Справа № 2-179/11
Провадження № 22ц/782/1251/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року, червня місяця, 10-го дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Луганської
області у складі : головуючого судді:
Яресько А.В., суддів: Авалян Н.М., Туренка
С.І., при секретарі: Веселові С.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 14 січня 2014 року
у цивільній справі за позовною заявою
Державного підприємства
«Сєвєродонецька ТЕЦ» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року позивач звернувся до
суду із позовною заявою у якій просив
стягнути з відповідача борг за послуги
з централізованого опалення у сумі 6053
грн. 34 коп. та витрати на інформаційно -
технічне забезпечення. Рішенням
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 14 січня 2014 року
позовні вимоги ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ»
було задоволено, було стягнуто з ОСОБА_1
на користь ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ»
суму боргу за надані послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання в розмірі 6053,34 грн. та
витрати на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду цивільної
справи у сумі 30 грн. Стягнуто з ОСОБА_1
судовий збір на користь держави у
розмірі 51 грн.

Відповідач не погодився із винесеним
рішенням суду та надав на нього
апеляційну скаргу у якій просив
апеляційну скаргу задовольнити,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм процесуального та
матеріального права, просив суд
скасувати рішення Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 14
січня 2014 року та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову ДП
«Сєвєродонецька ТЕЦ».

Вислухавши доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду у межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Так, статтею 213 ЦПК є встановленим, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач ОСОБА_1 у повному обсязі не
сплачує вартість спожитої теплової
енергії та гарячого водопостачання,
внаслідок чого за ним утворилась
заборгованість в сумі 6053,34 грн.
Відповідно до копії рішення
Виконавчого комітету Сєвєродонецької
міської ради №1314 від 09.08.2005 року
виконавцем послуг з централізованого
опалення, централізованого постачання
гарячої води у житловому фонді міської
ради визначені теплопостачальні
підприємства: КП
«Сєвєродонецьктеплокомуненерго» та ДП
«Сєвєродонецька ТЕЦ». Відповідно до
копії договору міни квартир,
посвідченого 31.03.1999 р. приватним
нотаріусом Сєвєродонецького міського
нотаріального округу ОСОБА_2, реєстр
№1417, зареєстрований у
Сєвєродонецькому МБІ за №562 від 01.04.1999
р., ОСОБА_1, ОСОБА_3 міняють квартиру у
АДРЕСА_2 на квартиру в АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_4 Відповідачу ОСОБА_1
було залишено у дверях, що
підтверджується ОСОБА_3 від 08.09.2009 р.,
попередження №4744 від 08.09.2009 р. в якому
вказано, що станом на 01.09.2009 р.
відповідачем не внесена плата у сумі
7186,20 грн. за послуги опалення і
запропоновано в термін до 07.10.2009 р.
розрахуватись за використані послуги,
або укласти договір з ДП
«Сєвєродонецька ТЕЦ» про
реструктуризацію заборгованості.
Відповідно до розрахунку за
теплоенергію від 09.10.2009 р. за адресою:
Новікова 1а/38, власником якої є ОСОБА_1
за період з 01.10.2006 р. по 01.10.2009 р.
нарахована заборгованість у розмірі
6053,34 грн. Суд дійшов до висновків про те,
що оскільки відповідач ОСОБА_1, будучи
співвласником квартири АДРЕСА_1
неналежним виконанням своїх
зобов'язань ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ»
заподіяв збитки, вказана сума підлягає
стягненню з відповідача в повному
об'ємі.

Колегія суддів погоджується із такими
висновками суду першої інстанції, адже
до них він дійшов із належним
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, при встановленні
обставин по справі та оцінці доказів
судом не було припущено таких порушень,
що давали б підстави для скасування чи
зміни оскаржуваного рішення. Доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, адже
як визначено у частині 1 ст. 60 ЦПК
України кожна особа зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Позивачем було надано на
підтвердження своїх вимог суду
довідку, з якої вбачається, що у
належній відповідачеві квартирі «з
28.08.2008 року ніхто не є зареєстрованим»
(а.с. 6), а отже посилання апелянта на те,
що і він мешкає за іншою адресою до
уваги братись не можуть, адже він є
власником житла, надані позивачами
розрахунки суми заборгованості
апелянтом не є спростованими (а.с. 7).
Право власності відповідача є
підтвердженим договором міни квартир,
копія якого є долученою до матеріалів
справи (а.с. 41), фактичне проживання чи
не проживання відповідача за таких
обставин у квартирі, що належить йому
на праві співвласності на висновки
суду не впливає, адже його зобов'язання
обумовлюється тут самим фактом
наявності квартири у власності.
Статтею 303 ЦПК є передбачено, що під час
апеляційного розгляду справи
законність рішення перевіряється
тільки у межах доводів цієї скарги та
вимог, що є заявленими у суді першої
інстанції. Позивач заявив вимоги про
стягнення усієї суми заборгованості
лише із відповідача, апелянт не ставить
питання у скарзі про пропорційне
зменшення стягуваної з нього суми
відповідно до частки у праві власності
на спірну квартиру іншого її
співвласника. У випадку стягнення лише
із нього суми заборгованості він має
право звернутись із вимогами про
відшкодування цієї частки витрат, що є
пов'язаними із утриманням майна до
іншого співвласника, у тому числі і
шляхом подання судового позову. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, ст. 308 ЦПК є передбачено,
що правильне по суті та справедливе
рішення суду не може бути скасоване з
одних лише формальних міркувань. За
таких обставин колегія суддів
приходить до висновків про те, що суд
першої інстанції належним чином
виконав вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із нормами
матеріального та процесуального права,
що підлягали застосуванню до даних
правовідносин, доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.
Судом першої інстанції дана належна
оцінка доводами та запереченням
сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314 - 315 ЦПК
України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 14 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:________________
Судді:________________________