Справа № 683/589/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді
Завадської О.П.

при секретарі
Васічевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей,

встановив:

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей, посилаючись на те, що вона з 04
травня 1996 перебуває в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем, від спільного
подружнього проживання мають двох
дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З вини
відповідача сім'я розпалась, сторони
проживають окремо, тому діти
проживають з нею і перебувають на
повному її утриманні, так як
добровільно матеріальну допомогу на
утримання дітей відповідач не надає. На
даний час у неї склалось скрутне
матеріальне становище і їй одній важко
утримувати дітей. Відповідач здоровий,
працездатний, працює, має змогу
надавати матеріальну допомогу на
дитину. По інших виконавчих листах
відповідач аліментів не сплачує.
Оскільки відповідач має нерегулярний,
мінливий дохід, тому вона просить
стягнути з відповідача аліменти на
утримання дітей в твердій грошовій
сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну
дитину щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку.

Позивачка подала до суду заяву, якою
уточнила свої позовні вимоги, просила
стягнути з відповідача аліменти на
утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на
кожну дитину щомісячно. Крім того
просила розглянути справу на підставі
її заяви.

Відповідач також подав до суду заяву,
якою погодився сплачувати аліменти на
утримання дітей в розмірі по 1000 грн.
щомісячно. Також просив розглянути
справу на підставі його заяви.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК
України розгляд справи здійснювався
без фіксації судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновків про наступне.

Судом встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
04 травня 1996 року, про що в книзі
реєстрації актів про одруження
зроблений актовий запис № 3, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження серії І-БВ № 014177, повторно
виданим Пашковецькою сільською радою
Старокостятинівського району
Хмельницької області 21 лютого 1997 року.

Від спільного сумісного проживання
мають двох дітей: дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження
серії НОМЕР_2, видане Пашковецькою
сільською радою
Старокостянтинівського району 08 липня
1996 року) та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
(свідоцтво про народження серії НОМЕР_3,
видане відділом реєстрації актів
цивільного стану
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Хмельницької
області 22 лютого 2010 року).

Сторони проживають окремо, діти
проживають разом з позивачкою і
перебувають на повному її утриманні.
Відповідач має нерегулярний, мінливий
дохід, інші грошові зобов'язання
відсутні.

Дані обставини визнаються сторонами та
ними не оспорюються.

За змістом ч. 8 ст. 7 , ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК
України, ч. 1 ст. 12 Закону України „Про
охорону дитинства" регулювання
сімейних відносин має здійснюватись з
максимально можливим врахуванням
інтересів дитини, непрацездатних
членів сім'ї. Батьки зобов'язані
піклуватись про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
утримувати дітей до досягнення ними
повноліття. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини.

Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав
дитини закріплено, що суд повинен
докласти всіх можливих зусиль для того,
щоб забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання та розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі. Частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК
України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 СК
України, п. 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 „Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення. Розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто
не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, за
винятком випадків, передбачених ст. 184
СК України. Що ж до максимального
розміру аліментів, які стягуються з
боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70
Закону України „Про виконавче
провадження" він не повинен
перевищувати 50 відсотків заробітної
плати цієї особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Наведені норми імперативно
закріплюють обов'язок батьків
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Відповідач ухиляється від
виконання обов'язку утримувати дитину,
а тому аліменти на дитину підлягають
стягненню в судовому порядку.

Сторони в добровільному порядку
узгодили між собою розмір аліментів в
сумі по 1000 грн. на кожну дитину
щомісячно до досягнення ними
повноліття.

Суд, при визначенні суми аліментів, яка
підлягає стягненню, враховує
невиконання відповідачем
батьківського обов'язку по утриманню
дітей та перекладення батьківського
обов'язку по утриманню та вихованню
дітей на позивачку, хоча зобов'язаний
утримувати дітей і створювати
необхідні передумови для розвитку і
забезпечення організації її життя
нарівні з позивачкою. Взято до уваги те,
що по віку та здоров'ю відповідач
являється працездатним, має мінливий,
нерегулярний дохід, інші грошові
зобов'язання відсутні, а тому
спроможний сплачувати аліменти на
утримання дітей, які потребують
регулярної батьківської матеріальної
допомоги.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
суду у справах про стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України
суд присуджує стягнути з відповідача
на користь держави судовий збір в
розмірі 243,60 грн., оскільки позивачка
звільнена від сплати судового збору за
подання позову про стягнення аліментів
на утримання неповнолітніх дітей.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, ч. 2 ст. 197, 209,
212, 214-215, 367 ЦПК України, на підставі ст.
ст. 150, 180-184, 191 СК України, ч. 3 ст. 70 Закону
України „Про виконавче провадження",
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 „Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів",

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, народився в с. Попівці
Старокостянтинівського району,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1000 грн. на
кожну дитину щомісячно, починаючи з 25
лютого 2014 року і до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
243,60 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному обов'язковому
виконанню.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь в
судовому засіданні, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя___________