Справа № 526/2470/13-ц
Провадження № 2/526/107/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року Гадяцький районний суд
Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

при секретарі Павленко Т.І.

з участю представника позивача Дігтяр
А.А.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Гадяч цивільну справу за
позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості по
кредитному договору,

в с т а н о в и в:

у жовтні 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк"
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості по
кредиту договору, вказуючи, що 21 липня
2006 року ОСОБА_3 відповідно до
укладеного договору від 21.07.06р. отримав
кредит у розмірі 5 тис.грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36.00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Відповідач підтвердив свою
згоду та підписав заяву разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою. Згідно з умовами кредитування
ОСОБА_3 повинен був погашати кредит та
відсотки по ньому, але відповідач
своїх зобов'язань не виконує, тому
позивач змушений звернутися до суду
для стягнення заборгованості з
боржника в сумі 25765 грн. 54 коп..

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Дегтяр
А.А. в судовому засіданні позов
підтримав в повному обсязі, просив
стягти з ОСОБА_3 заборгованість по
кредитному договору в сумі 25765 грн. 54
коп. та понесені судові витрати.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не
визнав, вказав, що він користувався
кредитною карткою, погашав кредит, а по
закінченню дії карти перестав нею
користуватися і не поновлював картки.
Вказав, що строк дії картки становив
два роки.

Представника відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов не визнав та
просив залишити позовну заяву без
задоволення в зв'язку з пропуском
строку звернення до суду.

Судом встановлено, що 21 липня 2006 року
ПАТ КБ "ПриватБанк" на підставі заяви
позичальника надав ОСОБА_3 кредит у
розмірі 5 тис. грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36.00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Позичальник прийняв умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам і зобов'язався повернути суму
кредиту, відсотків, винагороди
відповідно до заяви та умов
кредитування.

Згідно розрахунку ПАТ КБ "ПриватБанк"
прострочена сума заборгованості
ОСОБА_3 становить - 25765 грн. 54 коп., з яких
за кредитом - 4861,48 грн., по процентах за
користування кредитом - 19200,94 грн.,
штраф, що складається з фіксованої
частини -500 грн. + процентної складової -
1203,12 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання) (ст.
610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

При цьому в законодавстві визначаються
різні поняття як «строк дії договору»,
так і «строк (термін) виконання
зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Із позовними вимогами про стягнення
заборгованості за кредитом позивач
звернувся до суду 3 жовтня 2013 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Із п. 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг вбачається, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк.

По справі відсутні докази щодо
погодження сторонами договірного
строку позовної давності відповідно до
ст. 259 ЦК України.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

П.7 ч.11 ст.11 ЗУ «Про захист прав
споживачів», у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Отже виходячи з Умов і Правил надання
батьківських послуг, строк дії
договору закінчився 31 жовтня 2008 року,
оскільки договір продовжувався ще на 12
місяців від дати підписання.

Цей строк також відповідає строку дії
кредитної картки, яка зі слів ОСОБА_3
була видана йому на два роки, після чого
він її не поновлював. Позивач не надав
доказів про продовження строку дії
картки на інший термін.

З виписки по особовому рахунку
вбачається, що останній платіж був
вчинений відповідачем 18 липня 2007 року.
Після цього жодних розрахунків по
кредитній картці ОСОБА_3 не вчиняв.

Таким чином прострочення виконання
зобов'язання за договором, а отже і
строк позовної давності починає відлік
з 1 листопада 2008 року і відповідно
закінчується 31 жовтня 2011 року. Позивач
звернувся до суду через 2 роки після
спливу позовної давності.

Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується лише за заявою
сторони у спорі, зробленої до винесення
ним рішення.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив суд залишити позов
без задоволення саме з цих підстав, при
цьому позивач не надав доказів про
причини пропуску строку звернення до
суду, представник позивача в судовому
засідання не клопотав про поновлення
такого строку.

З врахуванням вищевикладеного суд
приходить до висновку про необхідність
застосування у справі строків позовної
давності та відмовити в
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» в зв'язку з пропуском
строків позовної давності.

Керуючись ст.ст. 256, 260, ч.1, ч.5 ст. 261, ч. 3
ст. 267 ЦК України, п.7 ч.11 ст. 11 ЗУ «Про
захист прав споживачів», ст.ст. 10, 11, 60,
209, 212- 215, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по
кредитному договору залишити без
задоволення в зв'язку з пропуском
строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Гадяцький районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуюча: підпис

Копія:вірно

Суддя Гадяцького

районного суду
Л. В. Максименко