АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

14 травня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану
представником на підставі довіреності
ОСОБА_3 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 лютого 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції в м. Києві
про звільнення майна з-під арешту‚

В С
Т А Н О В И Л А :

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до ВДВС
Шевченківського РУЮ в м. Києві, у якому
просила припинити обтяження на
автомобіль ВАЗ-2107, 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
накладеного постановою старшого
державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ в м. Києві від
27.11.2006 року, звільнивши його з-під
арешту та заборони його відчуження.
Посилалася на те, що на підставі
довіреності від ОСОБА_4 має право на
керування та розпорядження
транспортним засобом. Остання їй
повідомила, що боргові зобов'язання
перед АКБ «Правекс банк» нею погашені,
тому підстави для накладення арешту на
автомобіль відсутні.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 26.02.2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 вважаючи, що рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
без врахування обставин справи, в
поданій представником апеляційній
скарзі просила його скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те‚ що суд не взяв до
уваги наявні в матеріалах справи
докази, які підтверджують право
власності позивача на спірний
автомобіль, зокрема довіреність на
керування та розпорядження
автомобілем від 22.05.2008 року, заяву
ОСОБА_4 про відсутність претензій щодо
розрахунку з позивачем за проданий
автомобіль, яка має ознаки акту
передавання-прийняття транспортного
засобу, а також тимчасовий
реєстраційний талон транспортного
засобу відповідно до якого власником
автомобіля зазначено позивача. Також
суд не врахував обставин щодо
погашення ОСОБА_4 кредитних зобов'язань
та припинення дії договору застави
спірного транспортного засобу, що
підтверджується листом АКБ
«Правекс-Банк» від 20.05.2008 року.

В судовому засіданні суду
апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її
представник апеляційну скаргу
підтримали, просили її задовольнити.

Представник ВДВС Шевченківського
РУЮ в м. Києві, будучи належними чином
повідомленим про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
подав до суду клопотання про слухання
справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді,
вислухавши пояснення позивача та її
представника, перевіривши законність і
обгрунтованість оскаржуваного рішення
в межах, визначених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3
виданого МРЕВ-1 ДАІ ГУ МВС України в м.
Києві (а.с.12), автомобіль марки "ВАЗ",
модель 2107, 2006 року випуску, шасі НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_2,
зареєстрований на праві власності за
ОСОБА_4

22.05.2008 року та повторно 27.12.2013 року
ОСОБА_4 видала довіреність на ім'я
ОСОБА_2, якою уповноважила останню
представляти її інтереси в органах ДАІ,
на станціях, підприємствах технічного
обслуговування та ремонту, а також у
будь-яких інших установах,
підприємствах і організаціях
незалежно від їх підпорядкування і
форм власності з питань експлуатації
та розпорядження (продаж,обмін, тощо)
вказаним транспортним засобом (а.с.6-7).

05.12.2013 року о 13.00 год. старшим
інспектором ДПС взводу з
обслуговування СП № 4 РДПС при УДАІ був
складений акт огляду та затримання
транспортного засобу марки ВАЗ 2107,
д.н.з. НОМЕР_2, шляхом доставлення для
зберігання на спеціальний майданчик,
стоянку за адресою Одеська область,
смт. Любашівка, вул. Завокзальна, 2.
Огляд та затримання транспортного
засобу було здійснено у зв'язку з
розшуком, згідно постанови ВДВС
Шевченківського РУЮ в м. Києві від
27.11.2006 року (а.с. 9).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з відсутності
правових підстав для цього, оскільки
станом на час ухвалення рішення
позивачем право власності у
встановленому законом порядку на
спірний автомобіль не набуто.

Колегія суддів не може повністю
погодитися з такими висновками суду.

Особи, які не є власниками майна, але
володіють ним на законних підставах
мають право захисту свого порушеного
права шляхом пред'явлення позову про
звільнення майна з-під арешту.

Як роз′?яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 24 Постанови № 4 від 07.02.2014 року
«Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» вимоги
інших осіб щодо належності їм, а не
боржникові майна, на яке накладено
арешт, вирішуються шляхом
пред′?явлення ними відповідно до
правил судової юрисдикції позову до
боржника та особи, в інтересах якої
накладено арешт, про визнання права
власності на це майно, зняття з нього
арешту. У такому ж порядку
розглядаються вимоги осіб, які не є
власниками майна, але володіють ним на
законних підставах. Орган державної
виконавчої служби у відповідних
випадках може бути залученим судом до
участі у справі як третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору.

Тобто, своє порушене право ОСОБА_2 може
захистити шляхом пред′?явлення
відповідного позову до боржника -
ОСОБА_4 та особи, в інтересах якої
накладено арешт - ПАТ «Правекс банк».

Заміна неналежного відповідача,
залучення співвідповідача
здійснюється судом лише за клопотанням
позивача (ст. 33 ЦПК України), а ОСОБА_2 з
відповідним клопотанням до суду першої
інстанції не зверталася.

Зважаючи на викладене, суд першої
інстанції мав відмовити у задоволенні
позову з тієї підстави, що він
пред′?явлений до неналежного
відповідача. Зазначене дає підстави
суду апеляційної інстанції для
скасування рішення суду на підставі п. 4
ст. 309 ЦПК України та ухвалення нового
про відмову у задоволенні позову з
інших правових підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану
представником на підставі довіреності
ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 26 лютого 2014
року скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий - суддя:

Судді:

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
МІСТА КИЄВА

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[2]

14 травня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану
представником на підставі довіреності
ОСОБА_3 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 лютого 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції в м. Києві
про звільнення майна з-під арешту‚

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану
представником на підставі довіреності
ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 26 лютого 2014
року скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий - суддя:

Судді:

Справа № 761/1637/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5506/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Фролова І.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.

Справа № 761/1637/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5506/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Фролова І.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.