Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 року
м. Черкаси

Черкаський районний суд
Черкаської області у складі:

головуючого-судді
Морозова В.В.,

при секретарях
Бойку Ю.В., Швидкій
І.О.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про виділ частки зі складу
земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з
указаним позовом.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
вона з ОСОБА_2- відповідачем у справі, є
співвласниками земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_1 в рівних частинах. Так
як з приводу користування майном у неї
з відповідачем виникають конфлікти,
просить поділити дану земельну ділянку
визнавши за нею право власності на ? її
частини.

У судовому засіданні представником
позивача подана заява про уточнення
позовних вимог, відповідно до якої
позивачка просить поділити земельну
ділянку, здійснивши її реальний
розподіл та виділити у власність
ОСОБА_4 ? земельної ділянки за адресою
АДРЕСА_1 та припинити право спільної
сумісної власності на дану земельну
ділянку. Вимоги уточненої позовної
заяви представник позивача підтримав
та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
у судовому засіданні позовні вимоги
визнали та зазначили, що за наслідками
проведеної судової
будівельно-технічної експертизи їх
влаштує перший варіант розподілу
запропонований експертом у своєму
висновку.

Суд заслухавши пояснення учасників
судового розгляду та дослідивши
матеріали справи, дійшов до висновку,
що позовні вимоги позивача підлягають
до задоволення виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 174 ЦПК України
визначено, що позивач може відмовитися
від позову, а відповідач - визнати позов
протягом усього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
відмову позивача від позову, визнання
позову відповідачем викладено в
адресованих суду письмових заявах, ці
заяви приєднуються до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу ВАА №255353 від 08.07.2002
року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 придбали у ОСОБА_5
земельну ділянку площею 0,1516 га по
АДРЕСА_1

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю від 27.11.2002
року за позивачкою та відповідачем на
підставі договору купівлі-продажу
зареєстровано право власності на
земельну ділянку 0,1516 га, що по АДРЕСА_1
без визначення розміру їх часток.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦК України
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

Згідно ч. 2 ст. 368 ЦК України суб'єктами
права спільної сумісної власності
можуть бути фізичні особи, юридичні
особи, а також держава, територіальні
громади, якщо інше не встановлено
законом.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦК України
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Частиною 2 статті 369 ЦК України
визначено, що розпоряджання майном, що
є у спільній сумісній власності,
здійснюється за згодою всіх
співвласників.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Частиною 3 ст. 370 ЦК України визначено,
що виділ частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
здійснюється у порядку, встановленому
статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у
разі виділу співвласником у натурі
частки із спільного майна для
співвласника, який здійснив такий
виділ, право спільної часткової
власності на це майно припиняється.
Така особа набуває право власності на
виділене майно, і у випадку,
встановленому законом, таке право
підлягає державній реєстрації.

За клопотанням сторони позивача у
справі було проведено судову
будівельно-технічну та
земельно-технічну експертизи.

У судовому засіданні досліджено
висновок комісійної судової
будівельно-технічної та
земельно-технічної експертизи №1805/13-23,
627/14-23 від 27.03.2014 року, згідно якого
встановлено два можливі варіанти
розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1
з виділом сторонам по ? її частини.

Оскільки позивач та відповідач просять
суд обрати перший варіант розподілу, і
це не суперечить чинному
законодавству, суд вважає за можливе
обрати 1 варіант визначений експертом,
оскільки він є об'єктивним,
обґрунтованим та найбільш повно
відповідає інтересам сторін у справі.

Таким чином з огляду на вищенаведені
обставини, суд дійшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог
позивача, а позов суд вважає таким, що
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи, що варіанти розподілу за
висновком експерта стосуються обох
сторін по справі, суд вважає за можливе
покласти витрати за проведення
експертизи на обидві сторони у рівних
частинах, по 459 грн. 00 коп. з кожної.
Оскільки вартість експертизи оплачено
позивачкою, з відповідача на її користь
підлягає стягненню половина вартості
експертизи.

Крім цього, враховуючи задоволення
позову, стягненню з відповідача на
користь позивача підлягають витрати зі
сплати судового збору у сумі 234 грн. 41
коп., згідно ст. 88 ЦПК України.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 213, 215, 224-226 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 право власності
на ? частини земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_1. Виділити їй в натурі 758
кв. м. від т.1 до т. 2 -5,55м., від т. 2 до т. 11 -
21.61 м., від т. 11 до т. 10 - 2,50 м., від т. 10 до т.
6 - 57,36 м., від т. 6 до т. 7 - 12,55 м., від т. 7 до
т. 8 - 37,10 м., від т. 8 до т. 9 - 23,30 м., від т. 9
до т. 1 - 19,00 м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на ? частини земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_1. Виділити йому в натурі
758 кв. м. від т. 3 до т. 2 - 11,45 м., від т. 2 до т.
11 - 21.61 м., від т. 11 до т. 10 - 2,50 м., від т. 10 до
т. 6 - 57,36 м., від т. 6 до т. 5 - 8,95 м., від т. 5 до
т. 12 - 56,58 м., від т. 12 до т. 4 - 3,00 м., від т. 4
до т. 3 - 19,00 м.

Припинити право спільної
сумісної власності сторін на дану
земельну ділянку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 судові витрати у справі у
розмірі 459 грн. 00 коп. - за проведення
експертизи та 234 грн. 41 коп. судового
збору.

Апеляційні скарги на рішення можуть
бути подані протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Черкаської області через районний суд.

Повний текст рішення
виготовлений 13 травня 2014 року.

Суддя: В. В. Морозов