Справа № 180/243/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 р.

Марганецький міський суд
Дніпропетровської області у складі

головуючого: судді Янжули О.С.

при секретарі: Гащук І.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представників третіх осіб Дзябенко
С.І., Долгорук В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Марганець цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2,
треті особи Служба у справах дітей
Марганецької міської ради та орган
опіки та піклування виконавчого
комітету Марганецької міської ради про
внесення частини аліментів на
особистий рахунок дитини у відділенні
Державного ощадного банку України,-

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
Марганецького міського суду з позовом
до ОСОБА_2, треті особи Служба у справах
дітей Марганецької міської ради та
орган опіки та піклування виконавчого
комітету Марганецької міської ради про
внесення частини аліментів на
особистий рахунок дитини у відділенні
Державного ощадного банку України,
посилаючись на те, що він з
відповідачкою деякий час проживали
разом однією сім'єю в результаті чого в
них народилася спільна дитина - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Останній час він проживає
окремо від Відповідача та дитини,
працює на ПАТ «Марганецький ГЗК»
щомісячно через бухгалтерію
підприємства перераховує аліменти на
утримання дитини.

Йому достовірно відомо, що протягом
останніх років (з моменту народження
сина у 2003 році по теперішній час)
Відповідач ніде не працює, а кошти, які
отримуються Відповідачем в рахунок
аліментів сплачуються на свої власні
потреби, тобто витрачаються не за
цільовим призначенням - безпосередньо
на утримання дитини.

З огляду на зазначені обставини, він
звернувся з відповідною заявою до
комісії з питань захисту прав дитини
виконкому Марганецької міської ради.

Згідно з висновком № 73 від 02 квітня 2012
року вищевказаної комісії
Відповідачкою дійсно неодноразово
допускались випадки нецільового
використання коштів, отриманих в
якості аліментів на утримання
неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7

Так, згідно даних Марганецького
міського центру зайнятості Відповідач
на обліку не перебуває, вперше з питань
працевлаштування звернулась до центру
зайнятості 07.02.2001 року, була знята з
обліку за невідвідування центру
зайнятості більше 30 календарних днів
без поважних причин 18.09.2011 року.
Повторно звернулась до центру
зайнятості 22.11.2001 року та була знята з
обліку в зв'язку з працевлаштуванням до
ДКП Благоустрій 01.09.2002 року. На
теперішній час Відповідачка не працює,
будь-яких даних щодо її роботи в період
2002 року по теперішній час нею не надано.

Згідно довідки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців Відповідач як
фізична особа-підприємець не
зареєстрована.

Відповідач разом з сином ОСОБА_7
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Фактично Відповідач разом з сином
проживає в будинку АДРЕСА_2.

Комісією встановлено, що Відповідачці
належить на праві приватної власності
житловий будинок АДРЕСА_2; земельна
ділянка, площею 0,0694 га для
обслуговування зазначеного будинку та
господарчих споруд до нього; 1/4 частина
квартири АДРЕСА_1; легковий автомобіль
"Опель-Омега" державний номер № НОМЕР_1.

Відповідно до ч.4 ст.319 Цивільного
кодексу власність зобов'язує, з огляду
на приписи даної норми закону
Відповідачкою здійснювалися
відповідні платежі на утримання
зазначеної власності (оплата за
комунальні послуги, техогляд, тощо) за
рахунок аліментів на утримання дитини.

Комісією з'ясовано, що 01.02.2012 року
Відповідач поклала гроші на особистий
рахунок в відділенні № 741 АТ
"Укрсіббанк" в сумі три тисячі гривень
(квитанція № 32), 02.03.2012 року - в сумі дві
тисячі сімсот гривень (квитанція № 126).

Наведене свідчить, що Відповідач, маючи
єдине джерело доходів - аліменти на
дитину використовувала їх не за
цільовим призначенням: на утримання
власності (нерухомості та автомобіля),
на свої особисті потреби (оскільки
Відповідач ніде не працює, не є
фізичною особою-підприємцем та
будь-яких даних щодо наявності власних
доходів Позивачкою не надано).

Крім того, комісія при вивченні
наданого Відповідачем звіту про
використання аліментів на утримання
дитини ОСОБА_7 дійшла висновку, що
добова кількість продуктів харчування
набагато збільшена: завищено вживання
кондитерських виробів, рослинного
масла, яєць, напоїв, ряд продуктів
вказані по завищеним цінам - риба,
гречка, мука, цукерки тощо. Враховуючи
безкоштовне шкільне харчування дитини
(відповідно до рішення виконкому
Марганецької міської ради від 21.01.2009
року №7 „Про організацію
безкоштовного харчування учнів 1-4
класів та дітей пільгових категорій і
учнів, що харчуються за кошти батьків у
загальноосвітніх школах") та
фізіологічний вік дитини, на підставі
доповнення № 4 до Постанови Кабінету
Міністрів України № 1591 "Норми
харчування у дитячих будинках,
загальноосвітніх школах-інтернатах,
інтернатах у складі загальноосвітніх
навчальних закладів,
професійно-технічних навчальних
закладів" встановлена максимальна
вартість харчування дитини в день - 25
грн., відповідно місячне харчування
дитини 9 років не повинно перевищувати
800 грн.

В звіті, наданому Відповідачем на
адресу комісії, щомісячне харчування
складає 1 793 грн., що більше ніж вдвічі
перевищує встановлені норми.

Відповідачкою на адресу комісії не
надано жодного документа, який
підтверджує її витрати (зазначені в її
звіті) на: придбання одягу дитини,
оплати поїздки до Криму, перебування в
дитячому оздоровчому таборі, придбання
дивану, додаткових занять з
викладачами (уроки репетиторства) тощо.

За результатами наведеного, комісія
дійшла висновку, що:

за шість місяців 2011 року з червня 2011
року по січень 2012 року на утримання
ОСОБА_7 Відповідачкою витрачено 5 047,89
грн., при тому, що отримано в якості
аліментів - 18 941,20 грн.,

за перший квартал 2012 року витрачено 6
083,75 грн., отримано 11 289,85 грн.

Наведене свідчить, що різниця коштів,
отриманих в якості аліментів на
утримання дитини Відповідачем,
витрачена за нецільовим призначенням.

З огляду на наведені обставини та
керуючись інтересами дитини ОСОБА_7,
комісія з питань захисту прав дитини
Марганецького виконкому дійшла
висновку про доцільність внесення
частини аліментів на особистий рахунок
дитини ОСОБА_7, 01.03.2003 року у відділенні
Державного ощадного банку України
батьком дитини - Позивачем по справі.

Ним визнається його обов'язок як батька
утримувати неповнолітнього сина,
передбачений ст.180 Сімейного кодексу
України, який виконується ним в повному
обсязі, про що свідчать відповідні
розрахунки з його місця роботи.

Однак, вищенаведені обставини свідчать
про те, що грошові кошти у вигляді
аліментів на утримання його
неповнолітнього сина витрачаються не
за цільовим призначенням, а на власні
потреби відповідачки, в зв'язку з чим
він змушений звернутися до суду з даною
позовною заявою про зміну порядку
сплати аліментів на дитину, не змінюючи
при цьому сам розмір сплачуваних на
користь дитини аліментів.

Зважаючи на те, що лише приблизно 1/2
частина сплачуваних аліментів
витрачається безпосередньо на
утримання дитини (згідно наданих
вищезазначеною комісією даних) просить
суд змінити порядок сплати аліментів
на дитину з оплати 100% суми аліментів на
користь Відповідача на 50 % суми
аліментів на користь Відповідача та 50%
на особистий рахунок дитини у
відділенні Державного ощадного банку
України, зобов'язавши при цьому
Відповідача відкрити такий рахунок у
найближчому відділенні Державного
ощадного банку України.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Відповідач та її представник у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, просили суд в задоволенні
позову відмовити у повному обсязі,
пояснили, що відповідач надає послуги
перукаря на дому та її середній дохід
на місяць складає 2000 гривень.

Представники третіх осіб у судовому
засіданні позов підтримали, надали
клопотання про залишення за ОСОБА_2
можливості розпоряджатися аліментами,
які вона отримує на сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в повному обсязі, зрештою
просили позов задовольнити.

Суд вислухавши сторін, вивчивши
матеріали справи вважає за необхідне
позов задовольнити, виходячи з
наступного:

Судом встановлено, що сторони деякий
час проживали разом однією сім'єю за
час спільного проживання в них
народилася спільна дитина - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Останній час сторони
проживають окремо дитина проживає з
матір'ю та знаходиться на її утриманні,
позивач працює на ПАТ «Марганецький
ГЗК».

На підставі його заяви щомісячно через
бухгалтерію підприємства
перераховуються аліменти на утримання
дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 186 СК України за
заявою платника аліментів або за
власною ініціативою орган опіки та
піклування перевіряє цільове
витрачання аліментів.

Відповідно до ч.2 ст. 186 СК України у разі
нецільового витрачання аліментів
платник має право звернутися до суду з
позовом про зменшення розміру
аліментів або про внесення частини
аліментів на особистий рахунок дитини
у відділенні Державного ощадного банку
України.

Згідно ч.1 ст. 187 СК України один із
батьків може подати заяву за місцем
роботи, місцем виплати пенсії,
стипендії про відрахування аліментів
на дитину з його заробітної плати,
пенсії, стипендії у розмірі та на строк,
які визначені у цій заяві. Така заява
може бути ним відкликана.

Посилання позивача на те, що
відповідачкою витрачаються аліменти
не за цільовим призначенням, а саме на
утримання житлового будинку АДРЕСА_2;
земельної ділянки, площею 0,0694 га для
обслуговування зазначеного будинку та
господарчих споруд до нього; 1/4 частини
квартири АДРЕСА_1; легкового автомобілю
"Опель-Омега" не можуть бути взяті судом
до уваги, оскільки належних доказів
цього суду не надано, та спростовуються
показаннями відповідача, відповідно до
яких вона надає послуги перукаря на
дому та має дохід в середньому за
місяць - 2000 гривень, даний факт
позивачем та його представником не
оспорюється, та встановлений у
висновку третьої особи.

Крім того, суду не надано належних
доказів, які б підтвердили, що
відповідачкою внесені до банківської
установи на депозитні рахунки саме ті
кошти, які вона отримала на утримання
дитини.

Суд також не може погодитись з
висновком органу опіки та піклування
виконавчого комітету Марганецької
міської ради, відповідно до якого
комісія при вивченні наданого
Відповідачем звіту про використання
аліментів на утримання дитини ОСОБА_7
дійшла висновку, що добова кількість
продуктів харчування набагато
збільшена: завищено вживання
кондитерських виробів, рослинного
масла, яєць, напоїв, ряд продуктів
вказані по завищеним цінам - риба,
гречка, мука, цукерки тощо. Враховуючи
безкоштовне шкільне харчування дитини
(відповідно до рішення виконкому
Марганецької міської ради від 21.01.2009
року №7 „Про організацію
безкоштовного харчування учнів 1-4
класів та дітей пільгових категорій і
учнів, що харчуються за кошти батьків у
загальноосвітніх школах") та
фізіологічний вік дитини, на підставі
доповнення № 4 до Постанови Кабінету
Міністрів України № 1591 "Норми
харчування у дитячих будинках,
загальноосвітніх школах-інтернатах,
інтернатах у складі загальноосвітніх
навчальних закладів,
професійно-технічних навчальних
закладів" встановлена максимальна
вартість харчування дитини в день - 25
грн., відповідно місячне харчування
дитини 9 років не повинно перевищувати
800 грн.

В звіті, наданому Відповідачем на
адресу комісії, щомісячне харчування
складає 1 793 грн., що більше ніж вдвічі
перевищує встановлені норми.

За шість місяців 2011 року з червня 2011
року по січень 2012 року на утримання
ОСОБА_7 Відповідачкою витрачено 5 047,89
грн., при тому, що отримано в якості
аліментів - 18 941,20 грн., за перший квартал
2012 року витрачено 6 083,75 грн., отримано 11
289,85 грн.

Даний висновок не може бути підставою
для задоволення позову, оскільки 25
гривень на день це максимальна сума
безкоштовного шкільного харчування
дитини, що не позбавляє права осіб у
яких на утриманні знаходиться дитина
додатково придбати їй продукти
харчування та напої.

Висновок третьої особи, що добова
кількість продуктів харчування
набагато збільшена: завищено вживання
кондитерських виробів, рослинного
масла, яєць, напоїв, ряд продуктів
вказані по завищеним цінам - риба,
гречка, мука, цукерки тощо, судом також
не можуть бути взяті до уваги, оскільки
доказів цього не надано. На даний час
асортимент харчової продукції великий,
ціни на який коливаються в залежності
від виробника, та якості продукції.

В даному висновку комісією не
враховано той факт, що дитина проживає
разом з матір'ю, знаходиться на її
утриманні і крім продуктів харчування
потребує інших витрат пов'язаних з
придбанням одягу, шкільного приладдя,
обладнання дитячої кімнати,
організацією відпочинку, лікування,
відвідуванням секцій та гуртків,
додаткових витрат пов'язаних з
навчанням - репетиторство, тощо.

В самому висновку вказують, що згідно
акту обстеження житлово-побутових умов
проживання, дитина проживає в
задовільних умовах, має об лаштовану
кімнату зі спальним ліжком, письмовим
столом, комп'ютером та іншими
необхідними речами.

Приймаючи до уваги наведене, суд
вбачає формальний підхід органу опіки
та піклування виконавчого комітету
Марганецької міської ради до вивчення
вищевказаного питання та надання
висновку про доцільність внесення
частини аліментів на особистий
рахунок дитини через нецільове
витрачення аліментів відповідачкою.

Формальний підхід третіх осіб до
вирішення даного питання
підтверджується і тим, що 02 квітня 2012
року ними надано висновок про
доцільність внесення частини
аліментів на особистий рахунок дитини
ОСОБА_7, 30 квітня 2014 року у судовому
засіданні надано клопотання комісії з
питань захисту прав дитини №7, від 17
лютого 2014 року, відповідно до якого
просять суд залишити за ОСОБА_2
можливість розпоряджатися аліментами,
які вона отримує на сина, посилаючись
на те, що попередній висновок був
наданий 02.04.2012 року, за цей час ціни на
продукти харчування підвищились,
дитина подорослішала та стала
потребувати додаткових коштів на
оздоровлення, лікування. Пояснили, що
надають клопотання замість висновку
через брак часу. На підставі ч.5 ст. 19 СК
України суд зобов'язав третю особу
надати саме висновок а не клопотання. 03
червня 2014 року органом опіки та
піклування виконавчого комітету
Марганецької міської ради наданий
висновок №15/20-1107 від 02 червня 2014 року
про доцільність внесення частини
аліментів на особистий рахунок дитини,
який повністю протирічить попередньо
заявленому клопотанню.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу; за ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Утім, позивач не виконав обов'язок
доказування, який покладається на
нього для доведення тих обставин, на
які він посилається на підтвердження
своїх вимог, не клопотав про
забезпечення доказів, зокрема шляхом
їх витребування за умови складнощів в
їх отриманні, чи про призначення
експертизи у зв'язку з чим суд мав би
змогу дійти до іншого висновку у
справі, яка розглядалася судом.

Крім того, суд враховує і той факт, що з
позивача не стягуються аліменти у
примусовому порядку, позивачем у
добровільному порядку подано заяву про
відрахування аліментів на дитину з
його заробітної плати, у розмірі та на
строк, які визначені у цій заяві, що не
позбавляє його права відкликати
вказану заяву, відповідно до ст. 187 СК
України.

Згідно ч.1 ст. 187 СК України один із
батьків може подати заяву за місцем
роботи, місцем виплати пенсії,
стипендії про відрахування аліментів
на дитину з його заробітної плати,
пенсії, стипендії у розмірі та на строк,
які визначені у цій заяві. Така заява
може бути ним відкликана.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає за необхідне в задоволенні
позову відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 209,212, 214-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 180, 182, 183, 186, 187 СК України,
- суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2,
треті особи Служба у справах дітей
Марганецької міської ради та орган
опіки та піклування виконавчого
комітету Марганецької міської ради про
внесення частини аліментів на
особистий рахунок дитини у відділенні
Державного ощадного банку України -
відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
О. С. Янжула