Справа № 689/2661/13-ц
Провадження № 2/689/22/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
смт.
Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

при секретарі Білоус
Г.В.,

з участю: представника позивача
Панченка Д.В., представника відповідача
ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, представника
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4, та
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідача, ОСОБА_2, -
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, - адвоката ОСОБА_11,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Ярмолинці
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Надра» до ОСОБА_2, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача,
ОСОБА_2, - ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13,
ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_5,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_4, про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, - комплекс, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 3813, 1
кв.м., та за позовом третіх осіб, які
заявляють самостійні вимоги щодо
предмета спору, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк «Надра»,
ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки
від 24 грудня 2007 року, укладеного між
ОСОБА_2 та Публічним акціонерним
товариством «Комерційний Банк «НАДРА»,
що посвідчений приватним нотаріусом
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_17 і зареєстрований за №
8162, недійсним,

встановив:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про звернення
стягнення на предмет іпотеки. В позові
зазначив, що між ПАТ «КБ «НАДРА» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
від 24 грудня 2007 року та надані грошові
кошти в сумі 130 000 доларів США строком до
23 грудня 2014 року зі сплатою процентів
за користування кредитом 14, 4 % річних.
Відповідно до п.п. 3.3., 3.4. Кредитного
договору позичальник зобов'язаний
повернути кредит та сплачувати
відсотки за користування кредитом, а у
випадках, передбачених цим договором,
також сплатити неустойку та
відшкодувати завдані банку збитки. З
метою забезпечення виконання
зобов'язання щодо повернення кредиту,
сплати нарахованих процентів, можливих
штрафних санкцій, а також інших витрат
між позивачем та ОСОБА_2 було укладено
договір іпотеки від 24.12.2007р., що
посвідчений приватним нотаріусом
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_17, і зареєстрований за №
8163. Відповідно до даного договору
відповідач поручився перед позивачем
за виконання зобов'язань, передбачених
кредитним договором. Предметом іпотеки
є комплекс, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 загальною площею 3813, 1 кв.м.
Відповідачем в порушення розділу 4
кредитного договору не повернуто у
строк наданий у користування кредит, не
сплачено відсотки за користування
кредитними коштами. Відповідно до ч. 2
ст. 590 ЦК України заставодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет застави у разі, коли
зобов'язання не буде виконано у
встановлений строк (термін), якщо інше
не встановлено договором або законом.
Статтею 30 Закону України «Про іпотеку»
встановлено, що у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Згідно ст. 12
Закону України «Про іпотеку» у разі
порушення іпотекодавцем обов'язків,
встановлених Іпотечним договором,
іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, а в разі його невиконання
- звернути стягнення на предмет
іпотеки. Відповідно до ст. 7 Закону
України «Про іпотеку» за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному об'ємі
або в частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання. Просив суд звернути
стягнення на предмет іпотеки за
іпотечним договором від 24.12.2007р., що
посвідчений приватним нотаріусом
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_17, зареєстрований за № 8163,
а саме - на комплекс, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 3813, 1
кв.м., в рахунок задоволення грошових
вимог Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
за кредитним договором від 24 грудня 2007
року в загальній сумі 245 959, 72 доларів
США, що в еквіваленті становить 1 969 355
грн. 04 коп. та встановити спосіб
реалізації предмета іпотеки.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду
Хмельницької області від 10 лютого 2014
року до участі у справі залучено в
якості третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача, ОСОБА_2, -
ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_18, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_4

7 квітня 2014 року до початку
розгляду справи по суті треті особи,
які заявляють самостійні вимоги щодо
предмета спору, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та
ОСОБА_4 подали до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «НАДРА», ОСОБА_2 позов про визнання
договору іпотеки від 24 грудня 2007 року,
який укладено між ОСОБА_2 та Публічним
акціонерним товариством «Комерційний
Банк «НАДРА», що посвідчений приватним
нотаріусом Хмельницького міського
нотаріального округу ОСОБА_17 і
зареєстрований за № 8162, недійсним. В
позові зазначили, що до ОСОБА_2 право
власності на майновий комплекс за
адресою: АДРЕСА_1 перейшло за договором
купівлі-продажу від 23.11.2007р., укладеним
з ОСОБА_19 В свою чергу, ОСОБА_19
незаконно набув вказане майно, про що
свідчить вирок Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 28.02.2012р. Разом з тим,
зазначеним вище вироком скасовано
свідоцтво про державну реєстрацію
права власності на нерухоме майно №
20969259 на майновий комплекс в АДРЕСА_1,
зареєстрованого на підставі договору
купівлі-продажу від 23.11.2007р. КП
«Ярмолинецьке БТІ» на ОСОБА_2. 27.06.2013р.
Постановою Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області майновий комплекс в с.
Антонівці по АДРЕСА_1 загальною площею
3813, 1 кв. м передано законному власнику -
Спілці громадян-співвласників майна с.
Антонівці Ярмолинецького району
Хмельницької області. Дії відповідача
ОСОБА_2 по наданню в іпотеку
неналежного йому майна такими, що
спрямовані на порушення їхніх майнових
прав і, відповідно, є такими, що
укладені з порушенням норм цивільного
законодавства, а тому договір іпотеки
від 24.12.2007р. має бути визнаний
недійсним. Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Частиною 3 цієї ж статті визначено, що
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин). Як вказано вище,
Спілка селян-співвласників майнових
паїв є єдиним законним власником
майнового комплексу в с. Антонівці
Ярмолинецького району, а отже, виключно
спілка має право розпоряджатися цим
майном, оскільки відповідно до ст. 317 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Таким
чином, укладений між відповідачами,
ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра» договір
іпотеки від 24.12.2007р. має бути визнаний
недійсним на підставі недотримання
вимог ч. 1 ст. 203 ЦКУкраїни, якою
визначено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

28 квітня 2014 року ухвалою
Ярмолинецького районного суду
Хмельницької області позовну заяву
третіх осіб, які заявляють самостійні
вимоги щодо предмета спору на стороні
відповідача, ОСОБА_2, - ОСОБА_14, ОСОБА_15
та ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк «НАДРА»,
ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки
від 24 грудня 2007 року, укладеного між
ОСОБА_2 та Публічним акціонерним
товариством «Комерційний Банк «НАДРА»,
що посвідчений приватним нотаріусом
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_17 і зареєстрований за №
8163, недійсним, об'єднано в одне
провадження з позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача, ОСОБА_2, -
ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_4, про звернення
стягнення на предмет іпотеки -
комплекс, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 3813, 1 кв.м.

В судовому засіданні представник
позивача свої позовні вимоги
підтримав, проти задоволення позову
третіх осіб заперечив. Суду пояснив, що
на даний час спірне майно (комплекс)
перебуває в іпотеці ПАТ «КБ «НАДРА».
Відповідач, ОСОБА_2, є добросовісним
набувачем майна. Згідно ст. 23 Закону
України «Про іпотеку», яка передбачає,
що в разі переходу права власності
(права господарського відання) на
предмет іпотеки від іпотекодавця до
іншої особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою. Особа, до якої перейшло
право власності на предмет іпотеки,
набуває статус іпотекодавця і має всі
його права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існували до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.
Вважає, що для третіх осіб іпотека є
дійсною і вони набули статус
іпотекодавця.

Представник відповідача, ОСОБА_2, -
адвокат ОСОБА_3, позов ПАТ «КБ «Надра»
визнала частково, а проти позову третіх
осіб заперечила. Пояснила, що
відповідач не визнає пеню в розмірі 21
737, 48 доларів США, адже це буде подвійна
юридична відповідальність. Зазначила,
що при зміні власника майна іпотека
зберігає чинність.

Представник третіх осіб - адвокат
ОСОБА_11, проти задоволення позову ПАТ
«КБ «Надра» заперечив, позов ОСОБА_14,
ОСОБА_15 та ОСОБА_4 підтримав, суду
пояснив, що фактично ОСОБА_19 викрав
спірний майновий комплекс у власників
майнових паїв Спілки
селян-співвласників с. Антонівці.
Оскільки майно вибуло поза волею
власників, тому відповідач ОСОБА_2 не
може бути добросовісним володільцем.
Вважає, що до даних правовідносин не
можна застосувати ст. 23 Закону України
«Про іпотеку», на яку посилається
представник позивача, адже від ОСОБА_2 і
до власників майнових паїв вказаний
майновий комплекс не перейшов ні в
порядку спадкування, ні в порядку
правонаступництва, а був незаконно
оформлений на ОСОБА_19, який згодом його
відчужив (продав) ОСОБА_2, що
підтверджується копією вироку
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 28.02.2012р.
Постановою Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 27.06.2013р. майновий комплекс
повернуто законним володільцям -
власникам майнових паїв Спілки
селян-співвласників майна с. Антонівці
Ярмолинецького району. При розгляді
кримінальної справи власникам
майнових паїв не було відомо про
іпотеку. Вказаний правочин (договір
іпотеки) повинен бути визнаний
недійсним на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК
України, оскільки він не відповідає
вимогам ст. 317 ЦК України, яка
передбачає, що власникові належать
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Заслухавши учасників судового
засідання, дослідивши матеріали справи
в цілому, оцінивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що у
задоволенні позову ПАТ «КБ «НАДРА»
слід відмовити, а позов ОСОБА_14, ОСОБА_15
та ОСОБА_4 - задоволити.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст. 10
ЦПК України передбачає, що сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості. Відповідно до
ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, що беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 24 грудня ПАТ
«КБ «НАДРА» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір та надані грошові
кошти в сумі 130 000 доларів США строком до
23 грудня 2014 року зі сплатою процентів
за користування кредитом 14, 4 % річних.
Відповідно до п.п. 3.3., 3.4. Кредитного
договору позичальник зобов'язаний
повернути кредит та сплачувати
відсотки за користування кредитом, а у
випадках, передбачених цим договором,
також сплатити неустойку та
відшкодувати завдані банку збитки (а.с.
7-10). З метою забезпечення виконання
зобов'язання щодо повернення кредиту,
сплати нарахованих процентів, можливих
штрафних санкцій, а також інших витрат
між позивачем та відповідачем було
укладено договір іпотеки від 24.12.2007р.,
що посвідчений приватним нотаріусом
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_17, і зареєстрований за №
8162. Відповідно до даного договору
відповідач поручився перед позивачем
за виконання зобов'язань, передбачених
кредитним договором. Предметом іпотеки
є комплекс, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 загальною площею 3813, 1 кв.м. (а.с.
26-28). Відповідачем в порушення розділу 4
кредитного договору не повернуто у
строк наданий у користування кредит, не
сплачено відсотки за користування
кредитними коштами. Станом на 10.11.2013р.
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 245 959, 72 доларів США,
що еквівалентно 1 969 355 грн. 04 коп. (а.с. 5).

Згідно вироку Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 28.02.2012р., який набрав
законної сили 14.03.2012р., скасовано
свідоцтво про реєстрацію права
власності на нерухоме майно № 20969259 на
майновий комплекс в АДРЕСА_1,
зареєстрованого на підставі рішення
постійно діючого третейського суду при
юридичній корпорації «Принцип» від 216
жовтня 2007 року Комунальним
підприємством «Ярмолинецьке бюро
технічної інвентаризації» на ОСОБА_19;
скасовано свідоцтво про реєстрацію
права власності на нерухоме майно №
20969259 на майновий комплексв АДРЕСА_1,
зареєстрованого на підставі договору
купівлі-продажу серії ВКВ № 176599
(реєстраційний номер 2420) від 23
листопада 2007 року Комунальним
підприємством «Ярмолинецьке бюро
технічної інвентаризації» на ОСОБА_2
(а.с. 41-45, 77-79).

Постановою Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 27.06.2013р. майновий комплекс в
с. Антонівці, АДРЕСА_1, загальною площею
3813, 1 кв. м повернуто законним
володільцям - власникам майнових паїв
Спілки селян-співвласників майна с.
Антонівці Ярмолинецького району (а.с.
47).

Відповідно до постанови про
закінчення виконавчого провадження
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Ярмолинецького районного управління
юстиції ОСОБА_21 від 29.10.2013р. 29 жовтня 2013
року майновий комплекс в АДРЕСА_1
загальною площею 3813, 1 кв. м передано
Спілці громадян-співвласників майна с.
Антонівці Ярмолинецького району (а.с.
52-53).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 203
Цивільного Кодексу України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Судом також встановлено, що
треті особи, які заявляють самостійні
вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4,
ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відповідно до
свідоцтв про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майнових сертифікатів) є власниками
майнових паїв пайового фонду майна
колективного сільськогосподарського
підприємства КПГ «Україна» на СТОВ
«Україна» с. Антонівці Ярмолинецького
району.

Пунктом 2 частини 1 статті 16
Цивільного Кодексу України визначено,
що способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання правочину
недійсним.

Відповідно до припису
частини 1 статті 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Частина 1 статті 319 ЦК України
передбачає, що власник володіє,
користується, розпоряджається майном
на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Таким чином, судом
встановлено, що договір іпотеки
майнового комплексу, що укладений між
ОСОБА_2 та Публічним акціонерним
товариством «Комерційний Банк «НАДРА»,
суперечить вимогам ст. ст. 317, 319, 321
Цивільного кодексу України, оскільки
порушує права та законні інтереси
співвласників майна, ОСОБА_15, ОСОБА_14 та
ОСОБА_4, тому його слід визнати
недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 та ч. 1
ст. 215 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, оскільки
задоволення позову третіх осіб, які
заявляють самостійні вимоги щодо
предмета спору, ОСОБА_4, ОСОБА_14 та
ОСОБА_15, повністю виключає задоволення
позову позивача (ст. 123 ЦПК України),
тому у задоволенні позову ПАТ КБ
«Надра» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки необхідно
відмовити.

Суд не бере до уваги доводи
представника позивача про те, що на
підставі ст. 23 Закону України «Про
іпотеку» для третіх осіб іпотека є
дійсною і вони набули статус
іпотекодавця з наступних причин. Так,
згідно ст. 23 Закону України «Про
іпотеку» в разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою. Особа, до
якої перейшло право власності на
предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки. Тобто,
виходячи з системного аналізу вказаної
статті, в цьому випадку право власності
на предмет іпотеки для набувача майна
переходить в майбутньому, тобто після
укладення договору іпотеки, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва. Позивач не надав
суду жодних належних і допустимих
доказів того, що треті особи набули
право власності на предмет іпотеки за
цивільно-правовими угодами, укладеними
після 24 грудня 2007 року, або в порядку
спадкування чи правонаступництва. В
даному ж випадку, треті особи є
співвласниками майнового комплексу по
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
майнових сертифікатів, вироком
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 28.02.2012р.,
постановою Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 27.06.2013р., постановою про
закінчення виконавчого провадження
від 29.10.2013р.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК
України якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

За таких обставин, оскільки
у задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки відмовлено, тому
необхідно скасувати заходи
забезпечення позову, а саме - зняти
арешт, що накладений ухвалою
Ярмолинецького районного суду
Хмельницької області від 20 листопада
2013 року, на комплекс, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 3 813,
кв.м. вартістю 549 441 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України з відповідачів, ПАТ КБ «Надра»
та ОСОБА_2, необхідно стягнути на
користь ОСОБА_4 по 121 грн. 80 коп.
сплаченого судового збору.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 16, 203, 215, 317, 319, 321, 391
Цивільного кодексу України; ст. ст. 3, 10,
11, 60, 88, 123, 154, 212-215 ЦПК України,

вирішив:

У задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача, ОСОБА_2, -
ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_4, - відмовити.

Позов третіх осіб, які
заявляють самостійні вимоги щодо
предмета спору, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк «НАДРА»,
ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки
від 24 грудня 2007 року, укладеного між
ОСОБА_2 та Публічним акціонерним
товариством «Комерційний Банк «НАДРА»,
що посвідчений приватним нотаріусом
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_17 і зареєстрований за №
8162, недійсним, - задоволити.

Визнати недійсним договір
іпотеки комплексу, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 3 813,
кв.м. вартістю 549 441 грн., від 24 грудня 2007
року, який укладений між ОСОБА_2 та
Публічним акціонерним товариством
«Комерційний Банк «НАДРА», що
посвідчений приватним нотаріусом
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_17 і зареєстрований за №
8162.

Скасувати заходи
забезпечення позову, а саме - зняти
арешт, що накладений ухвалою
Ярмолинецького районного суду
Хмельницької області від 20 листопада
2013 року, на комплекс, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 3 813,
кв.м. вартістю 549 441 грн.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Надра» на користь ОСОБА_4 121 грн. 80
коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 121 грн. 80 коп. сплаченого
судового збору.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу в Апеляційний суд
Хмельницької області через
Ярмолинецький районний суд
Хмельницької області на протязі 10 днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Мотивувальна частина
рішення виготовлена 23 травня 2014 року.

Суддя
А.В.
Кульбаба