У Х В А Л А

28 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О., суддів:
Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,
Завгородньої І.М., Ситнік
О.М.,розглянувши заяву ОСОБА_6 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 9 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення
коштів та за зустрічним позовом про
стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року ОСОБА_6 звернувся в суд
з даним позовом, зазначивши в його
обгрунтування, що за час шлюбу з ОСОБА_7
він за позичені у батька ОСОБА_8 кошти в
сумі 90000 доларів США придбав для потреб
сім'ї частину незавершеного
будівництвом будинку по АДРЕСА_1.

Після розірвання шлюбу він повернув
ОСОБА_8 позичені кошти і на даний час
сторони є співвласниками по 1/2 частині
житлового будинку.

Посилаючись на те, що він самостійно
виконав солідарний з відповідачкою
обов'язок за договором позики, просив
на підставі ст. ст. 61, 65 СК України, ст. 544
ЦК України стягнути з ОСОБА_7 як із
солідарного боржника в порядку
зворотної вимоги (регресу) 360000 гривень.

У липні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду із зустрічним позовом, в якому
зазначила, що у жовтні 2004 року позичила
120 000 доларів США для закінчення
будівництва та ремонту будинку по
АДРЕСА_1, який належить сторонам на
праві спільної часткової власності.

Посилаючись на те, що позичені кошти,
які нею були використані на потреби
сім'ї, повернуті нею особисто, просила
суд на підставі ст. ст. 61, 65 СК
України стягнути з ОСОБА_6 на свою
користь 488 934 гривні.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 26 вересня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської
області від 12 листопада 2013 року, у
задоволенні первісного та зустрічного
позову відмовлено.

Ухвалою судді колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 9 грудня 2013 року відмовлено у
відкритті касаційного провадження на
вказані судові рішення.

7 березня 2014 року надійшла до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ заява ОСОБА_6 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 9 грудня 2013 року.

У допуску до провадження у Верховному
Суді України про перегляд вказаного
судового рішення слід відмовити з
наступних підстав.

В обґрунтування заяви, заявник
посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права
(ст. 544 ЦК України, ч. 4 ст. 65 СК
України).

На підтвердження підстав неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права
заявник послався та додав копії:

- рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 травня 2012 року у справі за
позовом про стягнення суми, якою
касаційну скаргу задоволено частково,
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 17 травня 2011 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 28
вересня 2011 року скасовано, ухвалено
нове рішення про задоволення позову;

- рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 серпня 2013 року у справі за
позовом про поділ майна подружжя та за
зустрічним позовом про поділ майна
подружжя, якою касаційну задоволено
частково, скасовано рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 15 лютого 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 24 квітня
2013 року в частині визнання
особистим зобов'язанням обов'язків
позичальника за кредитним договорами,
рішення апеляційного суду в частині
стягнення спільних боргових
зобов'язань скасовано і в цій частині
залишено в силі рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України
сторони та інші особи, які брали участь
у справі, мають право подати заяву про
перегляд судових рішень у цивільних
справах після їх перегляду в
касаційному порядку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Зі змісту заяви та доданих до неї копій
рішень ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ не вбачається
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, оскільки
встановлені судом фактичні обставини в
ухвалі суду касаційної інстанції, на
яку посилається заявник, не є тотожними
порівняно з рішенням, про перегляд
якого ставиться питання.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами п. 1
ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, а тому в
допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст.
72, 73, 354-356, 360 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_7 про стягнення коштів та за
зустрічним позовом про стягнення
коштів за заявою ОСОБА_6 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 9 грудня 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О.
Гвоздик

Судді:
Є.П.
Євграфова

О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

О.М. Ситнік