У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Леванчук А.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 11 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської
області від 26 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 11 вересня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської
області від 26 листопада 2013 року, позов
ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 14 січня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.
Вирішено питання про судові витрати.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 11 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської
області від 26 листопада 2013 року,
надіслана до суду 11 квітня
2014 року, про що свідчить штемпель на
конверті, тобто з пропущенням,
передбаченого ст. 325 ЦПК України строку
на касаційне оскарження. У касаційній
скарзі міститься клопотання про
поновлення строку на касаційне
оскарження судових рішень, пропущеного
з поважних причин.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
(ухвалою) апеляційного суду. У разі
пропущення зазначеного строку з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Перевіривши причини пропуску строку на
касаційне оскарження, вважаю за
необхідне поновити цей строк,
погодившись із заявником про
поважність причин його пропуску.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвали
апеляційного суду, мотивуючи свої
доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, із ухваленням нового рішення у
справі про відмову в задоволенні
позову.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
правильно встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини та
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність підстав для задоволення
позову ОСОБА_3

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої і
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

У зв'язку з цим у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 11 вересня 2013 року та ухвали
апеляційного суду Тернопільської
області від 26 листопада 2013 року.

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ: А.О. Леванчук