляді сплаченого
судового збору в розмірі по 57 (п'ятдесят
сім) грн. 35 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 218,
222, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
про визнання довіреності недійсною -
задовольнити частково.

Визнати недійсною довіреність від 06
вересня 2005 року, видану ОСОБА_1 на ім'я
ОСОБА_3, посвідчену приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстровану в реєстрі за №5269.

Стягнути зі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у
вигляді сплаченого судового збору в
розмірі по 57 (п'ятдесят сім) грн. 35 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
О.Б.Подорець